Справа № 569/509/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2015 року м. Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Абашиній О.В.,

з участю позивача-відповідача ОСОБА_1,

представника позивача-відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідачів-позивачів ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Публічного акціонерного товариства «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, визнання дій незаконними та такими, що порушують права позивача, та відновлення становища, яке існувало до порушення та за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 до Публічного акціонерного товариства «Рівненська фабрика нетканих матеріалів», ОСОБА_1, ОСОБА_3, які діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_9 про визнання обміну жилим приміщенням недійсним, визнання неправомірними дій, визнання ордера на жиле приміщення недійсним, виселення із займаного жилого приміщення та вселення, суд

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідачів-позивачів ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 - ОСОБА_4, в судовому засіданні, позов позивача-відповідача ОСОБА_1 не визнав з підстав, у наданих суду письмових запереченнях проти позову і пояснив суду, що відповідно до положень чинного законодавства мешканці гуртожитку не наділені правом на подання до суду позовів про позбавлення інших мешканців гуртожитку права користування тими чи іншими кімнатами. Крім того, відповідно до наявних у справі документів, в спірній кімнаті № 75 в гуртожитку по вул. Фабричній № 4 в м. Рівне наявні речі та майно відповідачів-позивачів. Зазначив, що відповідачі-позивачі проживають у спірній кімнаті. Просив в задоволені позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Позовні вимоги відповідачів-позивачів ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві відповідачів-позивачів. Просить суд визнати недійсним обмін жилими приміщеннями, за яким ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 отримали житлову кімнату № 75 в гуртожитку по вулиці Фабрична № 4 в м. Рівне на підставі ордеру № 303/273/265 від 16 січня 2012 року, а ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 житлову кімнату № 94 в гуртожитку по вулиці Фабрична № 4 в м. Рівне на підставі ордеру № 298/272/43 від 16 січня 2012 року. Визнати неправомірними дії адміністрації та профспілкового органу ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» при вирішенні питання обміну жилими приміщеннями, за яким ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 отримали житлову кімнату № 75 в гуртожитку по вул. Фабричній № 4 в м. Рівне на підставі ордеру № 303/273/265 від 16.01.2012 року, а ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 житлову кімнату № 94 в гуртожитку по вулиці Фабричній № 4 в м. Рівне на підставі ордеру № 298/272/43 від 16.01.2012 року. Визнати недійсним ордер № 298/272/43 від 16.01.2012 року на житлову площу, а саме кімнату № 94 в гуртожитку по вулиці Фабричній № 4 в м. Рівне, що виданий ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 на підставі рішення ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів». Виселити ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 з кімнати № 94 в гуртожитку по вул. Фабричній № 4 в м. Рівне та вселити ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в кімнату №94 в гуртожитку по вулиці Фабричній № 4 в м. Рівне, і крім того пояснив, що обмін житловими кімнатами в гуртожитку, який мав місце між сторонами по справі, є незаконним. Оскільки, приписами житлового законодавства заборонено здійснювати обмін кімнат в гуртожитку.

Представник відповідача ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» в судові засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву, в якій просить суд розгляд справи провести без участі представника ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів».

Позивач-відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2, в судовому засіданні, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просять суд визнати ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 такими, що втратили право користування житлом, а саме кімнатою № 75 та № 94 в гуртожитку по вул. Фабричній № 4 в м. Рівне. Визнати дії ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» щодо зобовязання ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вселитися у кімнату № 94 в гуртожитку по вул. Фабричній № 4 в м. Рівне незаконним та таким, що порушують права ОСОБА_1, ОСОБА_3 та права їхнього малолітнього сина ОСОБА_9 на користування кімнатою № 94 в гуртожитку по вулиці Фабричній № 4 в м. Рівне. Відновити становище, яке існувало до порушення, зобовязавши ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» відкликати повідомлення № 625/1 від 20.09.2013 року в частині, що стосується зобовязання ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вселитися у кімнату № 94 в гуртожитку по вулиці Фабричній № 4 в м. Рівне, і пояснили, що ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не проживали більше шести місяців у кімнаті № 94 та № 75 в гуртожитку по вул. Фабричній № 4 в м. Рівне, а тому підлягають визнанню судом такими, що втратили право користування ними. З приводу інших своїх вимог, суду пояснили, що на сьогодні є чинним ордер № 298/272/43 від 16.01.2012 року, на підставі якого ОСОБА_1 та його сім'я проживають в кімнаті № 94 в гуртожитку по вулиці Фабричній № 4 в м. Рівне. Тому права позивача і його сім'ї підлягають захисту у спосіб, визначений в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 повністю підтримала позов свого чоловіка ОСОБА_1 та просила його задоволити з підстав, викладених в позові.

Позивач-відповідач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_2 позов відповідачів-позивачів ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не визнали і пояснили суду, що оскільки на сьогодні є всі підстави для визнання ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням, то позов є надуманим. Крім того, вказували на те, що з приводу спірного обміну ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не заперечували і він відбувся за їхньою згодою. Просять суд відмовити в задоволенні позову відповідачів-позивачів.

Суд, заслухавши позивача-відповідача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_3, їхнього представника ОСОБА_2, представника відповідачів-позивачів ОСОБА_4, свідків, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з 12.05.1994 року проживали в кімнаті № 94, гуртожитку ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» по вулиці Фабричній № 4 в м. Рівне, на підставі ордеру за № 180.

06.12.2010 року на спільному засіданні профкому та адміністрації ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» було вирішено поліпшити житлові умови сім'ї ОСОБА_3, яка проживає у вище зазначеному гуртожитку, в кімнаті № 95 та виділити ним додатково в цьому ж гуртожитку по вулиці Фабричній № 4 в м. Рівне кімнату № 75.

В подальшому, на підставі заяви ОСОБА_1 від 01.06.2011 року відбувся обмін кімнатами в гуртожитку за адресою: вул. Фабрична №. 4 в м. Рівне. За таким обміном, кімнату № 74 ОСОБА_1 було надано ОСОБА_7, а кімнату останніх за № 94 ОСОБА_1, в звязку із чим, 16.01.2012 року ОСОБА_1, його дружині ОСОБА_3 та їхньому неповнолітньому сину ОСОБА_9 було видано ордер за № 298/272/43 про вселення до кімнати № 94 та № 95 по вул. Фабричній № 4 в м. Рівне. Натомість сім'я ОСОБА_7 отримала ордер за № 273/265 від 06.06.2011 року на вселення до кімнати № 75 вказаного гуртожитку.

Додатково наведені обставини підтверджують довідки від 14.08.2014 року за № 100 та від 15.08.2014 року за № 101, видані ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів», відповідно до яких, згідно заяви ОСОБА_1 02.06.2011 року, гр. ОСОБА_5 обміняла кімнату № 94 на кімнату № 75 в гуртожитку по вулиці Фабричній № 4 в м. Рівне. Крім того, відповідно до таких довідок згідно спільного рішення профкому та адміністрації ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» по заяві ОСОБА_1 був вилучений ордер ОСОБА_5 на кімнату № 94 і виданий ордер на кімнату № 75.

Таким чином, судом встановлено, а сторонами по справі не заперечують, що в звязку із наведеними обставинами відбувся обмін жилих приміщень, які перебувають в гуртожитку по вулиці Фабричній № 4 в м. Рівне. За яким, сім'я ОСОБА_5 отримала кімнату № 75 в даному гуртожитку, а сім'я ОСОБА_1 кімнату № 94 в цьому ж гуртожитку.

Крім того, як вбачається із рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28.05.2013 року в цивільній справі № 1715/19188/12, суд визнав недійсним ордер № 273/265 від 06.06.2011 року на житлову площу в гуртожитку, що виданий на підставі рішення ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» від 10.05.2005 року, протокол № 24 ОСОБА_5, зобовязав ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» виселити ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, вселив ОСОБА_10 разом з малолітньою донькою ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 в кімнату № 75 гуртожитку ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» по вулиці Фабричній № 4 в м. Рівне, надавши їй ліжко-місце.

02.09.2013 року апеляційний суд Рівненської області за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_7 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28.05.2013 року, останнє в частині зобовязання ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» виселити ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скасував. При цьому, зобовязав ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» виселити ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з кімнати № 75 гуртожитку по вулиці Фабричній № 4 в м. Рівне з наданням іншого жилого приміщення або приміщення, яке вони раніше займали.

З довідки від 09.09.2013 року, виданої ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» вбачається, що вільних житлових кімнат в гуртожитку немає. Повідомленням за № 625/1 від 20.09.2013 року ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів», сім'ю ОСОБА_7 зобовязало звільнити кімнату за № 75 з наступним вселенням у кімнату № 94, яку вони займали раніше.

Проте, на сьогодні сім'я ОСОБА_7 з обєктивних причин не може поселитися назад до своєї колишньої кімнати за № 94 у вказаному гуртожитку, оскільки, на даний час у ОСОБА_1 лишається дійсним ордер на вселення до такого житлового приміщення.

Згідно ст. 59 ЖК України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним лише у судовому порядку. При цьому, ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадку подання громадянином не відповідаючим дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушенні порядку і умов надання жилих приміщень.

Судом встановлено, що при вирішенні питання поліпшення житлових умов сімї ОСОБА_1, адміністрація та профспілковий орган ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» не врахували того, що кімната № 75 в гуртожитку по вулиці Фабричній № 4 в м. Рівне не є вільною, на яку має право ОСОБА_10

Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЖК України ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Тому суд вважає, що адміністрацією та профспілковим органом ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» безпідставно було здійснено обмін жилих приміщень в гуртожитку по вулиці Фабричній № 4 в м. Рівне, за яким сім'ю ОСОБА_7 було переселено до кімнати за № 75, а сімя ОСОБА_1 в рахунок поліпшення своїх житлових умов отримала кімнату за № 94 в цьому ж гуртожитку.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 86 ЖК України, обмін жилих приміщень не допускається, зокрема, якщо жиле приміщення є службовим або знаходиться в гуртожитку.

Пунктом 15 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 р. за № 208 передбачено, що жила площа в гуртожитку не підлягає обміну.

Статтею 87 ЖК України передбачено, що обмін жилими приміщеннями, проведений з порушенням вимог чинного законодавства визнається недійсним. Визнання обміну недійсним провадиться в судовому порядку.

У звязку із наведеними обставинами, позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 до ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів», ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які діють в своїх інтересах та інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_9 про визнання обміну жилими приміщеннями недійсним, про визнання неправомірними дій, про визнання ордеру на жиле приміщення недійсним, про виселення осіб із займаного жилого приміщення та вселення до жилого приміщення є обґрунтованими і підлягає до повного задоволення. Оскільки в даному випадку мають місце неправомірні дії службових осіб ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» при вирішенні питання про надання жилого приміщення, допущено порушення порядку і умов надання жилих приміщень та грубо порушено житлові права сім'ї ОСОБА_6.

З приводу позову ОСОБА_1 до ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів», ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловими приміщеннями, про визнання дій незаконними та такими, що порушують права особи на відновлення становища, яке існувало до порушення, слід зазначити наступне:

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28.05.2013 року в цивільній справі № 1715/19188/12 було встановлено право сім'ї ОСОБА_6 на проживання в гуртожитку по вулиці Фабричній № 4 в м. Рівне. При цьому, за нею визнано право на іншу житлову кімнату або приміщення, яке вона займала раніше.

Крім того, ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13.08.2014 року в цивільній справі № 569/10410/14-ц за скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на дії Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції було встановлено, що ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на сьогодні продовжують проживати в спірній кімнаті № 75 гуртожитку по вулиці Фабричній № 4 в м. Рівне. В кімнаті знаходяться їхні речі та майно.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно наданої ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» суду інформації про зареєстрованих осіб та проживаючих осіб в гуртожитку по вулиці Фабричній № 4 в м. Рівне - у кімнаті № 75 в гуртожитку по вулиці Фабричній № 4 в м. Рівне проживають та зареєстровані ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та малолітня ОСОБА_12 Такі ж обставини підтверджують довідки з адресно-довідкового підрозділу, наявні у справі.

Відповідно до розрахункових документів, оглянутих в судовому засіданні, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 своєчасно і повністю сплачують кошти за користування спірною кімнатою.

Тому, суд не бере до уваги надані суду акти обстеження від 02.08.2013 року, від 04.11.2013 року та від 16.01.2014 року, в яких зазначено, що комісія в складі начальника ЖКВ ОСОБА_13, паспортиста ОСОБА_14 та мешканців гуртожитку ОСОБА_15 та ОСОБА_16 встановила, що ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та малолітня ОСОБА_12 в кімнаті № 75 в гуртожитку по вулиці Фабричній №4 в м. Рівне не проживають. Оскільки, зазначені акти повністю спростовуються іншими, вище наведеними матеріалами справи та обставинами, встановленими вказаним рішенням та ухвалою суду, які набрали законної сили.

Тим більше, із наведених актів вбачається, що згадана комісія встановила лише те, що саме 02.08.2013 року, 04.11.2013 року та 16.01.2014 року ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та малолітня ОСОБА_12 в спірній кімнаті не проживають. Однак, із таких документів не вбачається, що в інший час такі особи не проживали або не проживають у спірному житловому приміщенні. Так само, із даних актів не вбачається, що в такій кімнаті відсутні особисті речі та майно сім'ї ОСОБА_7.

Поряд з тим, з відповіді ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» на запит адвоката ОСОБА_4 вбачається, що гуртожиток по вулиці Фабричній № 4 в м. Рівне перебував на балансі саме такого товариства. Такі обставини стверджуються й перерахованими вище актами від 02.08.2013 року, від 04.11.2013 року та від 16.01.2014 року та не заперечуються сторонами по справі. Натомість з 01.01.2015 року спірний гуртожиток прийнятий в комунальну власність територіальної громади міста Рівне та переданий на баланс і обслуговування ЖКП «Перспективне».

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України», саме ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» була наділена правом предявляти позов про визнання осіб такими, що втратили право користування житловими приміщеннями в гуртожитку, а на сьогодні - виконавчий комітет Рівненської міської ради. Оскільки, саме у володінні таких субєктів перебував та перебуває спірний гуртожиток і вони наділені правом на прийняття рішень про вселення та виселення. Така позиція суду збігається із судовою практикою по такій категорії справ. Так згідно рішення колегії Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 01.10.2008 року у справі № 6-28945св07, особи, які проживають у гуртожитку, мають право зайняття в ньому койко-місця і не наділені правом на звернення до суду з вимогою про визнання іншої особи такою, що втратила право користування ним чи проживання в ньому.

Примірним положенням про гуртожитки від 03.06.1986 року, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР, а саме п. 16 та 17 передбачено права громадян, які проживають у гуртожитках. Однак, в такому переліку відсутнє право громадян, які проживають у гуртожитку на подання позову в суд щодо визнання інших осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Таким чином, з аналогічних мотивів немає й підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання дії ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» щодо зобовязання ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вселитися в кімнату № 94 в гуртожитку по вулиці Фабричній № 4 в м. Рівне незаконними та такими, що порушують права ОСОБА_1, ОСОБА_3 та права їх малолітнього сина ОСОБА_9 на користування кімнато № 94 в гуртожитку по вулиці Фабричній № 4 в м. Рівне та відновлення становища, яке існувало до порушення, зобовязавши ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» відкликати повідомлення № 625/1 від 20.09.2013 року в частині, що стосується зобовязання ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вселитися у кімнату № 94 в гуртожитку по вул. Фабричній № 4 в м. Рівне.

Як вбачається із матеріалів справи, наведене повідомлення надіслано ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» для сім'ї ОСОБА_6 з метою виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28.05.2013 року в цивільній справі № 1715/19188/12. При цьому, таке повідомлення надіслано із врахуванням того, що станом на сьогодні вільних місць для проживання у спірному гуртожитку немає.

Відповідно до приписів ст. 128 ЖК України жила площа в гуртожитках надається за спільним рішенням адміністрації та профспілкового органу.

Крім того, як вбачається із позову ОСОБА_1 він звернувся в суд із позовом як в своїх інтересах, так і інтересах своєї дружини ОСОБА_3. Зокрема, він просить суд визнати як порушення його прав, так і його дружини. Однак, до позовної заяви ним не було додано документів, які підтверджували б його права на представництво інтересів ОСОБА_3 в суді. Таких документів ОСОБА_1 не було надано суду й в ході судового засідання.

У звязку із наведеним, та тим, що позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 до ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів», ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які діють як в своїх інтересах, так і інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_9 про визнання обміну жилими приміщеннями недійсним, про визнання неправомірними дій, про визнання ордеру на жиле приміщення недійсним, про виселення осіб із займаного жилого приміщення та вселення до жилого приміщення є обґрунтованими і підлягають до задоволення, а тому позов ОСОБА_17 є безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення.

Статтею 47 Конституції України передбачено право кожного на житло, а відповідно до ч.ч. 4 та 5 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користуванні жилим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку, передбачених законом, житлові права охороняються законом.

Тому, на думку суду, саме житлові права сім'ї ОСОБА_6 порушені, а тому підлягають захисту у спосіб обраний ними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 до Публічного акціонерного товариства «Рівненська фабрика нетканих матеріалів», ОСОБА_1, ОСОБА_3, які діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_9 про визнання обміну жилим приміщенням недійсним, визнання неправомірними дій, визнання ордера на жиле приміщення недійсним, виселення із займаного жилого приміщення та вселення - задоволити повністю.

Визнати недійсним обмін жилими приміщеннями за яким ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали житлову кімнату № 75 в гуртожитку по вулиці Фабричній № 4 в місті Рівне на підставі ордеру № 303/273/265 від 16 січня 2012 року, а ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 житлову кімнату № 94 в гуртожитку по вулиці Фабричній № 4 в місті Рівне на підставі ордеру № 298/272/43 від 16 січня 2012 року.

Визнати неправомірними дії адміністрації та профспілкового органу Публічного акціонерного товариства «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» при вирішенні питання обміну жилими приміщеннями за яким ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали житлову кімнату №75 в гуртожитку по вулиці Фабричній № 4 в місті Рівне на підставі ордеру № 303/273/265 від 16 січня 2012 року, а ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 житлову кімнату № 94 в гуртожитку по вулиці Фабричній № 4 в місті Рівне на підставі ордеру № 298/272/43 від 16 січня 2012 року.

Визнати недійсним ордер № 298/272/43 від 16 січня 2012 року на житлову площу, а саме кімнату № 94 в гуртожитку по вулиці Фабричній № 4 в місті Рівне, що виданий ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 на підставі рішення Публічного акціонерного товариства «Рівненська фабрика нетканих матеріалів».

Виселити ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 з кімнати № 94 в гуртожитку по вулиці Фабричній № 4 в місті Рівне.

Вселити ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в кімнату № 94 в гуртожитку по вулиці Фабричній № 4 в місті Рівне.

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Публічного акціонерного товариства «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, визнання дій незаконними та такими, що порушують права позивача, та відновлення становища, яке існувало до порушення, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою, яка може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_18