Номер провадження: 22-ц/785/573/15
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В.І.
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2015 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Гайворонського С.П.

суддів Кононенко Н.А.

Сегеди С.М.

при секретарі Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційного банку "Правекс-банк" (далі ПАТ КБ "Правекс-банк") до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2010 року,

встановила:

28 грудня 2009 року ПАТ КБ "Правекс-банк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, просило стягнути з них за кредитним договором №25008-072/05Р від 20 вересня 2005 року заборгованість 21422 грн. та судові витрати у розмірі 1820 грн.

В обгрунтування позову ПАТ КБ "Правекс-банк" послалось на те, що 20 вересня 2005 року між акціонерним банком "Правекс-банк" та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №25008-072/05Р, за яким позивач надав відповідачці кредит у розмірі 19405 дол. США, що діє до 20 вересня 2011 року зі сплатою 12% річних за час фактичного користування кредитом.

За договором поруки №25008-072/05Р від 20 вересня 2005 року ОСОБА_4 зобов'язалася перед банком нести солідарну майнову відповідальність за виконання в повному обсязі взятих на себе ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором.

Станом на 07 грудня 2009 року за відповідачем наявна заборгованість в сумі 21422 дол. США.

В судовому засіданні:

- представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити;

- відповідачі в судове засідання не з'явилися.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2010 року позов задоволено.

Суд першої інстанції стягнув з ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ КБ "Правекс-банк" суму заборгованості по кредитному договору №25008-072/05Р від 20 вересня 2005 року заборгованість у розмірі 21 422 дол. США по курсу НБУ на день проведення стягнення, та судові витрати в розмірі 1820 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 просить заочне рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову ПАТ "Правекс-банк" в задоволенні позовних вимог про стягнення суми заборгованості з ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні,в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які буди досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

У п.п. 2, 3, 8 Постанови № 14 Пленуму Верховного України від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" роз'яснено, що рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми.

Як вбачається з положень ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій ст. 215 ЦПК України, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи вищевказаний позов, суд першої інстанції правильно виходив з того, що 20 вересня 2005 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №25008-072/05Р, за яким позивач надав відповідачці кредит у розмірі 19405 дол. США, що діє до 20 вересня 2011 року.

Згідно розрахункам, наданим позивачем, від 07 грудня 2009 року заборгованість відповідачки перед банком становить 21422 дол. США, з якої непогашений кредит: 10114 дол. США, пеня на суму непогашеного кредиту: 6798 дол. США, несплачені відсотки за користування кредитом: 2463 дол. США, пеня за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту: 2047 дол. США.

Відповідач належним чином не виконав своє зобов'язання, передбачене кредитним договором №25008-072/05Р від 20 вересня 2005 року у строк, встановлений цим договором.

Як вбачається з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.

З урахуванням вищезазначеного, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з відповідачів згідно розрахунків наданих позивачем 21422 дол. США.

На підставі вищевикладеного, судова колегія зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57 - 60 ЦПК України.

Судова колегія вважає, що відповідач не довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх заперечень щодо вищевказаного позову, що є обов'язком сторін згідно з засадами змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України.

Посилання апеляційної скарги на те, що справа була розглянута за відсутності ОСОБА_4 не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порядок повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про дату судового засідання врегульовано ст. 74 ЦПК України.

Належне повідомлення осіб, які беруть участь у справі, є обов'язковим (ч. 1 ст. 158 ЦПК України), участь у справі є процесуальним правом таких осіб (ст. 27 ЦПК України).

В цьому сенсі, судова колегія наголошує, що про час та місце судового засідання, яке було призначене на 21 травня 2010 року та в якому було ухвалене вищевказане рішення, ОСОБА_4 була належним чином повідомлена (а.с. 45).

Крім того, відсутність ОСОБА_4 в судовому засіданні при розгляді зазначеної вище справи, не призвело до неправильного вирішення цієї справи на підставах викладених вище.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до невірного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 - відхилити.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2010 року по цивільній справі за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційного банку "Правекс-банк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко

С.М. Сегеда