АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 543/777/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1798/15Головуючий у 1-й інстанції Грузман Т. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.,

Суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

При секретарі: Зеленській О.І.

За участі: позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_4, який діє в інтересах та за дорученням сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лукімя»

на рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 28 квітня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лукімя» про визнання договору оренди недійсним та повернення земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом. Посилався на те, що 06 лютого 2007 року між ним та СТОВ «Лукімя» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,36 га терміном на 5 років, що розташована на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області. 30 травня 2012 року між ОСОБА_2 та СТОВ «Лукімя» було укладено додаткову угоду, відповідно до якої поновлено строк дії договору оренди до 31 грудня 2017 року та зареєстровано у відділі Держкомзему у Оржицькому районі Полтавської обалсті. Однак позивач зазначає, що вказаної угоди не підписував та не бажав укладати новий договір оренди земельної ділянки. У звязку з вказаним просив визнати додаткову угоду недійсною та зобовязати СТОВ «Лукімя» після збору врожаю 2014 року повернути йому земельну ділянку в належному стані.

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 28 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано недійсною додаткову угоду від 30 травня 2012 року до договору оренди землі № 19 від 20 лютого 2008 року, укладену між ОСОБА_2 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Лукімя», зареєстровану у відділі Держкомзему у Оржицькому районі Полтавської області за № 04031 від 27 вересня 2012 року.

Стягнуто з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лукімя» судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243,60 грн. та витрати на проведення судово-почеркознавчої експертизи у розмірі 3198 грн. Всього стягнуто 3441,60 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення оскаржило СТОВ «Лукімя», яке в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 06 лютого 2007 року між ОСОБА_2 та СТОВ «Лукімя» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,36 га терміном на 5 років, що розташована на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області. Вказаний договір зареєстровано 20 лютого 2008 року.

30 травня 2012 року між ОСОБА_2 та СТОВ «Лукімя» було укладено додаткову угоду до договору оренди землі терміном дії до 31 грудня 2017 року, яка була зареєстрована у відділі Держкомзему у Оржицькому районі Полтавської області 27 вересня 2012 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2 зазначав, що вказаної угоди не підписував та всі дії щодо укладення додаткової угоди вчинялися без врахування його волевиявлення.

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 100 від 27 лютого 2015 року підпис в графі «Від орендодавця ОСОБА_2» у додатковій угоді від 30 травня 2012 року до договору оренди землі № 19 від 20 лютого 2008 року (зареєстрована у відділі Держкомзему у Оржицькому районі Полтавської області за № 04031) виконаний не ОСОБА_2 (іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису).

Визнаючи додаткову угоду від 30 травня 2012 року недійсною, районний суд виходив з того, що відповідно до висновку експертизи спірна угода не була підписана власноручно позивачем, а тому в силу положень ст.ст.203,215 ЦК України задовольнив позовні вимоги.

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України Про оренду землі.

Відповідно до статті 13 Закону України Про оренду землі під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Як вірно встановлено районний судом 06 лютого 2007 року між ОСОБА_2 та СТОВ «Лукімя» укладено договір оренди землі.

Відповідно до п.8 договору після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 80 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктом 35 договору передбачено, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Частинами першою пятою статті 33 Закону України Про оренду землі передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У силу статей 319, 626 ЦК України реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України Про оренду землі, можлива лише за умовами дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України Про оренду землі, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обовязки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Однак, СТОВ «Лукімя» в строки, визначені п.8 договору, не повідомило письмово орендодавця ОСОБА_2 про намір продовжити дію договору оренди та не надало йому проекту угоди.

Повідомлення від 10 жовтня 2014 року СТОВ «Лукімя» на імя ОСОБА_2 з пропозицією підписати додаткову угоду надіслане вже після звернення позивача до суду з даним позовом ( а.с.147).

Таким чином, зважаючи на те, що строк дії договору оренди землі, укладеного сторонами 06 лютого 2007р., припинив дію 7 лютого 2012р., а додаткова угода від 30 травня 2012 року позивачем не була підписана, суд обґрунтовано визнав її недійсною.

Посилання в апеляційній скарзі, що вказана додаткова угода підписана дружиною позивача, що є підтвердженням волевиявлення ОСОБА_2С, не заслуговують на увагу, оскільки позивач є дієздатною особою і не уповноважував свою дружину на підписання такої угоди.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лукімя»,- відхилити.

Рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 28 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

СУДДІ: / Підписи /

З оригіналом згідно :