Справа № 526/1140/15-ц
Провадження № 2/526/569/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Тищенко Л.І.

при секретарі Лопушняк Т.П.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

до суду звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

У своїй позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказує, що проживала разом з відповідачем до 25.02.2015 року. Мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких є відповідач. На даний час діти проживають разом з нею і знаходяться на її повному утриманні. За час проживання окремо відповідач припинив надавати їй матеріальну допомогу на виховання та утримання дітей, тому вона змушена звернутися до суду з заявою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов ОСОБА_1 визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження, відповідач ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1, є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як зазначено у довідці виконавчого комітету Токарівської сільської ради Лохвицького району від 09 червня 2015 року № 853, ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Підстав для звільнення відповідача від обов'язку утримувати дитину, судом не встановлено.

Домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей не досягнуто, тому він підлягає вирішенню в судовому порядку.

Виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов`язане з належним її утриманням, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини.

Пунктом 17 Постанови № 13 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК ) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК, що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV Про виконавче провадження, він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідач ОСОБА_2, який є батьком неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є працездатним, іншим особам аліментів не сплачує, а тому має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Підстави, які б унеможливлювали надання відповідачем матеріальної допомоги, передбаченої законодавством, та у розмірі визначеному позивачем, відсутні, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, підлягають до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст. 180, п. 3 ст. 181, ст. ст. 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 60, 88, 212 - 215, 367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 червня 2015 року, до їх повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. на користь держави.

Допустити до негайного виконання рішення у частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча: Л. І. Тищенко