Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.у.№ 331/604/15-ц
Провадження № 22-ц/778/4684/15
Головуючий у 1-й інстанції: Федченко І.М.
Суддя-доповідач: Сапун О.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, апеляційну скаргуОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_3 про скасування реєстрації нерухомого майна, знесення самовільної забудови та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА :

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ТОВ «ЗМБТІ», ОСОБА_3 про скасування реєстрації нерухомого майна, знесення самовільної забудови та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову посилалася на те, щовже кілька років у неї з ОСОБА_3 триває спір з приводу усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідачка не хоче зносити сарай, який знаходиться на відстані 37 см. від її квартири. Це є порушенням державно - будівельних норм.

Зведення та оформлення сараю «И» було незаконним з самого початку. Воно було проведено на підставі незаконного розпорядження голови Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради № 1054-рвід. 19.09.2006 року.

Оскільки постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2013 року, яке залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 01 квітня 2014 року, було скасовано розпорядження голови Жовтневої районноїадміністрації Запорізької міської ради № 1054-р від 19.09.2006 року в частині дозволуОСОБА_3 щодо оформлення перепланування квартири АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок оформлення сараю (літ. И), то внесені в технічну документацію зміни житлового будинку АДРЕСА_1 є не легітими, а сарай ( літ.И) є самочинним будівництвом іпідлягає знесенню. До того ж вищевказаний сарай ( літ.И) приносить їй певні незручності, вонане може відремонтувати торцеву стіну та дах над квартирою, яка належить їй на праві власності. В результаті цього всередині житла поцвіли стіни та стелі. Також вважає, що чотири роки судових тяжб спричинили їй і моральну шкоду, яку оцінила у 50 000 грн.

У зв'язку з зазначеним, ОСОБА_2 просила суд скасувати реєстрацію та зміни в технічній документації житлового будинку АДРЕСА_1, які провело КП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» на підставі розпорядження голови Жовтневої районноїадміністрації Запорізької міської ради № 1054-р від 19.09.2006 року; зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованого сараю (літ.И); стягнути з ОСОБА_3 на її користь у відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2015 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 усунути ОСОБА_2 перешкоди в користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинно збудованого сараю (літ.И). В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_2, за апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову про стягнення з відповідачки у відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. Тривала судова тяганина по спору з ОСОБА_3 призвела до погіршення її стану здоров'я, що дає право на моральну компенсацію. Просила рішення суду першої інстанції змінити, її позов в частині відшкодування моральної шкоди задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 править рішення суду скасувати, у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, оскільки ОСОБА_2 не довела належними та допустимими доказами її право на користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1, а тому її вимоги щодо усунення перешкод у користуванні вказаною земельною ділянкою не можуть бути задоволені.

Заслухавши у судовому засіданні апеляційного суду Запорізької області доповідь судді, вислухавши пояснення ОСОБА_2, доводи ОСОБА_3 та її представника, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення у відповідності до положень статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 307, статтею 308 ЦПК України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що його постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Частково задовольняючи вимоги ОСОБА_2 і покладаючи на ОСОБА_4 обов'язок знести самовільно зведений сарай літ. И, розташований у дворі будинку АДРЕСА_1, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що вказана споруда порушує право позивачки на користування власністю і земельною ділянкою. Вимоги ОСОБА_2 в частині відшкодування моральної шкоди залишені без задоволення, оскільки для цього відсутні передбачені законом підстави.

Такі висновки відповідають фактичним обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального права.

Судом з'ясовано і не заперечується сторонами, що на підставі свідоцтва про право власності за заповітом від 02.09.1998 року ОСОБА_2 належить на праві власності квартира 11 житловою площею 13,8 кв. м ( літ. «В») у будинку АДРЕСА_1. ОСОБА_3 э власницею квартири № 9 ( літ. «Б» ) у вказаному будинку.

Житловий будинок АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці площею 929 кв. м, яка перебуває у користуванні співвласників, що зазначено у технічному паспорті на домоволодіння.

Оскільки сарай літ «И» на земельній ділянці по АДРЕСА_1 було зведено і внесено ОСОБА_3 до технічної документації без законних правових підстав, без додержання Державних будівельних норм 360-92 ( затверджених наказом Державного комітету України у справах містобудування та архітектури від 17.04.1992 року № 44 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» ), про що свідчить постанова Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2013 року, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов ОСОБА_2 в частині усунення їй перешкод у користуванні земельною ділянкою. При цьому врахував конкретні обставини справи, розміщення сараю на відстані 60 см від стіни квартири позивачки, навів в рішенні відповідні доводи з посиланням на наявні у справі документи та норми матеріального права.

Також суд правильно залишив без задоволення позов ОСОБА_2 щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки такі вимоги є безпідставними.

Рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що спір вирішено неправильно.

Керуючись ст. ст. 307,308 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: