АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/886/2015 Головуючий в І інстанції:Корецького Д.Б.
Категорія:24 Доповідач: Вейтас І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року березня місяця 23 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Вейтас І.В.
Суддів:Цуканової І.В.
Склярської І.В.
При секретарі:Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 06 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року міське комунальне підприємство «Херсонтеплоенерго», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, зазначаючи, що відповідач є споживачем теплової енергії, яку підприємство постачає в квартиру АДРЕСА_1, але відповідачем не сплачується в повному обсязі та належним чином надані послуги.

Після залучення до участі у справі в якості відповідача ОСОБА_6, як співвласника вказаної квартири, та уточнення позовних вимог просили суд стягнути солідарно з відповідачів на користь підприємства заборгованість, що утворилася за період з січня 2003 року по лютий 2015 року в сумі 14 348 грн. 19 коп. та судові витрати.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 06 лютого 2015 рокупозов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго" 6363,59 грн. в рахунок заборгованості за надані послуги з центрального опалення з лютого 2010 року по січень 2015 року включно.

Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго" по 121,80 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду змінити в частині розміру стягнутої заборгованості та стягнути з відповідачів солідарно 4583,03 гривень в рахунок заборгованості за надані послуги з централізованого опалення з листопада 2011 року, посилаючись на те, що судом невірно застосовано положення ч.2 ст.264 ЦК України, визначивши звернення позивача до суду з заявою про видачу судового наказу, як підставу для переривання строку позовної давності.

Рішення в частині відмови в задоволені позовних вимог ніким не оскаржується.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта та представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

Виконавцем житлово-комунальних послуг з теплозабезпечення, що надавалися в будинок, в якому розташована квартира відповідачів, у спірний період є міське комунальне підприємство «Херсонтеплоенерго».

За спірний період з лютого 2010 року по січень 2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 оплату послуг з теплопостачання в повному обсязі не здійснювали.

При задоволені позовних вимог суд першої інстанції застосував до спірних правовідносин строк позовної давності передбачений ч.2 ст. 264 ЦК України з урахуванням переривання перебігу строку позовної давності з моменту звернення підприємством до суду з заявою про видачу судового наказу.

Враховуючи, що факт надання послуг з централізованого опалення будинку АДРЕСА_1, в якому розташована квартира відповідачів, позивачем доведений, а відповідачі надані послуги отримувала і приймали на тих умовах, на яких вони надавалися товариством протягом тривалого часу і не вчиняли передбачених законом дій щодо сплати за них, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зобов'язані сплатити на користь МКП «Херсонтеплоенерго» заборгованість, пов'язану з централізованим опаленням у витребуваному ним розмірі в межах позовної давності.

Висновки суду відповідають обставинам справи, зроблені в межах наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні доказів та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і, як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Зокрема, колегія суддів не приймає до уваги, як юридично неспроможні, твердження апелянта про те, що судом першої інстанції невірно застосовано ч. 2 ст. 264 ЦК України визначивши звернення позивача до суду з заявою про видачу судового наказу як підставу для переривання строку позовної давності, оскільки судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, і позовна заява щодо цих вимог може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011 року №14, вимоги, за якими може бути виданий судовий наказ, передбачені статтею 96 ЦПК, підлягають судовому захисту виключно у порядку наказного провадження, оскільки частиною третьою статті 118 ЦПК передбачено, що позовна заява щодо вимог, визначених у ч. 1 ст. 96 цього Кодексу, може бути подана тільки у разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що 08.04.2013 року Суворовським районним судом міста Херсона видано судовий наказ, про стягнення з ОСОБА_5 суму заборгованості за послуги з теплозабезпечення за період з 01.01.2003 року по 01.03.2013 рік у розмірі 11195,67 грн. (а.с.6), який в подальшому ухвалою цього ж суду від 19.02.2014 року скасовано (а.с.5).

Тож висновки суду першої інстанції, що переривання перебігу строку позовної давності відбулося з моменту звернення МКП «Херсонтеплоенерго» з заявою про видачу судового наказу є правильними та відповідають встановленим вимогам та нормам діючого законодавства України, а час що минув до переривання до нового строку в оскаржуваному рішенні суду не зараховано як й це передбачено частинами 2,3 ст. 264 ЦК України.

Зважаючина наведене, колегія суддів вважає, що підстав для скасування рішення суду немає, оскільки воно постановлено правильно, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, в межах заявлених вимог, на підставі наданих сторонами доказів, досліджених в судовому засіданні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 06 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: