АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9723/2015 Головуючий у 1-й інстанції Журибеда О.М.
Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Кравець В.А.,

суддів Семенюк Т.А., Шиманського В.Й.

за участю секретаря Круглика В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків, заподіяних злочином,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду, заподіяну злочином в розмірі 326 651 грн.

Ухвалою від 07 травня 2015 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом двох днів з дня отримання ним ухвали.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року - заяву визнано неподаною та повернуто ОСОБА_1

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті, посилаючись на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права.

Зазначав , що суд не вказав, які саме є недоліки заяви та яким чином вони повинні бути усунені. Таким чином, суддя унеможливлює взагалі виконання ухвали в тому вигляді, в якому вона його винесла та підписала 07 травня 2015р.

Вказав на те, що суд постановив ухвалу 07 травня 2015р. про усунення недоліків з наданням тільки 2-х днів на їх усунення, а направив її тільки через три тижні, а саме: 29 травня 2015р.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

Визнаючи заяву неподаною та повертаючи її, суд виходив з того, що відповідно до встановленого в ухвалі строку для усунення недоліків ОСОБА_1 не виконано вимоги суду.

Проте, в повній мірі з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зі змісту постановленої судом ухвали від 07.05.2015 року вбачається, що суд першої інстанції вказує на те, що існують недоліки позовної заяви, зазначав статті ЦПК України, що регулюють питання про прийняття позовної заяви та вказав, що позивач має надати оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору, вказати чіткий зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначити докази, що підтверджують кожну обставину, вказати наявність підстав для звільнення від доказування.

На виконання вимог ухвали, ОСОБА_1 надав суду заяву про усунення недоліків і зазначив, що на підставі п.6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він є звільненим від сплати судового збору, оскільки він є позивачем у справі про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у позові він виклав зміст своїх вимог з посиланням на докази та викладенням обставин справи так, як вважав за потрібне.

Однак , посилаючись на несплату судового збору, суд першої інстанції не вказав в ухвалі в якому саме розмірі він має бути сплачений та на які реквізити суду.

Крім того, суду слід звернути увагу на те, що дійсно у справах про відшкодування майнової шкоди фізичній особі, яка потерпіла від злочину від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину (п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»).

Поряд з цим, для того, щоб визначитися чи підпадають вимоги ОСОБА_1 під дію даної норми Закону, суду слід встановити наявність акту відповідного державного органу, що підтверджує протиправність поведінки заподіювача шкоди (як то: повідомлення про підозру, вирок суду і т.д.)

Твердження апелянта про те, що він до позовної заяви надав довідку про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2, є безпідставними та надуманими, оскільки такої довідки позивач не надавав, про що свідчать матеріали справи.

Разом з тим, висновок суду, що позивач не вказав чіткий зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не зазначив доказів, що підтверджують кожну обставину, не вказав наявність підстав для звільнення від доказування, є помилковим, оскільки позивач послався на порушення його прав відповідачем , виходячи з протиправності, на його думку, діянь відповідача та розміру визначеної позивачем шкоди.

Відповідно до п.3 ч 1.ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду суперечить вимогам закону, а тому підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 312-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року скасувати та передати питання щодо відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Судді