У х в а л а

іменем україни

7 жовтня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду м. Києва від 22 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5, ОСОБА_6, головне управління юстиції у м. Києві, головне управління Держземагенства у м. Києві, департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частку будинку по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0339 га по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 22 липня 2015 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/10 частку будинку по АДРЕСА_1 і на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,0339 га за цією ж адресою в порядку спадкування за законом.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення апеляційного суду м. Києва від 22 липня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази у справі, дав їм належну оцінку, і, встановивши частку спадкового майна, яка має належати позивачу, обґрунтовано задовольнив позов частково.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що апеляційним судом допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду м. Києва від 22 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5, ОСОБА_6, головне управління юстиції у м. Києві, головне управління Держземагенства у м. Києві, департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ С.О.Карпенко