Номер провадження: 22-ц/785/3891/15
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

Плавич Н.Д.,

при секретарі - Павлючук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 в особі правонаступника ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити певні дії за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 6 лютого 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 17 травня 2012 року до суду з вищеназваним позовом до ОСОБА_4, вказала, що 9 серпня 2011 року нотаріально уклала з ОСОБА_4 попередній договір про зобов'язання в строк не пізніше 1 березня 2012 року на умовах, встановлених попереднім договором укласти основний договір купівлі-продажу ? частки квартири АДРЕСА_1, що буде власністю ОСОБА_4, та частково сплатила 8000,00 грн., решту 7000,00 грн. мала сплатити при укладенні договору купівлі-продажу. Посилаючись на неявку ОСОБА_4 1 березня 2012 року для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, позивач ОСОБА_3 просила зобов'язати ОСОБА_4 на протязі двох місяців з дня набрання чинності судовим рішенням укласти з нею договір купівлі-продажу ? частки квартири АДРЕСА_1 на умовах попереднього договору (т.1 а.с.2-3).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 6 лютого 2013 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов задоволено (т.1 а.с.58-60).

Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 11 жовтня 2013 року у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_6 на рішення суду відмовлено (т.1 а.с.87-88).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 квітня 2014 року ухвалу судді апеляційного суду від 11 жовтня 2013 року скасовано, справу направлено до апеляційного суду для вирішення питання відкриття апеляційного провадження (т.1 а.с.121-122).

Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 29 травня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишено без руху, ухвалою від 26 червня 2014 року апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто апелянту (т.1 а.с.125-126, 138-139).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року ухвалу судді апеляційного суду від 26 червня 2014 року

скасовано, справу направлено до апеляційного суду для вирішення питання відкриття апеляційного провадження (т.1 а.с.177-178).

Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 19 березня 2015 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 6 лютого 2013 року відкрито (т.2 а.с.3).

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові (т.1 а.с.71-73).

Неправильність рішення суду апелянт мотивувала неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з нотаріально посвідченого попереднього договору між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за умовами якого сторони зобов'язались укласти до певного строку договір купівлі-продажу частки квартири, що стане власністю ОСОБА_4, та, пославшись на невиконання ОСОБА_4 умов попереднього договору, дійшов висновку про зобов'язання ОСОБА_4 в порядку виконання зобов'язання укласти з ОСОБА_3 у двомісячний термін договір купівлі-продажу частки квартири на умовах попереднього договору.

Висновки суду не відповідають обставинам справи, вказують на неправильне застосування норм матеріального права, що згідно п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів вважає встановленими такі факти та відповідні ним правовідносини.

Квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації державного житлового фонду Приморського району м. Одеси від 10 січня 1999 року за НОМЕР_1; свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 24 червня 2005 року за реєстровим №2-2275 нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори; свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 8 вересня 2005 року за реєстровим №2-3660 нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори.

ОСОБА_7 уклав з ОСОБА_6 договір довічного утримання, договір посвідчено 26 травня 2006 року державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №2-1482. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25 листопада 2010 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 квітня 2011 року, договір довічного утримання розірвано (т.1 а.с.74-75, т.2 а.с.32-33, 34, 35).

ОСОБА_7 за життя склав:

- заповіт, яким все своє майно заповів ОСОБА_6; заповіт посвідчено 2 серпня 2004 року державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №1-4333 (т.2 а.с.30,59);

- заповіт, яким квартиру АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_4; заповіт посвідчено керуючим справами виконавчого комітету Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, зареєстровано в реєстрі за №4 (т.2 а.с.28,29, 60,61);

- заповіт, яким все своє майно заповів ОСОБА_4; заповіт посвідчено 11 квітня 2011 року державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №5-323 (т.2 а.с.25, 26, 62,63).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 80 років (т.2 а.с.24). Спадкову справу №430/2011 заведено Шостою одеською державною нотаріальною конторою 11 липня 2011 року. З заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 звернулись ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (т.2 а.с.22-30).

19 серпня 2011 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В. посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №850 попередній договір укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, за умовами якого сторони зобов'язались у строк не пізніше 1 березня 2012 року на встановлених цим договором умовах укласти основний договір купівлі-продажу ? частки квартири АДРЕСА_1, що буде власністю ОСОБА_4 в момент укладення основного договору (п.1 договору). Сторони домовилися, що ціна частки квартири на момент укладення основного договору складатиме 15000,00 грн., що буде сплачена покупцем готівкою в повному обсязі до підписання основного договору (п.2 договору). У разі, якщо одна з сторін до 1 березня 2012 року не висловить свою волю на укладення основного договору або не з'явиться для його укладення та нотаріального посвідчення, друга сторона набуває право в судовому порядку спонукати її до укладення основного договору на визначених попереднім договором умовах (п.8). У забезпечення виконання умов попереднього договору про укладення основного договору ОСОБА_3 надала, а ОСОБА_4 отримала грошове забезпечення в розмірі 8000,00 грн., яке при укладенні основного договору буде зараховане в рахунок належної з ОСОБА_3 оплати квартири. ОСОБА_4, яка отримала грошове забезпечення в розмірі 8000,00 грн. у випадку порушення нею умов попереднього договору зобов'язана сплатити ОСОБА_3 потрійну суму визначеного договором грошового забезпечення. У випадку порушення умов попереднього договору ОСОБА_3 грошове забезпечення в розмірі 8000,00 грн. залишається у ОСОБА_4 (п.п.11,12,13 договору) (т.1 а.с.4-5).

8 листопада 2011 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсними заповітів ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 Спір по суті не вирішено (т.1 а.с.78, т.2 а.с.65-68).

ОСОБА_4 за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_5; заповіт посвідчено 11 серпня 2008 року керуючим справами виконавчого комітету Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, зареєстровано в реєстрі за №153 (т.2 а.с.40, 41).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 66 років (т.2 а.с.36).

Згідно частини 1 статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до положень статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Таким чином, у сенсі положень статті 635 ЦК України укладення попереднього договору є підставою для виникнення у сторін обов'язку укласти основний договір; відповідно, ухилення від укладення основного договору є порушенням цивільно-правового обов'язку, наслідком якого є відшкодування стороною збитків, завданих простроченням; якщо сторони не укладуть основний договір протягом терміну, встановленого попереднім договором, зобов'язання вважається припиненим.

За умови попереднього договору, посвідченого нотаріально 19 серпня 2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, сторони зобов'язалися укласти основний договір купівлі-продажу частки квартири у строк не пізніше 1 березня 2012 року. Протягом строку, встановленого попереднім договором, сторони основний договір не уклали, відтак, встановлене попереднім договором зобов'язання укласти основний договір купівлі-продажу частки квартири відповідно до положень частини 1 статті 598, частини 3 статті 635 ЦК України є припиненим з 1 березня 2012 року, а наслідком порушення цивільно-правового обов'язку укласти основний договір є відшкодування збитків.

Таким чином, вимога ОСОБА_3 про зобов'язання ОСОБА_4 укласти з нею договір купівлі-продажу частки квартири у двомісячний термін з дня набрання рішенням суду чинності є неправильним способом захисту порушеного права, оскільки в даному випадку правильним способом захисту прав ОСОБА_3 є відшкодування збитків. Правові підстави для задоволення позову про зобов'язання укласти договір купівлі-продажу частки нерухомого майна відсутні. Вказане в пункті 8 попереднього договору право сторони спонукати іншу сторону до укладення основного договору не має наслідком судовим рішенням зобов'язання сторони укласти основний договір у певні строки, як то просить позивач. Має місце неправильне тлумачення цього положення попереднього договору як позивачем ОСОБА_3 та і судом першої інстанції, який задовольнив вимоги ОСОБА_3

Крім того, аналіз встановлених судом фактів вказує на те, що станом на 1 березня 2012 року право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 не було оформлено з незалежних від неї причин, оскільки з 8 листопада 2011 року на розгляді суду знаходиться спір щодо недійсності заповітів спадкодавця ОСОБА_7 (власника квартири) спадкоємцю ОСОБА_4, на даний час спір щодо недійсності заповітів не вирішено, спадкові права на квартиру не оформлено.

ОСОБА_6 не брала участі в справі за позовом ОСОБА_3, однак передбачене частиною 1 статті 292 ЦПК України право апеляційного оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 6 лютого 2013 року в неї наявне з огляду на те, що ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 складався заповіт і в разі визнання недійсними заповітів ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 недійсними, ОСОБА_6 вправі успадкувати квартиру як спадкоємець за заповітом.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 6 лютого 2013 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 в особі правонаступника ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Н.Д.Плавич