Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/97/15 Головуючий у 1 інстанції: Нейло І.М.
Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 03" березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кримської О.М.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Донбаського міжрегіонального центру професійної реабілітації інвалідів у м. Краматорську Донецької області, до якої приєдналась ОСОБА_3, на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 23 травня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Донбаського міжрегіонального центру професійної реабілітації інвалідів у м. Краматорську Донецької області, третя особа: директор Донбаського міжрегіонального центру професійної реабілітації інвалідів у м. Краматорську Донецької області ОСОБА_3, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, скасування наказів,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою, яку протягом розгляду справи уточнила, до Донбаського міжрегіонального центру професійної реабілітації інвалідів у м. Краматорську Донецької області, третя особа: директор Донбаського міжрегіонального центру професійної реабілітації інвалідів у м. Краматорську Донецької області ОСОБА_3, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, скасування наказів.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 01 серпня 202 року працювала у Донецькому міжрегіональному центрі професійної реабілітації інвалідів у м. Краматорську Донецької області на посаді практичного психолога.

Під час роботи в неї виникли особисті конфліктні взаємовідносини з директором Донбаського міжрегіонального центру професійної реабілітації інвалідів у м. Краматорську Донецької області ОСОБА_3, що спричинило накладення на неї дисциплінарного стягнення (догани) 25 грудня 2012 року. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення не оскаржувала, оскільки про його існування дізналась в останні робочі дні 2012 року, була впевнена, що догана буде знята в січні 2013 року.

Копію наказу №17-к№17-К від 01 серпня 2013 року про її звільнення на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України та трудову книжку отримала 01 серпня 2013 року.

Підставою звільнення у наказі №17-К від 01.08.2012 року зазначається: наказ №53 від 25.07.2013р., Акт від 25.07.2013р., Акт від 26.07.2013р., Доповідна записка №01-14/44-13 від 29.07.2013р., Акт від 29.07.2013р., Акт від 31.07.2013р., Акт від 01.08.2013р., з якими вона не була ознайомлена.

Вважає, що була звільнена незаконно, в зв'язку з чим повинна бути поновлена на роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу

З наказом про звільнення вона була ознайомлена не в повному обсязі, на її вимогу надати додатки до наказу для ознайомлення отримала відмову.

Крім того, зазначає, що звільненням їй було спричинено моральну шкоду, яка полягає у наступному. Відповідач позбавив її гарантованого Конституцією Україні права на працю та можливості заробляти собі на життя, вона втратила душевний спокій, постійно перебуває у роздратованому стані, не має засобів для забезпечення належного рівня життя своїй дитині. Зазначені моральні страждання можуть негативно відобразитись на її здоров'ї. Моральну шкоду оцінює в розмірі 3000 грн.

Просила поновити її на посаді практичного психолога Донбаського міжрегіонального центру професійної реабілітації інвалідів у м. Краматорську Донецької області, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 серпня 2013 року по день поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн.

В жовтні 2013 року уточнила позовні вимоги та додатково просила скасувати накази Донбаського міжрегіонального центру професійної реабілітації інвалідів у м. Краматорську Донецької області №88: від 25 грудня 2012 року про оголошення догани, №53 від 25 липня 2013 року та №17-К від 01 серпня 2013 року про її звільнення.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 23 травня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним притягнення ОСОБА_4, практичного психолога Донбаського міжрегіонального центру професійної реабілітації інвалідів у м. Краматорську Донецької області, до дисциплінарної відповідальності на підставі наказу Донбаського міжрегіонального центру професійної реабілітації інвалідів у м. Краматорську Донецької області № 53 від 25.07.2013р.

Визнано незаконним звільнення ОСОБА_4, практичного психолога Донбаського міжрегіонального центру професійної реабілітації інвалідів у м. Краматорську Донецької області, на підставі наказу Донбаського міжрегіонального центру професійної реабілітації інвалідів у м. Краматорську Донецької області № 17-К від 01.08.2013р.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді практичного психолога Донбаського міжрегіонального центру професійної реабілітації інвалідів у м. Краматорську Донецької області.

Стягнуто з Донбаського міжрегіонального центру професійної реабілітації інвалідів у м. Краматорську Донецької області на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 10293 грн. 92 коп. та моральну шкоду в розмірі 700 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_4 на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць в розмірі 1061 грн. 23 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Донбаський міжрегіональний центр професійної реабілітації інвалідів у м. Краматорську Донецької області подав апеляційну скаргу, до якої приєдналась ОСОБА_3, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неналежну оцінку доказів, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до розпорядження ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ, підсудність даної справи визначено апеляційному суду Запорізької області.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом директора Донбаського міжрегіонального центру професійної реабілітації інвалідів у м. Краматорську від 01.08.2012 ОСОБА_4 була прийнята за строковим трудовим договором на один місяць на посаду практичного психолога. Наказом директора від 01.09.2012 було продовжено роботу ОСОБА_4 на посаді практичного психолога на невизначений строк (т.1 а.с. 4).

З посадовою інструкцією практичного психолога, затвердженою директором Донбаського міжрегіонального центру професійної реабілітації інвалідів у м. Краматорську 03.08.2012 року, ОСОБА_4 була ознайомлена після працевлаштування, що не заперечувалось сторонами в судовому засіданні ( т.1, а.с.67-69).

Відповідно до п.3 ч.1 статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

За положеннями ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Строк і порядок застосування дисциплінарного стягнення передбачено ст. ст. 148, 149 КЗпП України.

Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Як роз'яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів", за передбаченими п.3 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом директора Донбаського міжрегіонального центру професійної реабілітації інвалідів у м. Краматорську від 25.07.2013 № 53 ОСОБА_4 оголошено догану за систематичне порушення трудової дисципліни (т.1, а.с.70).

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності зазначено: не здійснення супроводу слухачів - інвалідів згідно графіку на липень 2013р.; встановлення фактів систематичного порушення трудової дисципліни за результатом перевірки позивачки за період з 01.08.2012р. по 22.07.2013р.; звернення слухачів - інвалідів від 25.07.2012р. щодо не комфортності працювати психологічними методами та заходами, які використовувались ОСОБА_4

Висновок суду про те, що не комфортність слухачам психологічних методів та заходів, які використовувала у роботі ОСОБА_4 не є порушенням трудової дисципліни в розумінні положень ст.40 КЗпП України, а стосується професійної кваліфікації позивача, за рівень якої не передбачена дисциплінарна відповідальність, є вірним.

Довідка за результатом перевірки позивачки за період з 01.08.2012р. по 22.07.2013р. (т.1, а.с. 80-83), на яку відповідач посилається як на підтвердження встановлення фактів систематичного порушення трудової дисципліни з боку практичного психолога ОСОБА_4, свідчить лише про наявні в роботі практичного психолога недоліки, носить узагальнений характер, не містить висновків, в чому саме полягає систематичне порушення трудової дисципліни.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням директора Донбаського міжрегіонального центру професійної реабілітації інвалідів у м. Краматорську від 15.05.2012 р. № 01-14/12/1-12 про щоденний супровід слухачів, на працівників центру покладені обов'язки щодо здійснення допомоги слухачам-інвалідам під час їх пересування в приміщенні навчального закладу (т.1, а.с. 101). ОСОБА_4 була ознайомлена з вказаним розпорядженням та графіком супроводження слухачів-інвалідів, про що свідчать її підписи під вказаними документами (т.1, а.с. 100, 204).

Отже, судом зроблено правильний висновок про те, що правові підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та оголошення йому догани саме з підстав систематичного невиконання трудових обов'язків відсутні.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом № 17-к від 01 серпня 2013 року позивачка була звільнена за п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на практичного психолога трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку" (т.1, а.с.5).

За змістом наказу підставою для звільнення ОСОБА_4 є притягнення до дисциплінарної відповідальності за систематичне порушення трудової дисципліни за наказом від 25.07.2013 року № 53 та допущення чергових дисциплінарних проступків, а саме: відмова від надання письмових пояснень стосовно заяви слухачів - інвалідів від 25.07.2012 щодо не комфортності працювати з психологічними методами та заходами, які використовувались ОСОБА_4 ( акт від 25.07.2013р.) ( т.1, 71, 84); не єтична повединка ОСОБА_4 26.07.2013 року (т.1, а.с.77); не надання психологічних карток слухачів, не заповнення вихідного контролю в індивідуальних планах реабілітації слухачів (доповідна записка від 29.07.2013 № 01-14/44-13) ( т.1, а.с. а.с.73); не єтична повединка по відношенню до директора 29.07.2013 року ( акт від 29.07.2013р.) (т.1а.с.75); відсутність на робочому місці 31.07.2013 року об 11 год. 45 хв.( акт від 31.07.2013р.) (т.1,а.с. 7); відмова від надання письмових пояснень щодо відсутності на робочому місці 31.07.2013року об 11 год. 45 хв.( акт від 01.08.2013р.) ( т.1, а.с.217).

З акту від 31.07.2013р. вбачається, що ОСОБА_4 була відсутня на робочому місці о 11 год.45 хв. Проте зазначеним актом не встановлено, протягом якого саме часу позивач не знаходилась на робочому місці (т.1, а.с.76 ).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що неетична поведінка ОСОБА_4, яка була підставою складання актів від 26.07.2013р. та 29.07.2013р., не стосується виконання обов'язків, трудових функцій працівника та правил трудового розпорядку, а є оцінкою поведінки позивача стосовно якої рішення приймається відповідно до п.3 ч.1 ст. 41 КЗпП України (Пленум Верховного Суду України абз. 3 п. 28 постанови від 6 листопада 1992 року № 9).

Обґрунтованим є також висновок суду про те, що надання письмових пояснень є правом, а не обов'язком працівника, а тому не можна вважати порушенням трудової дисципліни відмову ОСОБА_4 від надання пояснень (акт від 25.07.2013р., акт від 01.08.2013р.).

Крім того, відповідачем не встановлена і не врахована ступінь тяжкості вчиненого проступку, не визначено і не встановлено, що підприємству спричинено будь-яку шкоду, не враховані обставини вчинення ОСОБА_4 порушення правил поведінки і спілкування, не зазначено, як врахована попередня робота працівника.

Враховуючи викладене, а також, що матеріали справи не містять доказів отримання від позивачки пояснень за порушення, зазначені в наказі Донбаського міжрегіонального центру професійної реабілітації інвалідів у м. Краматорську № 17-к від 01 серпня 2013 року, судова колегія вважає, що наказ № 17-к від 01 серпня 2013 року про звільнення ОСОБА_4 за систематичне невиконання трудових обов'язків, не відповідає підставі, що передбачена п.3 ст.40 КЗпП України, тому цей наказ є незаконним.

А отже, звільнення ОСОБА_4 проведено з порушенням КЗпП України, тому є всі підстави для визнання незаконним такого звільнення, поновлення її на попередньому місці роботи та стягнення на її користь середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу у відповідності до статті 235 КЗпП України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував всі акти, розпорядження, наказ за 2012 рік в якості системи порушення позивачкою трудової дисципліни, колегія суддів вважає неприйнятним, оскільки зазначені документи не входили до переліку документів, зазначених в цьому наказі в якості підстав для звільнення.

Згідно з роз'ясненнями у п.32 постанови Пленуму Верховний Суд України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992 року №9 при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував роз'яснення, зазначені в п.32 постанови Пленуму Верховний Суд України від 06.11.1992 року №9, знайшли підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Так, з копії трудової книжки ОСОБА_4, претензії Краматорського міського Центру зайнятості від 11.08.2014р. №01-14/3651, наказу Краматорського міського Центру зайнятості №202 від 11.08.2014р. вбачається, що ОСОБА_4 отримано суму матеріального забезпечення на випадок безробіття 4152,53 грн. (т.2, а.с.120-122).

За вказаних обставин, рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 10293 грн. 92 коп. необхідно змінити, зменшивши суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу до 6141 грн.39 коп.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316,317 ЦПК України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Донбаського міжрегіонального центру професійної реабілітації інвалідів у м. Краматорську Донецької області, до якої приєдналась ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 23 травня 2014 року у цій справі в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до Донбаського міжрегіонального центру професійної реабілітації інвалідів у м. Краматорську Донецької області, третя особа: директор Донбаського міжрегіонального центру професійної реабілітації інвалідів у м. Краматорську Донецької області ОСОБА_3, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінити, зменшивши стягнуту суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 10293 грн. 92 коп. до 6141 грн.39 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: