печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗН УА» про захист честі, гідності, ділової репутації, визнання недостовірною та зобов'язання спростувати інформацію,-

В С Т А Н О В И В:

08.06.2015 до Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1, який звернувся до суду за захистом честі, гідності, ділової репутації, з вимогами про визнання недостовірною та зобов'язання спростувати інформацію, поширену на веб-сайті «ZN.UA»

Згідно з частиною 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позовна заява за формою та змістом повинна відповідати за формою та змістом вимогам, встановленим Цивільним процесуальних кодексом.

Перевіряючи дотримання позивачем вимог, передбачених ст. ст. 119, 120 ЦПК України, виявлено, що у позовній заяві допущено низку недоліків.

Зокрема, п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

У частині 4 статті 119 зазначено, що позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 9 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи визначено, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

При цьому належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 ЦПК України) (п. 12 Постанови № 9 від 27.02.2009 Пленуму Верховного суду України).

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Відтак позивачем не залучено до участі у розгляді справи автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, на якому було розміщено статтю «ІНФОРМАЦІЯ_1» за посиланням АДРЕСА_1.

Частиною 2 ст. 120 ЦПК України передбачено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Позивачем, окрім того, не додано доказів розповсюдження інформації, оскільки роздруківки сторінок з Інтернет не підтверджені іншими засобами доказування (не визнані іншою стороною, підтверджені висновками спеціальних експертиз, записом відповідних файлів на оптичний диск), адже не доводить факт розміщення відповідної інформації, а головне - особу, що таку інформацію розмістила (порушника).

Таким чином, вказані обставини є перешкодою для відкриття провадження у цивільній справі, отже, позовна заява підлягає залишенню без руху, про що повідомляється позивач і йому надається строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 (п'яти) днів з дня отримання ним ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗН УА» про захист честі, гідності, ділової репутації, визнання недостовірною та зобов'язання спростувати інформацію - залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення зазначених недоліків, що не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвинова