Номер провадження 2/754/2636/15
Справа №754/4343/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

28 жовтня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Шевчука О.П.

при секретарі - Бойко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про вселення та визначення порядку користування квартирою

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулась ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 з позовом про вселення та визначення порядку користування квартирою.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 25.06.2011 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в подружжя народилась дочка - ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року чоловік позивача помер, після його смерті відкрилася спадщина - ? частина квартири АДРЕСА_1, інша ? частина квартири належить матері померлого чоловіка - відповідачу в справі.

Сторони у справі у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2, позивачу з дитиною на праві власності належить 1/3 частина квартири, відповідачу - 2/3 частини квартири.

На час розгляду справи у квартирі зареєстровані три особи - співвласники квартири.

Відповідач не допускає позивача з дитиною до квартири, ключі від неї не надає.

Крім того, позивач зазначає, що квартира має загальну площу 51,01 кв.м., житлову - 30,5 кв.м., складається х двох кімнат площею 19,1 кв.м. та 11,4 кв.м.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд вселити її з дитиною до спірної квартири та встановити порядок користування житлом, за якого виділити в користування позивача з дитиною кімнату площею 11,4 кв.м, відповідачу - площею 19,1 к в.м., місця загального користування залишити в спільному користуванні співвласників, зобов'язати відповідача не чинити перешкоди у користуванні житловим приміщенням.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали з наведених у заяві підстав, просять суд заяву задовольнити.

Відповідач в судому засіданні позов не визнала, зазначивши, що вона не бажає жити в одній квартирі з ОСОБА_1, оскільки боїться за своє життя та здоров'я, не заперечує проти проживання позивача у квартирі після того, як продасть свою частку.

При цьому відповідач проти проживання в квартирі ОСОБА_2 вона не заперечувала.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача та дослідивши письмові докази у справі суд встановив наступне.

Позивач у справі перебувала з 25.06.2011 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (а.с. 5)

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в подружжя народилась дочка - ОСОБА_2 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року чоловік позивача помер (а.с. 9), після його смерті відкрилася спадщина - ? частина квартири АДРЕСА_1, інша ? частина квартири належить матері померлого чоловіка - відповідачу в справі.

Сторони у справі у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2, позивачу з дитиною на праві власності належить 1/3 частина квартири, відповідачу - 2/3 частини квартири (а.с. 7,8).

На час розгляду справи у квартирі зареєстровані три особи - співвласники квартири (а.с. 14).

Відповідач у справі чинить перешкоди позивачу з дитиною у користуванні їх власністю, що підтверджується неодноразовими зверненнями ОСОБА_1 до органів внутрішніх справ (а.с. 33 - 37) та визнано відповідачем в суді.

Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Приймаючи до уваги викладене, а також визнання самим відповідачем небажання допускати позивача до квартири, частина якої належить їм на праві власності, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість вимог позивача щодо її вселення з дитиною до спірної квартири.

Щодо вимог позивача про встановлення порядку користування квартирою, суд встановив наступне.

Статтею 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Судом встановлено, що позивачу з дитиною на праві власності належить 1/3 частина квартири, відповідачу - 2/3 частини.

При цьому з поверхового плану квартири вбачається, що вона має дві кімнати площею 19,1 кв.м. та 11,4 кв.м. загальна площа квартири становить 51,01 кв.м, житлова - 30,50 кв.м. (а.с. 17).

Запропонований позивачем порядок користування квартирою, за якого їй з дитиною буде виділено кімнату площею 11,4 кв.м, а відповідачу - 19,1 кв.м. не порушуватиме права співвласників та фактично відповідатиме їх долям у спільній сумісній власності (з різницею в 1,23 кв.м, що не є значною).

Приймаючи до уваги викладене, а також ту обставину, що такий порядок користування квартирою є єдиним способом вирішення спору, що виник між співвласниками, суд вважає, що вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Задовольняючи позов суд відповідно вимог ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,60,88,213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 з малолітньою ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 за якого в користування ОСОБА_1 з малолітньою ОСОБА_2 виділити кімнату площею 11,4 кв.м., ОСОБА_3 - кімнату площею 19,1 кв.м.

Місця загального користування - кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор залишити у спільному користуванні співвласників.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя