АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Справа № 641/2564/15. Головуючий І інст.: - ОСОБА_1
Провадження №22-ц-/790/6853/15. Суддя-доповідач:- ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - ОСОБА_2,

суддів: - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

при секретарі: - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 - про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_7 звернулася в суд із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що 14 листопада 2009 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_6

У 2011 році ОСОБА_6 усиновив її сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 1 лютого 2015 року вони з відповідачем однією сімєю не мешкають, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство та сімейний бюджет не ведуть.

Підставою для припинення спільного проживання та шлюбних стосунків слугувало те, що за час спільного проживання вони переконалися в тому, що у них відсутні спільні інтереси, окрім дитини. Між ними відсутнє взаємне порозуміння. Внаслідок тривалого непорозуміння вони остаточно втратили почуття любові та поваги один до одного, не бажають цікавитися інтересами іншого з подружжя, піклуватися один про одного.

Вважала, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Посилаючись на вказані обставини та ст. ст. 110, 161 СК України, ОСОБА_7 просила суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстровано у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №949.

Відповідач ОСОБА_6 проти розірвання шлюбу не заперечував.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2015 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, зареєстрований 14 листопада 2009 року у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №949.

Після розірвання шлюбу залишено позивачці прізвище «Богатирьова».

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, в якому викласти висновки суду про те, хто винен у розпаді їх сімї.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд виходи з того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам ОСОБА_7, ОСОБА_6, а тому їх шлюб підлягає розірванню.

Такий висновок суду відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до розяснень, викладених в абзаці 1 пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам ст. 215 ЦПК України. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сімї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

З матеріалів справи вбачається, що 14 листопада 2009 року ОСОБА_7, ОСОБА_6 зареєстрували шлюб у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №949 (а. с. 4).

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області 12 лютого 2011 року, ОСОБА_7, ОСОБА_6 є батьками малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, який постійно проживає зі своєю матірю (а. с. 5)

При зверненні з позовом в суд ОСОБА_7 посилалася на те, що з 1 лютого 2015 року вона та відповідач однією сімєю не мешкають, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство та сімейний бюджет не ведуть. Вважала, що підставою для припинення сумісного проживання та шлюбних стосунків стало те, що за час спільного проживання вони переконалися в тому, що у них відсутні спільні інтереси, окрім дитини. Між ними відсутнє взаємне порозуміння. Внаслідок тривалого непорозуміння вони остаточно втратили почуття любові та поваги один до одного, не бажають цікавитися інтересами іншого з подружжя, піклуватися один про одного.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2015 року застосовано заходи для примирення подружжя та надано ОСОБА_7, ОСОБА_6 строк 4 місяці для примирення ( а. с. 24).

У зазначений строк ОСОБА_7, ОСОБА_6 примиритися та зберегти сімю не вдалося.

Після сплину строку на примирення суд розірвав шлюб між ОСОБА_7, ОСОБА_6, оскільки вважав, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Вирішуючи спір, суд зясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані ними докази, дав їм належну оцінку та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що при ухваленні рішення суд не зясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подачі позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, не розглянув усі сфери подружніх відносин та прийняв рішення не враховуючи інтереси їх дитини, не можуть бути прийняті до уваги колегіє суддів.

Діючим СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При розгляді справи суд першої інстанції зясував фактичні взаємини подружжя, причини звернення ОСОБА_7 в суд з позовом про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя та дійшов обґрунтовано висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Діючими СК України та ЦПК України не передбачено обовязку суду наводити у мотивувальній та резолютивній частині рішенні суду висновок про те, хто саме із подружжя винний у розпаді їх сімї.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення з зазначенням в ньому висновків про те, хто і сторін у справі винний у розпаді їх сімї.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_6, не є суттєвими та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: