Справа № 513/601/15-ц
Провадження № 2/513/329/15
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2015 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., при секретарі Златіній О.І., за участю: позивачки ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_2.

Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що з червня 2014 року вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. В шлюбі дітей не мають, але розірвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану відповідач відмовляється.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Ч.3 ст. 105, ч.1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Ч.1 ст.112 СК України встановлює, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

28 серпня 1992 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ФП № 311274, виданого Центральним райвідділом ЗАГСу м. Миколаєва (а.с.8).

Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають, але розірвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану відповідач відмовляється..

Сторони шлюбні відносини не підтримують з червня 2014 року, проживають окремо.

Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням бажання позивачки суд вважає необхідним залишити їй прізвище ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст.105, 110, 112 СК України ст.ст.3-8, 10-11, ч. 1, 2 ст.ст.209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Шлюб, зареєстрований 28 серпня 1992 року Центральним райвідділом ЗАГСу м. Миколаєва, актовий запис за № 283, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу дружині залишити прізвище ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а відповідачем - у той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І. Бучацька