Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.у.№334/4140/15
Провадження № 22-ц/778/4942/15
Головуючий у 1-й інстанції: Махіборода Н.О.
Суддя-доповідач: Сапун О.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 червня 2015 року по справі за поданням державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС Головного ТУ юстиції в Запорізькій області про тимчасове обмеження громадянина - боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИЛА :

27 травня 2015 року державний виконавець Відділу примусового виконання рішень УДВС Головного ТУ юстиції в Запорізькій області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження громадянина - боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування подання заявник посилався на те, що 13.03.2014 року Мелітопольським міськрайонним судом переглянуто заочне рішення та постановлено нове рішення по цивільній справі про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «БАНК ФОРУМ» заборгованості за кредитним договором в сумі 6 547 80 грн. 60 коп.

Постановою державного виконавця від 05.03.2015 року на підставі виконавчого листа, виданого 04.02.2015 року, було відкрито виконавче провадження та боржнику надано строк до 12.03.2015 року для добровільного виконання рішення.

Постановою державного виконавця від 05.03.2015 року накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, яка була направлена боржнику рекомендованою кореспонденцією. Також, державним виконавцем були направлені запити до відповідних установ та отримані відповіді щодо наявність у боржника рухомого та нерухомого майна, грошових вкладів, та місця його реєстрації. Старшим державним виконавцем Половніковим Р.С. 17.03.2015 року було винесено постанову, якою доручено державним виконавцям ВДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції провести перевірку майнового стану ОСОБА_2 за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1. Згідно Акту державного виконавця від 27.03.201.5 року, боржник за вказаною адресою не проживає більше 5 років, місце його проживання невідоме, майна, яке підтягає опису та арешту, не виявлено.

Оскільки ОСОБА_2 рішення суду не виконується, боржник листи державного виконавця ігнорує, на письмові виклики до ВДВС не з'являється, від виконання рішення суду ухиляється, державний виконавець Відділу примусового виконання рішень УДВС Головного ТУ юстиції в Запорізькій області просів задовольнити подання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 червня 2015 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено громадянина-боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх обов'язків по виконанню рішення Мелітопольського мїськрайонного суду Запорізької області від 13.03.2014 року.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції фактичних обставин справи, допущені порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. Вважає, що ухвала суду суттєво порушує його права, оскільки за станом здоров'я йому рекомендовано пересадка нирки і підшлункової залози. З метою трансплантації він звернувся до ряду європейських медичних закладів і в будь-який час може отримати запрошення на проведення операції, що для нього є життєво необхідним. Наявність тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України може позбавити його права на здоров'я та життя. Просить ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 червня 2015 року скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні подання.

Заслухавши у судовому засіданні апеляційного суду Запорізької області доповідь судді, заслухавши пояснення ОСОБА_2, його представників, заперечення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС Головного ТУ юстиції в Запорізькій області, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у відповідності до статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом статті 210 ЦПК України, ухвала суду, що посановляється як окремий документ, складається, зокрема, з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив лише з того, що ОСОБА_2 рішення суду у повному обсязі не виконується, заборгованість не сплачується.

Вказані мотиви є недостатніми для обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, оскільки суперечать нормам матеріального і процесуального права, так як сама по собі наявність боргу не може свідчити про ухилення боржника від виконання грошового зобов'язання, а також давати підстави вважати, що боржник у виконавчому провадженні має намір ухилятися від виконання судового рішення, в тому числі і шляхом залишення території України.

Із матеріалів справи вбачається, що 13.03.2014 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «БАНК ФОРУМ» заборгованість за кредитним договором в сумі 6 547 80 грн. 60 коп. Рішення набрало законної сили 13 серпня 2014 року, виконавчий лист на підставі вказаного рішення видано 04 лютого 2015 року ( а. с. 5 ).

Постановою державного виконавця від 05.03.2015 року на підставі вказаного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження, боржнику надано строк до 12.03.2015 року для добровільного виконання рішення, накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. Постанова була направлена боржнику рекомендованою кореспонденцією. Разом з тим, матеріали справи не містять повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, а також про його обізнаність щодо строку, наданого для добровільного виконання судового рішення ( а. с. 6-8,10-11 ). 25 травня 2015 року державний виконавець звернувся до суду з поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Відповідно статті 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

За змістом статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень пункту 2 частини 1 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну" від 21 січня 1994року (зі змінами), громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду.

Відповідно до положень пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Наявність свідомого ухилення боржника від виконання обов'язку по сплаті боргу за виконавчим документом та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, відповідно до положення частини 2 статті 10 ЦПК підлягають доведенню.

Разом з тим, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення подання, не перевірив належним чином факт ухилення ОСОБА_2 від виконання судового рішення, доведення якого є обов'язковою умовою для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження права виїзду за межі України, не врахував всі обставини справи у їх сукупності і дійшов передчасного висновку про обґрунтованість подання державного виконавця.

За вказаних обставин ухвала Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 червня 2015 року підлягає скасуванню, як така, що постановлена з порушенням визначеного статтею 377-1 ЦПК України порядку вирішення за поданням державного виконавця питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, з передачею зазначеного питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до пункту 3 частини 1 статті 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307,312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 червня 2015 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: