Справа № 468/887/15-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

02.07.2015 року Баштанський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Бойко Л.Л. при секретарі Цегельник Н.В.

за участю сторони позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Баштанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 міської ради Миколаївської області про визнання права власності на частку в майні, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя,

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. На обґрунтування позовних вимог позивач в заяві зазначила, що з 1982 року по 1997 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6. За час перебування в шлюбі ними спільно було побудовано гараж №8, що розташований в місті Баштанка по вулиці Ювілейна 100-а. Право власності на вказаний гараж ОСОБА_6 зареєстрував після розірвання шлюбу, а саме в 2012 році. На думку позивача даний гараж належить їй та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності та в даному випадку частки кожного із співвласників є рівними і складають по ? частині кожному. 21 листопада 2014 року ОСОБА_6 помер. Спадкоємцями спадкового майна є відповідачі по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (діти померлого), а також ОСОБА_4 (дружина померлого), які прийняли спадщину та мають оформитися у спадкових правах. А тому позивач просить винести рішення, яким визнати за нею право власності на ? частину вищевказаного спірного гаражу.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_5 міської ради надійшла заява про слухання справи у відсутність їх представника, проти задоволення позову не заперечують.

Від відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 надійшли заява про слухання справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують.

Відповідач ОСОБА_4 до суду не з'явилася, про день, час, місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином (рекомендованим листом з повідомленням). Заяв про відкладення розгляду справи та заперечень від неї не надходило.

Заслухавши сторону позивача, дослідивши наявні у справі письмові докази (копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.02.2012 року та технічного паспорту, згідно яких ОСОБА_6 є власником нежитлової будівлі гаражу №8, що розташований в місті Баштанка по вулиці Ювілейна 100-а та побудований в 2012 році; копії свідоцтв про народження 22.05.1986 року ОСОБА_3 та 29.05.1983 року ОСОБА_2, батьками яких записані ОСОБА_6 та ОСОБА_7; копію свідоцтва про розірвання шлюбу 02.11.2010 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_1; копію витягу з рішення ОСОБА_5 міської ради від 27.12.2011 року №179 про присвоєння №8 гаражу в гаражно-будівельному масиві по вулиці Ювілейна 100-а, який належить ОСОБА_6; копію витягу з рішення ОСОБА_5 міської ради від 31.01.2012 року №10 про оформлення права власності на нежитлову будівлю гараж №8, що розташований в місті Баштанка по вулиці Ювілейна 100-а за ОСОБА_6; копію клопотання ОСОБА_5 РБІ №4 про прийняття проекту рішення про оформлення права власності на обєкти нерухомо майна в м. Баштанка; копію висновку ОСОБА_5 РБІ від січня 2012 року про можливість оформлення права власності на нежитлову будівлю гаражу №8, що розташований в місті Баштанка по вулиці Ювілейна 100-а за ОСОБА_6; копію повідомлення архівного відділу ОСОБА_5 райдержадміністрації від 29.11.2011 року за №254-04/2-Б; копію витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, згідно яких 21.08.1982 року за №18 було складено актовий запис про шлюб ОСОБА_9 з ОСОБА_6, 04.02.1997 року за №10 було складено актовий запис про розірвання шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та 26.12.1998 року за №101 було складено актовий запис про шлюб ОСОБА_7 з ОСОБА_8; копію звіту №30-15 про визначення ринкової вартості гаражу №8, розташованого в місті Баштанка по Ювілейна 100-а, згідно якого ринкова вартість даного гаражу становить 10118 грн.; копію спадкової справи №9/2015, заведеної після смерті ОСОБА_6, померлого 21.11.2014 року), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог і можливість задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.ст. 60, 61 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ст. 22 КпШС України (який діяв на час виникнення правовідносин) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

В силу ч. 1 ст. 69 СК України - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.ст. 70, 71 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 21 серпня 1982 року по 04 лютого 1997 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 За час шлюбу, а саме в 1992 році ними було побудовано нежитлову будівлю гараж №8, що розташований в місті Баштанка по вулиці Ювілейна 100-а. Право власності на вказаний гараж ОСОБА_6 зареєстрував в 2012 році, тобто після розірвання шлюбу з позивачем.

Таким чином, наведені обставини свідчать, що вищевказане майно є спільною сумісною власністю подружя та частка позивача у ньому складає ? частину.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене, з метою захисту права власності позивача, суд вбачає достатні підстави для задоволення позову та визнання за останньою права власності на ? частину вказаного обєкту нерухомості.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд приходить до висновку щодо необхідності згідно вимог статті 88 ЦПК України стягнення з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь позивача витрат понесених нею по справі (сплата судового збору на користь держави в розмірі 243 гривні 60 копійок), що підтверджено відповідною квитанцією та становить по 81грн. 20 коп., з кожного. Витрати по сплаті судового збору не підлягають стягненню з ОСОБА_5 міської ради Миколаївської області, оскільки даний орган місцевого самоврядування жодним чином не порушував права позивача та здійснював участь у даних спірних правовідносинах лише в силу покладених на нього повноважень, здійснюючи представництво інтересів відповідної громади.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,60,62,212, 213, 215,218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на 1/2 (одну другу) частину нежитлової будівлі гаражу № 8 (номер вісім), розташованого в місті Баштанка Баштанського району Миколаївської області по вулиці Ювілейна №100-а.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати понесені нею по справі по 81 (вісімдесят одній) гривні 20 копійок, з кожного.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення (отримання копії рішення).

Головуючий по справі суддя