_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5673/15
УХВАЛА

30.09.2015 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Чаплицький В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, набуте за час подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою про визнання квартири №33, по вул. Ак. Корольова,29 в м.Одесі спільною сумісною власністю та визнання права власності на ? частину спільно нажитого майна подружжя, до якого він відносить квартиру №33, по вул. Ак. Корольова,29 в м.Одесі.

Суддею встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України та не містить дійсної ціни позову щодо вимог майнового характеру.

Також вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119, 121 ЦПК України, а саме: з позовної заяви вбачається, що позивачем не сплачено належний судовий збір, оскільки відповідно до Закону України «Про судовий збір» із змінами, які набрали законної сили 01.09.2015 року, судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем заявлено вимоги про визнання спільною сумісною власністю квартири та визнання права власності на нерухоме майно, однак позивачем не визначено дійсної ціни позову,а вказано лише сумму в 48 720 гривень, що вочевидь не відповідає дійсності.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до положень п.«а» ч.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Згідно ч.2 ст.80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Однак, позивач не надав відомостей про наявність перешкод в визначенні дійсної вартості спірного майна на час звернення до суду.

Також позивач просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору, на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір судового збору, що підлягає сплаті при подачі позову.

Однак позивачем не надано до суду переконливих доказів наявності підстав для відстрочення сплати судового збору, якими могли б бути: довідка про доходи позивача, або довідка про незайнятість позивача, квитанції на підтвердження видатків позивача, довідки про наявність кредитних зобовязань у позивача, відомості про неможливість проведення попередньої оцінки спірного майна та інші докази.

Таким чином, у суду не має правових підстав для задоволення заяви позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення.

Так, встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог, передбачених ст.119 ЦПК України, та не сплачено належний судовий збір, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.80, 119, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, набуте за час подружжя залишити без руху.

Повідомити позивачу про необхідність виправити зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки позову протягом 5 (пяти) днів з дня отримання цієї ухвали, зазначивши вірну ціну позову та сплативши судовий збір за вимоги майнового характеру відповідно до розміру, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Докази сплати судового збору надати суду.

Розяснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Чаплицький В. В.