overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У Х В А Л А

18 серпня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Писана Т.О., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 10 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Нефедової Тетяни Олександрівни про визнання правочину недійсним,

в с т а н о в и в:

Вказану касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ направлено 05 серпня 2015 року, тобто з пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 325 ЦПК України. У матеріалах касаційної скарги міститься клопотання про поновлення вказаного строку з посиланням на поважність причин його пропуску, а саме те, що існування оскаржуваної ухвали апеляційного суду скаржнику стало відомо лише 21 липня 2015 року.

Наведені скаржником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки на їх підтвердження не додано доказів, а безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 3 ст. 328 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху і протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали скаржник має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строку, навівши поважні причини для поновлення строку та подавши відповідні докази.

Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом, оскільки скаржником не надані докази сплати судового збору.

З урахуванням ставок судового збору, встановлених Законом України «Про судовий збір», скаржник повинен сплатити 170,52 грн. На підтвердження сплати судового збору необхідно надати оригінал відповідної квитанції.

Реквізити для сплати судового збору наступні: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва; код отримувача - 38004897; банк отримувача - ГУ ДКУ у м. Києві; рахунок отримувача - 0007; код банку отримувача - 820019; код класифікації доходів бюджету - 22030003; символ звітності - 253.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦПК України у разі подання касаційної скарги, не оформленої відповідно до вимог, встановлених ст. 326 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 121 ЦПК України, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала.

З урахуванням вказаного, касаційну скаргу необхідно залишити без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 121, 325, 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Визнати наведені у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження підстави неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків до 07 вересня 2015 року, але не більше п'яти днів з дня отримання даної ухвали.

У разі невиконання вимог суду, касаційна скарга буде визнана неподаною й повернута скаржникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.О. Писана
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
05 листопада 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - Шклярука Д.С.
при секретарі - Терещук Л.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство № 26» Дніпропетровської міської ради, про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири, -
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2015 року позов ОСОБА_1 було задоволено частково, присуджено стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди спричиненої залиттям квартири 20760 (двадцять тисяч сімсот шістдесят) грн., а також 7000 (сім тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Також рішенням стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір: з ОСОБА_2 138,80 грн.; з ОСОБА_3 138,80 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

Разом із тим, суд повною мірою не вирішив позовні вимоги ОСОБА_1 та не визначився із питанням судових витрат.

Сторони у судове засідання не зявились, однак відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України їх присутність не є обовязковою.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає необхідним ухвалити додаткове рішення.

Згідно ст. 220 ч. 1 п. 4 суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно з наявною у справі квитанцією позивачкою були витрачені кошти у розмірі 1500,00 грн. на проведення дослідження з визначення вартості спричиненої їй залиттям квартири шкоди (т. 1, а.с. 89). Дані витрати також підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, оскільки вони були понесені нею для встановлення розміру матеріальної шкоди спричиненої залиттям належної їй на праві приватної власності квартири.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 212, 213, 215, 220 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на проведення дослідження з визначення вартості спричиненої залиттям квартири шкоди: з ОСОБА_2 у розмірі 750,00 грн. та з ОСОБА_3 також у розмірі 750,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.С. Шклярук
НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/1251/14-ц
№ 2-др/183/15/15
04 листопада 2015 року Новомосковський міськрайонний суду Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Березюк В.В.,
при секретарі Тен І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,
ОСОБА_1 звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, треті особи: Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Новомосковське міськрайонне управління юстиції в особі реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, а саме, внести в резолютивну частину рішення від 03.07.2014 року кадастровий номер земельної ділянки, на яку визнано за позивачем ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування.
Заява обґрунтована тим, що у звязку з відсутністю в даному рішенні кадастрового номеру земельної ділянки, державний реєстратор відмовляється у здійсненні державної реєстрації прав на дану земельну ділянку.
В судове засідання сторони не зявилися, тому, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.
Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що постановив рішення може з власної ініціативи, чи за заявою осіб, які брали участь у справі, постановити додаткове рішення у передбачених пунктами 1-4 цієї частини статті випадках.
Тобто, частина 1 статті 220 ЦПК України встановлює виключний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення. Питання про внесення у рішення суду відомостей щодо кадастрового номеру, не є підставою для ухвалення додаткового рішення.
Крім цього, аналізуючи зміст позовних вимог і матеріалів справи, відомості щодо кадастрового номеру спірної земельної ділянки не були зазначені позивачем, докази щодо кадастрового номеру не надавалися суду сторонами і не досліджувалися судом, а тому, в силу вимог ст. 220 ЦПК України, суд не вбачає підстав для ухвалення відповідного додаткового рішення.
У звязку з вищевикладеним, суд вважає, що подана заява про ухвалення додаткового рішення є безпідставною, а тому в її задоволенні слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 220 ЦПК України, суд
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, відмовити.
На додаткове рішення може бути подано скаргу.
Суддя В.В. Березюк
Справа № 177/2367/15-ц
Провадження № 2/177/1068/15
У Х В А Л А

05.11.2015

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Приміч Г. І. розглянувши матеріали позовної заяви ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про виселення, -, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з вказаною позовною заявою 14.09.2015 року та просив виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та (або) проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

19.10.2015 року на запит суду в порядку ч. 3 ст. 122 ЦПК України надійшли відомості з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у Дніпропетровській області, згідно яких відповідач зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою суду від 21.10.2015 року позовна заява була залишена без руху, при цьому позивачеві було надано строк до 30.10.2015 року, але який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали, для усунення недоліків позову, які виразилися в наступному:

- всупереч ЗУ «Про судовий збір», позивач звертаючись до суду з вимогою немайнового характеру та клопотанням про витребування доказів судовий збір сплачує не в повному обсязі, приймаючи до уваги, що з 01.09.2015 року діють нові ставки судового збору, а позивач згідно до штампу на конверті звертається до суду вже 09.09.2015 року, тому судовий збір підлягає доплаті за новими ставками судового збору.

- з прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить виселити з житлового будинку відповідача та інших осіб, які зареєстровані та (або) проживають у житловому будинку, але в обґрунтування позовних вимог не зазначає конкретно яких саме осіб, не вказує їх прізвище, імя, по-батькові, дату народження та адресу проживання, реєстрації, не залучає їх до участі у справі в якості сторони, не надає копії позовної заяви з додатками відповідно до кількості відповідачів, що впливає на вирішення справи по суті, тому вказаний недолік підлягає усуненню;

- позивач в обґрунтування позовних вимог не надає відомості з КП «Криворізьке БТІ» ДОР щодо власника домоволодіння станом на час звернення до суду, що впливає на вирішення справи по суті, тому вказаний недолік підлягає усуненню;

Копію ухвали від 21.10.2015 року представник позивача ОСОБА_3 отримала особисто 26.10.2015 року, про що свідчить її підпис в ухвалі суду.

У визначений ухвалою суду строк, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали, позивач не усунув недоліки позову, вказані в ухвалі суду, а тому відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 121 ЦПК України позовна заява підлягає поверненню.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду із вказаною заявою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 121 ч. 1, ч.2 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про виселення, - вважати неподаною та повернути позивачу.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5 (п'яти) днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1334/15-ц
У Х В А Л А

ПРО ЗАОЧНИЙ РОЗГЛЯД СПРАВИ

"03" листопада 2015 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Іщенко І.М., при секретарі Клисак Н.Г., розглянувши цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В

ПАТ КБ «Приватбанк», представник ОСОБА_2, звернулися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.10.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 3600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Станом на 31.07.2015 року відповідач не виконав належним чином зобовязання і за ним рахується заборгованість в розмірі 14456,51 грн., яка складається із наступного: 2223,41 грн. - заборгованість за кредитом; 8488,50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2580,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн штраф (фіксована частина); 664,60 грн. штраф (процентна складова).

Позивач просить стягнути із відповідача зазначену суму заборгованості і судові витрати по справі.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_2. у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.(а.с. 48)

Відповідач по справі ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час і день слухання справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 50). Заяви про слухання справи у його відсутність до суду не надійшло.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З урахуванням наведеного, керуючись ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224, ст. 225 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, розглянути з винесенням заочного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_3
СУДОВИЙ НАКАЗ
Справа № 183/6172/15
№ 2-н/183/659/15
керуючись ст.ст. 95-103 ЦПК України, ст.ст.525,526 ЦК України, -
Згідно ч.1 ст.105 ЦПК боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Згідно ч.2 ст. 105-1 ЦПК заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.105 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.
Згідно ч. 6 ст. 105-1 ЦПК України заява про скасування судового наказу, що подана в установлений строк, розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття до розгляду такої заяви у відкритому судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу не перешкоджає розгляду такої заяви.
Відповідно до ч.1 ст. 106 ЦПК України у разі ненадходження заяви від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачу для пред'явлення до виконання.
Судовий наказ набрав чинності «_____» _______________ 20__р.
Судовий наказ виданий «_____» _______________ 20__р.
Судовий наказ може бути предявлено до виконання протягом одного року.
Суддя І.Г. Дубовенко
У Х В А Л А

18 серпня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 16 липня 2015 року у справі за позовом а «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту недообліковану електричну енергію,

в с т а н о в и в :

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки заявником сплачено судовий збір не в повному обсязі, а саме: у розмірі 85 грн 26 коп.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду повинен становити 70% ставки, що підлягає сплаті при поданні до суду позовної заяви, іншої заяви і скарги, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 70% ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Згідно з нормами ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ураховуючи категорію спору (майновий позов), розмір судового збору в даному випадку повинен становити 70% від одного відсотка ціни позову, але не менше 70% від 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня календарного року, та не більше 70% від 3-х розмірів мінімальної заробітної плати, тобто протягом 2015 року - не менше 170 грн. 52 коп. та не більше 2 557 грн. 80 коп., а саме: 170 грн 52 коп.

Судовий збір за подачу касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ повинен бути перерахований за наступними реквізитами: одержувач - УДКСУ в Печерському районі м. Києва, код єдрпоу - 38004897, банк одержувача - ГУ ДКСУ в м. Києві, р/р 0007, МФО - 820019; КЕКД - 22030003, символ звітності банку - 253. У графі платіжного доручення «призначення платежу» зазначається «судовий збір за подання касаційних скарг на судові рішення».

Отже, заявник слід доплатити суму судового збору у розмірі 85 грн 26 коп.

На підтвердження доплати судового збору до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ необхідно надати оригінал квитанції про доплату.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦПК України у разі надходження касаційної скарги, не оформленої відповідно до вимог, встановлених ст. 326 цього Кодексу, або у разі несплати суми судового збору, вона залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникові строк для усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 121, 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без руху та надати для усунення вказаних недоліків строк до 20 вересня 2015 року, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог суду, касаційна скарга буде визнана неподаною й повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк
Справа № 352/1995/15-ц
Провадження № 2/352/1110/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Дузінкевича І.М.

секретаря Кукули О.С.

з участю адвокатів Кочута М.В., Лугового М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківську справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зобов»язання повернути паспорт,-

в с т а н о в и в:

Позивачка 07.10.2015р. звернулася в суд з позовом до відповідача про зобов»язання повернути паспорт. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що відповідачка являється її матір»ю. З 25.08.2012р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 Після реєстрації шлюбу вона з чоловіком проживала у господарстві її батьків, а через деякий час, у грудні 2014року переїхали на постійне місце проживання в АДРЕСА_1. Приблизно в кінці квітня 2015року її мати забрала у неї усі документи, в тому числі паспорт, з метою(з її слів), щоб вона не проживала з чоловіком, і щоб з ним розлучилась. У зв»язку з відсутністю паспорта, вона не може вчиняти будь які цивільно-правові угоди, не може отримати медичної допомоги. Просила зобов»язати відповідачку повернути їй паспорт .

Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовільнити.

Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що паспорта у дочки вона не забирала та не знає де знаходиться паспорт. Просила у позові вдмовити.

Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що відповідачка ОСОБА_4 являється матір»ю позивачки ОСОБА_3 Остання перебуває на обліку в психіатричному кабінеті з діагнозом «параноїдна шизофренія» та являється інвалідом 2-ої групи загального захворювання, що підтверджується довідкою Тисменицької міської лікарні. На даний час у позивачки відсутній паспорт громадянина України.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що позивачкою не доведено того факту, що її паспорт громадянина України забрала відповідачка ОСОБА_4 Остання в судовому засіданні категорично заперечила наявність у неї паспорта.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивачки задоволенню не підлягають у зв»язку з їх недоведеністю.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 23 Положення про паспорт громадянина України, керуючись ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зобов»язання повернути паспорт - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд.

Головуючий І.М. Дузінкевич