Справа № 226/3257/15-ц
Провадження №2/226/1467/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Петуніна І.В.,

при секретарі Альберті О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Наумова О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку в обґрунтування якого вказав, що позивач згідно наказу відповідача від 02.09.2013р. був прийнятий на роботу, звільнений за власним бажанням згідно наказу від 31.07.2015р. У день звільнення з роботи, підприємство йому нарахувало 29691,14 грн. належних при звільненні коштів, але у порушення ч.1 ст.116 КЗпП України їх не виплатило у день звільнення, незважаючи на те, що день звільнення був його робочим днем. Крім цього, відповідно до ст.117 КЗпП України, підприємство зобов'язане виплатити йому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, його середній заробіток складає 442,98 грн. У зв'язку з вищевикладеним просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 29691,14 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку виходячи із середньоденної заробітної плати 442,98 грн.

Позивач у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та пояснив суду, що після звільнення, він працевлаштувався на інше підприємство та отримував там дохід, інших доходів, крім заробітної плати, у нього немає.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив суду, що на момент звільнення підприємство заборгувало йому заробітну плату та несвоєчасно провело розрахунок, так як підприємство є дотаційним і отримує кошти з бюджету. На даний час підприємство погасило всю заборгованість із заробітної плати та інших сум, які були належні позивачу на дату звільнення, є довідка, що остання сума виплачена 15.10.2015р., тому заборгованість у відповідача перед позивачем відсутня. Щодо стягнення середнього заробітку він також заперечує, оскільки є довідка про середньомісячну та середньоденну заробітну плату, яка була розрахована відповідно до законодавства і сума середньоденного заробітку, розрахованого ними, не відповідає середньоденній заробітній платі, розрахованого позивачем.

Судом встановлено, що позивач працював у відповідача з 23.12.2011р. по 31.07.2015р. та був звільнений на підставі ст.38 ч.1 КЗпП України за власним бажанням (а.с.4-5, 18).

Згідно довідки відповідача від 12.08.2015р., заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем складає: за червень 2015р. - 8749,76 грн., за липень 2015р. - 20941,38 грн., усього 29691,14 грн. (а.с.6).

Згідно довідок відповідача від 16.10.2015р., заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем сплачена 15.10.2015р., середньоденний заробіток позивача складає 582,66 грн. (а.с.19).

Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільнені робітника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою всіх сум.

Станом на день рішення суду, заборгованість відповідача перед позивачем погашена у повному обсязі, тому суд вважає, що стягнення заборгованості у розмірі 29691,14 грн. задоволенню не підлягає.

Разом з тим, за змістом ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Позивач просив стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку виходячи із середньоденної заробітної плати 442,98 грн.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином суд вважає, що стягненню підлягає середній заробіток за період з 01.08.2015р. по 15.10.2015р. виходячи з позовних вимог: 442,98 грн. х 52 = 23034,96 грн., де 442,98 грн. - середньоденний заробіток, розрахований позивачем, 52 - кількість робочих днів з 01.08.2015р. по 15.10.2015р.

Крім цього з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір у сумі 487,20 грн.

На підставі ст.ст.115-117 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про оплату праці», керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 209, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Красноармійськвугілля» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 23034 (двадцять три тисячі тридцять чотири),96 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Красноармійськвугілля» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім),20 грн.

Рішення в частині стягнення заробітної плати підлягає негайному виконанню в межах місячних платежів.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя