АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22ц/790/4934/15 Головуючий І-ої інстанції Іванова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Пономаренко Ю.А.,

суддів колегії : ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря: Каплоух Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 14 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, третя особа: старший державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_7 про виключення з акту опису майна та звільнення з під арешту, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_3, третя особа: старший державний виконавець Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_7 про виключення з акту опису майна та звільнення з під арешту. 22 квітня 2015 року позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 надали до суду заяву відповідно до якої уточнили свої позовні вимоги та просили виключити з опису та звільнити з - під арешту майно, що належить їм на праві власності та зобовязати ОСОБА_3 повернути ОСОБА_4 майно передане йому на зберігання відповідно до акту опису і арешту майна від 19.11.2014 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що 19.11.2014 року старшим державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_7 був складений акт опису й арешту майна за виконавчим провадженням № 45457019, при примусовому виконанні виконавчого листа № 640/6001/14, виданого 01.08.2014 року Київським районним судом м.Харкова про виселення ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 з квартири АДРЕСА_1. Згідно зазначеного акту було описано, оцінено та арештоване спірне майно. Позивачі вважають, що накладення арешту на вищезазначені речі є незаконним та таким, що суперечить чинному законодавству України, оскільки власниками майна є вони -ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Так, на підставі договору №101753 від 26.11.2013 р. та договору № 101821 від 17.05.2006 р. ОСОБА_5 належить більшість частини меблів, що визначені у додатку до акту опису й арешту майна від 19.11.2014 року. На підставі договору № 101912 від 14 лютого 2008 р. ОСОБА_4 належить частина меблів, що були визначені у додатку до акту опису й арешту майна від 19.11.2014 р. Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 особисто та за власні кошти була придбана уся побутова техніка, що зазначена в додатку до акту опису та арешту майна від 19.11.2014 р. Увесь час з моменту придбання вищезазначених речей, позивачі вільно володіли та користувалися ними як повноправні власники. Так, накладаючи арешт на майно, що належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5, старший державний виконавець Марченко О.М. порушив право власності на вищезазначені речі, позбавивши позивачів права володіти, користуватися та розпоряджатися ними. Більш того, не має жодного рішення суду щодо боргових зобовязань позивачів перед ОСОБА_3 З огляду не це, позивачі вважають, що у державного виконавця не було жодної законної підстави описувати та арештовувати речі, що належать їм. Крім того, акт опису й арешту майна був складений із значними порушеннями. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено. Виключено з акту опису та звільнено з-під арешту майно, що належить на праві власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5: мякий диван світло - бежевого кольору з деревяними вставками б/в; мякий диван світло - бежевого кольору з деревяними вставками б/в; орбітрек б/в чорно - сірого кольору FINNLO; комод коричневого кольору б/в; тумба коричневого кольору б/в; трюмо б/в під дерево коричневого кольору; шафа для білизни, комод коричневого кольору б/в; ліжко коричневого кольору б/в; шафа коричневого кольору з 6 секціями та дзеркалами б/в; стілець коричневого кольору б/в; сейф для зброї б/в (в описі позначений «Металевий ящик»); супутниковий ТВ - тюнер STAR - TRACK б/в; акустична система б/в сірого кольору SAMSUNG модель PSCS1000E (4 колонки, саббуфер); дитяче ліжко сіро - коричневого кольору деревяне б/в; вішалка металева декоративна висотою 1 метр; великий матрац під ліжко; штори світло - коричневого кольору б/в; телевізор SHARP модель LC- 52 XL1Eб/в; переносний сейф АІКО світлого кольору; переносний сейф TOPAZ б/в; два крісла - качалки коричневого кольору б/в; комод дитячий б/в з трюмо тумбочкою; диван - ліжко б/в; телевізор б/в SHARP мoдeльVT21DV30RU; тренажер Орбітрек б/в LIFEGEAR Health ANKB; тумба темно - коричневого кольору б/в; Ліжко світло - зеленого кольору б/в; шафа коричневого кольору двостулкова б/в; тумба коричневого кольору б/в; тумба зі скла під телевізор; стіл на ніжках темно - коричневого кольору з зеленою вставкою б/в; стіл коричневого кольору б/в; диван б/у; електроприлад IONIZERARIAPURODELONGHI б/в; мяке крісло бежевого кольору б/в; монітор PHILIPS 237 E4Q 2013 б/в; клавіатура KeybordK 120 forbusiness б/в; додаткова клавіатура ТЕСНХ7 G100 E05U1205 б/в; системний блок в непрацюючому стані б/в сірого кольору; принтер HPCN09R2JOW7 чорного кольору б/в; принтер НРС4224 А сірого кольору б/в; тумба - стілець під принтер чорного кольору б/в; тумба коричневого кольору з дверцятами зі скла; офісне крісло чорного кольору б/в; більярдний стіл, великий, для руського більярду б/в; вбудовані шафи у кількості 7 штук під книги з дверцятами зі скла; набір більярдних шарів у кількості 16 штук; телевізор GRUNDIGGR1450 №953381789 б/в; телевізор SAMSUNG модель SPI-50L7HXR модель code: SPSOL7HXX/BWT б/в; комод темно - коричневого кольору під дерево; фортепіано коричневого кольору RONISCH Модель Exguljtd б/в; шафа під посуд коричневого кольору з двома дверцятами зі скляними вставками б/в; стіл кухонний деревяний коричневого кольору б/в; стільці коричневого кольору до кухонного столу у кількості 5 штук б/в; стіл маленький зі скляною стільницею б/в; ТВ тюнер цифровий ефірний приймач б/в TBBY 5RT 8500 STRONG; мікрохвильова піч GOLDSTAR модель № МН - 1074 MD б/в; DVD програвач PIONEERMFDAVGUST 2001 серія № А4СР040060 GF б/в;телевізор SHARP модель LC - 32 PSSE б/в; пилосос SAMSUNGSC6240 срібло - синього кольору б/в; пральна машина GORENIED65225б/в; холодильник LIEBHERR Premium сріблястого кольору, модель WNFS2956 inlex 20А/001; стілець коричневого кольору до кухонного столу б/в; диван мякий коричневого кольору; крісло мяке коричневого кольору; мякий диван сірого кольору з деревяними вставками; холодильник BOSHd40 sistem, б/B; пилосос GORENJE 1800 WTRION сірий; мініелектростанція ENDRESSHILTI б/в; стільці у кількості 3 шт.; диван мякий з подушками із світло - бежевого кольору. Зобовязано ОСОБА_3 повернути ОСОБА_4 майно передане йому на зберігання відповідно до акту опису і арешту майна від 19.11.2014 року. Стягнуто зі ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 121,30 грн. з кожного.

Не погодившись з вказаним рішенням суду 1 інстанції ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що при ухваленні вказаного рішення судом було допущено неповне зясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, а також постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду інстанції та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що на час проведення виконавчої дії позивач ОСОБА_4 знаходилась в приміщені та надала державному виконавцю документи підтверджуючі належність майна їй та позивачу ОСОБА_5, проте державний виконавець проігнорував зазначені документи та склав акт опису і арешту майна з накладенням заборони на розпорядження майном і передав майно на відповідальне зберігання третій особі, а не боржнику чи власнику майна, що є порушенням вимог чинного законодавства.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, оскільки він правильний, обґрунтований, відповідає вимогам діючого законодавства та Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи, 19.11.2014р. старшим державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_7 був складений акт опису й арешту за виконавчим провадженням № 45457019 при примусовому виконанні виконавчого листа № 640/6001/14, виданого 01.08.2014 року Київським районним судом м. Харкова про виселення ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_10 з квартири АДРЕСА_2.

Згідно зазначеного акту було описано, оцінено та арештоване майно, що визначено у додатку до акту опису й арешту майна від 19.11.2014 року.

Вимогами ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Згідно вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підтвердження свого права власності на спірне майно позивачі надали договори про придбання меблів та побутової техніки.

З урахуванням викладених обставин, судова колегія погоджується з висновком суду 1 інстанції, що накладаючи арешт на майно, що належить позивачам, старший державний виконавець Марченко О.М. порушив право власності останніх на вищезазначені речі, позбавивши позивачів права володіти, користуватися та розпоряджатися ними.

Суд 1 інстанції вірно зазначив, що жодного рішення суду щодо боргових зобовязань позивачів перед ОСОБА_3 не має, а тому у державного виконавця не було жодної законної підстави описувати та арештовувати речі, що належать позивачам.

Крім того, суд дійшов правильного висновку, що акт опису й арешту майна був складений із значними порушеннями.

Згідно ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Як вбачається з додатку до опису та арешту майна, вартість речей, що були вилучені державним виконавцем складає від 10 грн. до 200 грн. Однак, зазначена оцінка не відповідає дійсності. Зокрема з договорів купівлі - продажу та чеків на товар вбачається, що вартість меблів та побутової техніки складає від 3000 грн. до 20000 грн. Таким чином, оцінка майна була значно занижена та не відповідала ринковим цінам.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 р. № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Як вбачається з ОСОБА_11 опису та арешту майна від 19 листопада 2014 р. «майно прийняв на відповідальне зберігання ОСОБА_3, адреса: АДРЕСА_3», тобто на теперішній час вилучене майно знаходиться в Жовтневому районі м. Харкова.

Між тим, державний виконавець всупереч положенням чинного законодавства провадив виконавчі дії в межах даного виконавчого провадження.

Так, постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_12 від 30.10.2014 року виконавчий лист №640/6001/14-ц виданий 01.08.2014 року Київським районним судом м. Харків про виселення ОСОБА_10 І С.О., ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_10 з квартири АДРЕСА_2 було повернуто до органу, що його видав.

Відповідно до ст. 59 Закону України Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття І ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 51 Закону України Про виконавче провадження визначає обставини за яких можливе відновлення завершеного виконавчого провадження. Так, у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобов'язаний у тримісячний строк з дня надходження відповідної постанови пред'явити його до виконання.

В той же час державним виконавцем не виносилась постанова про відновлення виконавчого провадження, а було просто відкрито виконавче провадження за заявою стягувача всупереч положенням чинного законодавства. В той же час відповідно до листа судді Київського районного суду м. Харків Зуб Г.А. від 10.03.2015 року виконавчий лист по справі №640/6001/14-ц про виселення, пять виконавчих листів були видані лише 01.08.2014 року представнику банку.

Тому є безпідставним проведення державним виконавцем опису і арешту майна в межах виконавчого провадження про виселення боржника, оскільки відповідно до ст. 78 Закону України Про виконавче провадження, оскільки виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Виселення здійснюється у присутності понятих за сприянням органів внутрішніх справ з обов'язковим описом майна державним виконавцем. Один примірник акта опису майна вручається під розписку боржнику. За необхідності державний виконавець в установленому законом порядку забезпечує зберігання майна боржника з покладенням пов'язаних з цим витрат на боржника.

У разі якщо виконання рішення здійснюється за відсутності осіб, які підлягають виселенню, державний виконавець зобов'язаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання особі, визначеній державним виконавцем.

Передане для зберігання майно боржника видається йому державним виконавцем на підставі акта після відшкодування боржником витрат, пов'язаних із зберіганням такого майна. У разі якщо боржник відмовляється відшкодувати витрати, пов'язані із зберіганням майна вони компенсуються за рахунок реалізації частини майна боржника.

На час проведення виконавчої дії позивач ОСОБА_4 знаходилась в приміщені та надала державному виконавцю документи підтверджуючі належність майна їй та позивачу ОСОБА_5, проте державний виконавець проігнорував зазначені документи та склав акт опису і арешту майна з накладенням заборони на розпорядження майном і передав майно на відповідальне зберігання третій особі, а не боржнику чи власнику майна, що є порушенням вимог чинного законодавства.

Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

При такому положенні судова колегія вважає, що суд всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не має.

Інші доводи апеляційної скарги рішення суду не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, ст.307п.1 ч.1, ст.308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді