У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

28 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто», ОСОБА_5, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», третя особа - приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Арєшин Олександр Олександрович, про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 20 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 04 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Авто Просто», ОСОБА_5, ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», третя особа - приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Арєшин О.О., про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 26 грудня 2014 року у відповідності до укладеної ним з ТОВ «Авто Просто» угоди від 02 лютого 2011 року він набув право на отримання автомобіля. Відповідно до письмового повідомлення ТОВ «Авто Просто» ОСОБА_5 повинен був здійснювати державну реєстрацію автомобіля. Крім того, ОСОБА_5 повідомив позивача про те, що передача придбаного для нього автомобіля із салону ПАТ «Суми-Авто», свідоцтва про його державну реєстрацію й номерних знаків відбудеться тільки після укладення договорів застави і страхування автомобіля та здійснення всіх інших належних платежів.

21 січня 2015 року між позивачем та ТОВ «Авто Просто» було укладено договір застави, за умовами якого ОСОБА_4 передав ТОВ «Авто Просто» у заставу автомобіль марки ЗАЗ SENS, загальна вартість якого становить 133 тис. грн.

У цей же день 21 січня 2015 року між позивачем та ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» було укладено договір страхування автомобіля, але в ньому помилково вказано дату його укладення і вступу у дію - 01 липня 2009 року. Від імені страховика у цьому договорі діяв відповідач ОСОБА_5

Позивач зазначав, що ТОВ «Авто Просто», використовуючи передбачені угодою 02 лютого 2011 року нечесні можливості анулювати його право на автомобіль, розірвати в односторонньому порядку цю угоду, діючи через ОСОБА_5, здійснював нечесну агресивну підприємницьку практику відносно нього (позивача), а також створював постійно діючі обтяжливі перешкоди для реалізації останнім своїх прав на вільний вибір страхової продукції та продавця, включаючи право відмовитись від договору або змінити продукцію чи укласти договір з іншим суб'єктом господарювання.

Позивач вказував, що названі вище договори застави і страхування є недійсними як такі, що укладені внаслідок використання нечесної підприємницької практики, тому враховуючи вищевикладене, просив стягнути з ТОВ «Авто Просто» 965 грн у рахунок відшкодування збитків, понесених ним внаслідок укладення нікчемного договору застави від 21 січня 2015 року, 665 грн, сплачених ним на виконання нікчемного договору страхування, а також 1 тис. грн у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 20 травня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4. відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 04 серпня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено в частині мотивів відмови у задоволенні позову ОСОБА_4 та шляхом виключення з нього вказівки про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави судового збору в сумі 243 грн 60 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суди дійшли правильного висновку щодо відсутності обґрунтованих підстав для задоволення позову.

Апеляційний суд змінюючи рішення суду першої інстанції в частині мотивів відмови у задоволенні позову ОСОБА_4 обґрунтовано виходив із того, що договори страхування та застави були укладені на виконання вимог угоди між позивачем і ТОВ «Авто Просто» від 02 лютого 2011 року, та відповідають вимогам закону.

Зокрема, докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження судами і при їх дослідженні та встановленні судами дотримані норми процесуального та матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків рішення апеляційного суду не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 20 травня 2015 року у незміненій апеляційним судом частині та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 04 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов А.В. Маляренко