1Справа № 335/8799/15-ц 2-з/335/98/2015
У Х В А Л А

03 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Кравченко Л.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Офісний центр «Лермонтово», 3-ті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, Реєстраційна служба Запорізької області Міністерства юстиції України про визнання договорів недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 12.12.2014 року він набув право власності на недобудовану будівлю, яка знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул..Перемоги, 66-в. Посилаючи на ст..ст.215,216 ЦК України, просить визнати договір купівлі продажу ? частини недобудованої будівлі, яка знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул..Перемоги, 66-в, укладений 17.04.2015 року між ОСОБА_5, від імені ОСОБА_3, з ОСОБА_2 недійсним; визнати договір купівлі продажу ? частки недобудованої будівлі, яка знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул..Перемоги, 66-в, укладений 17.04.2015 року між ОСОБА_5, від імені ОСОБА_4, з ОСОБА_2 недійсним; скасувати право власності ОСОБА_2 на ? частку цієї нерухомості; скасувати право власності ТОВ Офісний центр «Лермонтово» на ? частку цієї нерухомості; відновити реєстраційний запис про реєстрацію права власності недобудованої будівлі, яка знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул..Перемоги, 66-в за ОСОБА_3І та ОСОБА_4

Відповідно до ст.. 119 УПК України позовна заява, серед іншого, повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Згідно зі ст.. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Згідно правовій позиції, викладеної у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 7 листопада 2012 р. у справі № 6-107цс12, відповідно до ст. 387 ЦК України особа має право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Добросовісне набуття в розумінні ст. 388 ЦК України можливе лише у разі, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком договору, укладеного з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння.

У речово-правових відносинах не застосовується способи захисту прав, встановлені для зобовязальних правовідносин. У речово-правових відносинах захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст. 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача. У разі, якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою власник майна може предявити позов про визнання його права власності відповідно до ст. 392 ЦК України.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 7 листопада 2012 р. у справі № 6-107цс12, стаття 216 ЦК України визначає особливі правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Проте, суд касаційної інстанції, підтримавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій статей 215, 216 ЦК України, не врахував, що реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним.

Норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданного на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо вічуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до набувача з використання правового механізму, установленного статями 215, 216 ЦК України. Такий спосіб захисту можливий лише шляхом подання віндикаційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати у набувача це майно.

Тобто позивач, заявляючи вимоги про визнання недійсними договорів, обрав неправильний спосіб захисту свого права.

Статтею 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів. І таки позовні вимоги як скасування права власності суперечать способам захисту, передбаченому ст.. 16 ЦК України.

Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачені підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень, в тому числі на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Така дія як відновлення реєстраційного запису цим законом не передбачена.

Тому вимога позову про відновлення реєстраційного запис про реєстрацію права власності перебуває за межами повноважень суду.

Згідно з ч.4 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вказані недоліки позову перешкоджають відкриттю провадженні в справі та її правильному розгляду. Тому позовну заяву слід привести у відповідність до наведених положень Законодавства.

Через що позов необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

Також позивач просить про забезпечення позову.

Зі змісту ст..151-153 ЦПК України вбачається, що суд може забезпечити позов тільки по цивільний справі, по якій відкрито провадження.

Оскільки ухвалою судді позов залишено без руху, тобто на теперішній час позов не прийнятий і провадження в справі не відкрито, то немає підстав для забезпечення позову.

Керуючись ст. 121, 153 ЦПК України , суддя

У Х В А Л И В

Заяву позивача про забезпечення позову відхилити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Офісний центр «Лермонтово», 3-ті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, Реєстраційна служба Запорізької області Міністерства юстиції України про визнання договорів недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння - залишити без руху.

Сповістити позивача про необхідність усунути зазначені порушення в дводенний строк з дня отримання ухвали, у противному випадку заява буде вважатися не поданою і повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Ю.Кравченко