Номер провадження: 22-ц/785/5419/15
Головуючий у першій інстанції Тимошенко І. В.
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.

при секретарі - Куцині А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 23 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам і пені за несвоєчасну сплату аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

10.12.2014 року, ОСОБА_3 звернулась із позовом про стягнення з відповідача заборгованості по аліментам, і, остаточно уточнивши вимоги, просила стягнути з відповідача заборгованість по аліментам у сумі 101 098,41 гривень, а також неустойку /пеню/ у розмірі 385 518,58 гривень за прострочення сплати аліментів.

Позов обгрунтовано тим, що на підставі рішення суду від 18.02.2011 року з відповідача на користь позивачки на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 суд стягнув аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.01.2011 року і до повноліття дитини.

Починаючи з 2011 року і до цього часу виконавча служба не здійснювала заходів для встановлення реального розміру доходів відповідача. У 2014 році позивачці стало відомо, що відповідач, як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа, знаходиться на спрощенній системі оподаткування. Крім того, з'ясувалось, що доходи відповідача у 2012 році становили 81 638 гривень, у 2013 році - 204 602 гривень, у першому півріччі 2014 року - 118 239 гривень.У зв'язку із наведеним, державний виконавець визначив розмір заборгованості по аліментам, яка станом на 12.12.2014 року становить 101 098,41 гривень.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав, зазначаючи, що своєчасно сплачував аліменти і про наявність заборгованості йому стало відомо лише у грудні 2014 року.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 23.04.2015 року позов задоволено частково: суд стягнув з відповідача на користь позивачки пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.10.2012 року по 31.12.2014 року у сумі 70 000 гривень. З відповідача на користь держави суд стягнув судовий збір.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду у частині стягнення пені скасувати і постановити у цій частині нове рішення про відмову у позові, посилаючись на незаконність рішення суду і на необгрунтованість стягнення пені.

У засіданні колегії представник позивачки скаргу не визнав.

Позивачка і відповідач у засідання колегії суддів не з'явились.

Рішення суду першої інстанції у частині підлягає залишенню без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

За змістом ст. 308 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права.

Позивачка, остаточно уточнивши вимоги, просила стягнути з відповідача заборгованість по аліментам і пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.10.2012 року по 31.12.2014 року (а.с.1-4, 84,85).

Суд, задовольняючи позов частково і стягуючи з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів у сумі 70 000 гривень виходив з матеріального і сімейного стану платника аліментів, а також з того, що зазначена сума не перевищує розмір заборгованості і є достатньою для розумного задоволення потреб дитини.

Колегія суддів погоджується із висновкому суду виходячи із наступного.

Встановлено, що на підставі рішення Болградського районного суду Одеської області від 18.02.2011 року з позивача на користь відповідачки на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 14.01.2011 року і до повноліття доньки (а.с.6).

Виконавчий лист про стягнення аліментів з 2011 року знаходиться на виконанні у державній виконавчій службі Болградського районного управління юстиції.

Позивач є суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою і у 2012 році мав дохід у сумі 81 638 гривень, у 2013 році дохід у сумі 204 602 гривень, а у першому півріччі 2014 року мав дохід у сумі 118 239 гривень (а.с.8).

08.10.2014 року державний виконавець зробив розрахунок про відсутність у позивача заборгованості по аліментам без врахування отриманих позивачем доходів від підприємницької діяльності у 2012-2014 роках (а.с.10-13).

12.12.2014 року державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по аліментам з врахуванням доходів, які позивач отримав як підприємець у 2012-2014 рока, у зв'язку з чим сума заборгованості склала 101 098,41 гривень (а.с.36-41).

За змістом ст. 196 ч.1 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки /пені/ у розмірі 1 відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Зважаючи на те, що відповідач має заборгованість зі сплати аліментів за період з жовтня 2012 року по грудень 2014 року, суд першої інстанції дішов обгрунтованого висновку про стягнення неустойки /пені/.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що: він справно сплачував аліменти і у більшому розмірі, ніж визначив державний виконавець та був впевнений, що заборгованості по аліментам не існує; розмір заборгованості визначено лише у грудні 2014 року і тому пеня не може бути нарахована; через погане матеріальне становище і наявність іншої сім'ї він не може одноразово погасити заборгованість, - не заслуговують на увагу.

Встановлено, що відповідач, як платник аліментів, не повідомив державного виконавця про реально отримані ним доходи від підприємницької діяльності у 2012-2014 роках.

За таких обставин, державний виконавець обгрунтовано здійснив перерахунок заборгованості у грудні 2014 року.

Одержувач аліментів має право на стягнення неустойки /пені/ у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожень день прострочення.

На платника аліментів не може бути покладена відповідальність по сплаті пені лише у тому разі, якщо заборгованість утворилась з незалежних від платника причин, а саме: у зв'язку із несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів установами банку.

У всіх інших випадках, неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

Вирішуючи питання про розмір неустойки /пені/, суд, відповідно до ст. 196 ч. 2 СК

України, врахував матеріальне і сімейне становище відповідача.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову у частині стягнення пені у сумі 70 000 гривень, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Болградського районного суду Одеської області від 23 квітня 2015 року у частині стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська Н.Д. Плавич