Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2843/15-ц
Провадження №: 2/332/1037/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Андрюшиної Л.А. при секретарі Івановій Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до товариства з обмеженою відповідальністю

«Запорізька незалежна телерадіокомпанія «ТВ-5»

про захист честі, гідності та ділової репутації,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Запорізька незалежна телерадіокомпанія «ТВ-5» про захист честі, гідності та ділової репутації, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 червня 2015 року о 19.00год. на телеканалі tv-5, що належить відповідачу, вийшла в ефір телепередача «Тиждень.Підсумки». Крім того випуск цієї передачі був розміщений відповідачем в мережі Інтернет на своєму каналі трансляції на веб-сайті https://www.youtube.com за електронною адресою в мережі Інтернет https://www.youtube.com/watch?v=GTxZNKcCbLE&feature=youtu.be&t=1462 (приналежніcть вказаного каналу відповідачу підтверджується вказівкою про це на самому каналі трансляції). Також випуск передачі був розміщений відповідачем на своєму офіційному сайті за адресою в мережі Інтернет http://tv5.zp.ua/video?page=3. Приналежність цього веб-сайту відповідачу підтверджується також ще й рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 22 квітня 2015р. ЄУ № 319/767/14. У вказаній телепередачі у проміжку між 24хв.22сек. та 31хв.29сек. був показаний сюжет щодо законопроекту «Про спеціальний правовий режим застосування норм законодавства України в соціально-економічній, бюджетній та інших галузях на територіях з ускладненою екологічною ситуацією(про території зі спеціальним екологічним статусом)», співавтором якого є позивач. Про це також вказано і в самій телепередачі. Так, з 26хв.13сек. по 27хв.53сек. та з 29хв.53сек. по 30хв.13сек. у позивача, який є кандидатом технічних наук, професором Класичного приватного університету беруть інтервю журналісти телеканалу, протягом якого вірно зазначається про те, що позивач є співавтором зазначеного законопроекту. Текст законопроекту розміщений на веб-сайті громадської організації «РАДА З ЕКОСПЕЦСТАТУСУ ЗАПОРІЖЖЯ» http://specstatus.org/. Сюжет вище вказаної телепередачі, який присвячений названому законопроекту, разом з достовірною інформацією, містить також і недостовірну та негативну інформацію, викладену у формі тверджень. 1.Так, у телепередачі в проміжку часу 24хв.55сек-26хв.07сек. після достовірної інформації про те, що 10 червня 2015 року депутати Запорізької міської ради прийняли рішення про звернення до Верховної Ради України з питання щодо прийняття названого вищу законопроекту, стверджується, що: «допомогти правильно проголосувати «за» під час засідання сесії під стіни міськради вийшли активісти. Як зясувалося потім не безкоштовно. За громадську позицію того дня платили від 100 до 200грн.». 2. У проміжок часу 28хв.03сек 28хв.14сек. стверджується, що: «у другий частині законопроекту … пропонують…крім того створення місцевої міліції з правом штрафувати працюючі підприємства за порушення екологічних норм, попри те, що нині Кабмін заборонив будь-які перевірки». 3. У телепередачі у проміжок часу 30хв.05сек -31хв.28сек стверджується: «У проекті є таке поняття як екологічна поліція і штрафи для підприємців. Та от чи правильно підприємцям замість того, щоб робити вигідні умови переходу на екологічні технології, вводити систему нагляду над ними? Для прикладу: металургійний комбінат «Запоріжсталь» на нові екологічні технології витратив за три роки 260 мільйонів доларів. Якби спеціальний статус у запропоновану вигляді вже існував, то ці 260 мільйонів доларів просто стали б штрафами, а не інвестиціями у екологічне виробництво в Запоріжжі». У звязку з поширенням вищезазначеної інформації стосовно законопроекту авторства позивача, останній вважає за необхідне звернутися до суду за захистом своїх порушених немайнових прав з вимогами до відповідача щодо спростування вказаних тверджень та компенсації моральної шкоди, що обґрунтовується наступною правовою позицією. Як вбачається з аналізу ч.1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Стаття 302 ЦК України встановлює обовязок особи, яка поширює інформацію, переконатися в її достовірності. Тобто перед тим як поширити непідтверджену інформацію негативного змісту щодо особи потрібно вжити певних заходів, щоб перевірити достовірність інформації, яка підлягала розголошенню, та не допустити порушення прав, свобод і законних інтересів. В даному випадку інформація перевірена не була, що мало наслідком поширення недостовірної інформації, яка наведена вище. Як вбачається з оскаржуваних фраз, їх не можна віднести до оціночних суджень, зазначаються фактичні данні, оперуючи якими телеканал поширює недостовірну негативну інформацію стосовно законопроекту позивача, чим принижує його честь, гідність та ділову репутацію. Так, у фразі 1: «допомогти правильно проголосувати «за» під час засідання сесії під стіни міськради вийшли активісти. Як зясувалося потім не безкоштовно. За громадську позицію того дня платили від 100 до 200грн.», абсолютно безпідставно стверджується про те, що учасникам вказаного мітингу сплачувалась винагорода за участь в ньому. Так твердження, які наводяться у фразі 1 не відповідають дійсності і порушують особисті немайнові права позивача, оскільки дискредитують його в якості співавтора законопроекту, позиціонуючи його як особу, чий проект закону не має реальної підтримки серед громадськості. Неправдиво вказується, що активісти, які висловили свою позицію біля міської ради в той день були підкупленими. В свідомості пересічних людей під впливом такої негативної недостовірної інформації формується стійка недовіра до проявів громадської активності позивача, його екологічних ініціатив. Особливо з урахуванням того, що вказана недостовірна інформація щодо мітингу передувала інтервю з позивачем в якості співавтора зазначеного законопроекту. Причетність підкуплених учасників до підтримки законопроекту позивача не відповідає дійсності і спотворює дійсне сприйняття громадою міста до цього законопроекту, а отже і позивача як його співавтора. У відповідь на це слід зазначити, що ніякого підкупу учасників вказаного мирного зібрання не мало місця, ця інформація недостовірна, її слід спростувати. Фраза 2 «у другий частині законопроекту … пропонують…крім того створення місцевої міліції з правом штрафувати працюючі підприємства за порушення екологічних норм, попри те, що нині Кабмін заборонив будь-які перевірки». Поширенню цієї недостовірної негативної фрази передувала вірна інформація про те, що у другій частині названого вище законопроекту, співавтором якого є позивач, прописано збільшення податкових відрахувань до місцевого бюджету, разом з цим жодних вказівок щодо такого органу як «місцева міліція», тим більше з правом штрафувати за порушення екологічних норм, в проекті закону не зазначено взагалі. Така неправдива інформація позиціонує позивача як особу, що пропонує створення силових органів, які, по-перше, не підкоряються центральній владі, а по-друге, можуть притягати підприємства до відповідальності у вигляді штрафів за порушення екологічного законодавства, тобто є ще одним контролюючим органом. Такі поправки відсутні в тексті закону. Необґрунтоване поширення інформації про наявність таких пропозицій в законопроекті створює уяву в громадськості про те, що законопроект, у випадку його прийняття парламентом, створить перешкоди для ведення підприємницької діяльності, зокрема, шляхом утворення нового контролюючого органу, який ще й не підкоряється центральним органам влади. Насправді, вказаний законопроект спрямований на поліпшення екологічної ситуації, та взагалі не спрямований на будь-які перепони для бізнесу, навпаки ним, зокрема, передбачені податкові пільги для інвестицій в покращення екології. Фраза 3«У проекті є таке поняття як екологічна поліція і штрафи для підприємців. Та от чи правильно підприємцям замість того, щоб робити вигідні умови переходу на екологічні технології, вводити систему нагляду над ними? Для прикладу: металургійний комбінат «Запоріжсталь» на нові екологічні технології витратив за три роки 260 мільйонів доларів. Якби спеціальний статус у запропоновану вигляді вже існував, то ці 260 мільйонів доларів просто стали б штрафами, а не інвестиціями у екологічне виробництво в Запоріжжі». Ведучий телеканалу поширює недостовірну інформацію про те, що в проекті закону є такі поняття як «екологічна поліція», «штрафи для підприємців». В цій фразі глядача знову намагаються переконати, що законопроектом передбачений новий силовий владний орган для нагляду за дотриманням екологічних норм, вказується про наявність в проекті штрафів для підприємців. Таким чином, поширюючи неправдиву інформацію глядача переконують в неефективності законопроекту і в тому, що він насправді нанесе шкоду підприємництву та інвестиціям в покращенні екології. Негативність цієї недостовірної інформації полягає в тому, що позивач як співавтор законопроекту позиціонується в якості особи, що пропонує відверто неефективні заходи для вирішення питань повязаних з екологічною ситуацією, в м. Запоріжжя зокрема. Таким чином, негативна

і недостовірна інформація, поширена відповідачем, підриває авторитет, принижує честь, гідність і ділову репутацію позивача, та порушує його особисті немайнові права на недоторканість честі, гідності та ділової репутації, передбачені ст.ст. 201,277ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а відповідно до п.4 ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної особи. Моральна шкода завдана відповідачем позивачеві полягає в душевних переживаннях та стражданнях, що мають місце в результаті поширення про його законопроект негативної недостовірної інформації, яка принижує його честь, гідність, ділову репутацію. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 25000грн. і зазначає, що ця сума є доволі умовна, адже обєктивно оцінити завдану моральну шкоду в таких випадках неможливо. На підставі наведеного, просить суд визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача наступну негативну інформацію, розповсюджену 27 червня 2015 року ТОВ «Запорізька незалежна телерадіокомпанія «ТВ-5» на телеканалі tv-5 в телепередачі «Тиждень. Підсумки», а саме: 1.«допомогти правильно проголосувати «за» під час засідання сесії під стіни міськради вийшли активісти. Як зясувалося потім не безкоштовно. За громадську позицію того дня платили від 100 до 200грн.». 2. «у другий частині законопроекту … пропонують…крім того створення місцевої міліції з правом штрафувати працюючі підприємства за порушення екологічних норм, попри те, що нині Кабмін заборонив будь-які перевірки». 3. «У проекті є таке поняття як екологічна поліція і штрафи для підприємців. Та от чи правильно підприємцям замість того, щоб робити вигідні умови переходу на екологічні технології, вводити систему нагляду над ними? Для прикладу: металургійний комбінат «Запоріжсталь» на нові екологічні технології витратив за три роки 260 мільйонів доларів. Якби спеціальний статус у запропоновану вигляді вже існував, то ці 260 мільйонів доларів просто стали б штрафами, а не інвестиціями у екологічне виробництво в Запоріжжі». Зобов»язати ТОВ «Запорізька незалежна телерадіокомпанія «ТВ-5» спростувати вищевказану негативну й недостовірну інформацію, шляхом зачитування диктором(журналістом) на телеканалі tv-5 в будь-який день тижня, в той самий час доби коли і була поширена вказана недостовірна негативна інформація не пізніше 30 календарних днів з дня набрання судовим рішенням законної сили, тексту спростування наступного змісту: «УВАГА СПРОСТУВАННЯ: 27 червня 2015 року на нашому телеканалі в телепередачі «Тиждень. Підсумки» була поширена недостовірна інформація стосовно законопроекту «Про спеціальний правовий режим застосування норм законодавства України в соціально-економічній, бюджетній та інших галузях на територіях з ускладненою екологічною ситуацією (про території зі спеціальним екологічним статусом)», співавтором якого є ОСОБА_1. У звязку з чим повідомляємо, що поширена нами інформація про те, що 10 червня 2015 року біля Запорізької міської ради вказаний законопроект підтримували активісти, яким за громадську позицію сплачували від 100 до 200грн. - є недостовірною. Також недостовірною є інформація про те, що вказаний законопроект передбачає створення місцевої міліції чи екологічної поліції з правом проводити перевірки та штрафувати підприємства за порушення екологічних норм», яке поширити без правок, зауважень, заперечень, коментарів, тлумачень, думок, редакційного чи авторського тексту, з посиланням на номер цивільної справи, дату винесення рішення і суд, що виніс рішення. Стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 25000,00грн., а також понесені позивачем судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи був своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку.

Представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Пояснення суду в обґрунтування позовних вимог надав аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та додатково зазначив, що запис випуску телепередачі «Тиждень. Підсумки», в якій, на думку позивача, була поширена негативна та недостовірна інформація, і який був відтворений в судовому засіданні, взятий з офіційного сайту відповідача в мережі Інтернет до звернення з позовом до суду. Приналежність цього веб-сайту відповідачеві підтверджується вказівкою про це на самому каналі трансляції, а також рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 22 квітня 2015 року ЄУ№ 319/767/14.

Представник відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та в обґрунтування заперечень надав суду пояснення аналогічні тим, що викладені в наданих суду письмових запереченнях на позов(а.с.75-81), відповідно до яких, ТОВ «Запорізька незалежна телерадіокомпанія «ТВ-5» вважає вимоги позивача незаконними, надуманими та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України. У відповідності до ст. 64 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» громадянин або юридична особа мають право вимагати від телерадіоорганізації спростування поширених у її програмі чи передачі відомостей, які не відповідають дійсності та/або принижують честь і гідність особи. Заяву з вимогою спростування має бути подано до телерадіоорганізації у письмовій формі протягом 14 днів з дня поширення таких відомостей з письмовим повідомленням про це Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення. Телеорганізація зобовязана розглянути заяву у семиденний термін з дня її надходження, якщо інше не передбачено законодавством України. На вимогу заявника телеорганізація зобовязана надати йому можливість безкоштовного прослуховування (перегляду) відповідного фрагменту програми чи передачі або надати копію запису фрагменту з відповідною оплатою. Телеорганізація може відмовити особі у спростуванні поширеної інформації, якщо заяву про спростування було подано з порушенням вимог цього Закону. Згідно ч.4 ст. 48 вище вказаного Закону усі передачі, які телерадіоорганізація транслювала чи ретранслювала або забезпечувала їх трансляцію чи ретрансляцію у повній та незмінній формі третьою особою, повинні бути записані і зберігатися протягом 14 днів від дати їх розповсюдження, якщо у цей строк не надійшло скарги щодо їхнього змісту. Позивач протягом встановленого обовязкового терміну зберігання телепередачі не звертався до відповідача ні з заявами, ні з вимогами. У звязку з чим, записи телепередач, які транслювалися 27.06.2015 року на телеканалі tv-5 не збереглися за закінченням терміну їх зберігання. Проте, що у позивача ОСОБА_1 є вимоги стосовно телепередачі, яка вийшла в ефір 27.06.2015 року відповідач дізнався лише 22.07.2015 року коли отримав копію позову, тобто за сплином 14 днів від дати поширення інформації у телепередачі. Крім того, позивач не звертався до відповідача з вимогою надати копію запису телепередачі «Тиждень. Підсумки». Таким чином, надана позивачем копія запису на електронному носії(компакт-диску) відрізку телевізійного ефіру є неналежним та недопустимим доказом, як така, що не була отримана позивачем у відповідності до вимог діючого законодавства України. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.2009р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи» суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Відсутність хоча б однієї з таких обставин є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. У даному випадку, навіть якщо взяти до уваги наданий позивачем компакт-диск із записом телепередачі «Тиждень. Підсумки», слід зауважити, що поширена у телепередачі інформація, безпосередньо стосується обговорення суто законопроекту, а не конкретно певної фізичної особи, тобто громадянина ОСОБА_1. Очевидним є те, що оспорювані твердження не містять жодного слова які стосуються позивача як фізичної особи та його особистих немайнових благ. Позивач ОСОБА_1 не є одноосібним автором вказаного законопроекту, а є одним з його співавторів, що не заперечується і ним самим у позові. Тобто, поширена інформація не стосується конкретно певної фізичної особи, у звязку з чим твердження про порушення честі, гідності та ділової репутації ОСОБА_1 через обговорення законопроекту, співавтором якого, крім нього є значне коло осіб, є необґрунтованим. Вважають, що позивачем не надано підтвердження порушення його особистих немайнових прав, або завдання шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджання особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Крім того, враховуючи, що у даному випадку з боку відповідача відсутнє порушення прав позивача, вимоги про стягнення моральної шкоди не можуть підлягати задоволенню, оскільки вони є похідними від основних вимог позивача, а тому просять відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи і надані докази, зокрема відтворивши фрагмент запису програми «Тиждень. Підсумки» від 27.06.2015 року, який мається на компакт-диску наданому позивачем, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сімї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, використанням та поширенням такої інформації. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст. 201 та ч.1 ст. 270 ЦК України честь, гідність і ділова репутація відносяться до категорії особистих немайнових прав. Положеннями ст. 275 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та(або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Як встановлено в судовому засіданні, 27 червня 2015 року о 19.00год. на телеканалі tv-5, що належить відповідачу, вийшла в ефір телепередача «Тиждень. Підсумки». Факт виходу вказаної телепередачі в ефір представником відповідача в суді не заперечувався. Але, в обґрунтування заперечень проти позову відповідач, зокрема, посилається на ту обставину, що позивач не скористався своїм правом та не звернувся безпосередньо до відповідача, як це передбачено положеннями ст. 64 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» відповідно до якої, громадянин або юридична особа мають право вимагати від телерадіоорганізації спростування поширених у її програмі чи передачі відомостей, які не відповідають дійсності та/або принижують честь і гідність особи. Заяву з вимогою про спростування має бути подано до телерадіоорганізації у письмовій формі протягом 14 днів з дня поширення таких відомостей з письмовим повідомленням про це Національної ради. На вимогу заявника телерадіоорганізація зобовязана надати йому можливість безкоштовного прослуховування(перегляду) відповідного фрагменту програми чи передачі або надати копію запису фрагменту з відповідною оплатою. З посиланням на дану норму Закону відповідач вважає, що надана позивачем копія запису на електронному носії (компакт-диску) з відрізком телевізійного ефіру, яка була відтворена судом в судовому засіданні, є неналежним та недопустимим доказом, як така, що не була отримана позивачем у відповідності до вимог діючого законодавства України. Однак, суд звертає увагу, що положеннями даної норми зазначеного вище Закону передбачено саме право, а не обовязок особи звертатися до телерадіоорганізації з вимогою спростувати поширені у її програмі чи передачі відомості, які не відповідають дійсності та/або принижують честь і гідність особи і разом з тим, не позбавляє цю особу право звернутися за захистом своїх прав безпосередньо до суду, оскільки відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується(ст. 8 Конституції України). Таким чином, суд вважає заперечення відповідача в зазначеній частині такими, що не заслуговують уваги, а тому вони не можуть бути прийняті судом. Разом з тим, представник відповідача в судовому засіданні не скористався своїм правом та з метою зясування відомостей, що містяться у матеріалах відеозапису, наданих представником позивача, не заявив клопотання щодо залучення спеціаліста або призначення експертизи. Отже, факт трансляції 27 червня 2015 року о 19.00год. на телеканалі tv-5, що належить відповідачу, телепередачі «Тиждень. Підсумки» в якій був показаний сюжет щодо законопроекту «Про спеціальний правовий режим застосування норм законодавства України в соціально-економічній, бюджетній та інших галузях на територіях з ускладненою екологічною ситуацією(про території зі спеціальним екологічним статусом)» підтверджений оглянутим в судовому засіданні записом цієї програми на компакт-диску наданому позивачем, та який був розміщений на веб-сайті https://www.youtube.com за електронною адресою в мережі Інтернет https://www.youtube.com/watch?v=GTxZNKcCbLE&feature=youtu.be&t=1462. Також випуск передачі був розміщений відповідачем на своєму офіційному сайті за адресою в мережі Інтернет http://tv5.zp.ua/video?page=3. Приналежність цього веб-сайту відповідачу підтверджується окрім зазначення про це на самому веб-сайті, ще й рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 22 квітня 2015 року ЄУ № 319/767/14, яке набрало законної сили(а.с.41-44).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків,показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформації щодо предмету доказування.

Таким чином, суд не бере до уваги заперечення відповідача в частині недопустимості в якості доказу наданого позивачем компакт-диску з записом відрізку телевізійного ефіру телепередачі «Тиждень.Підсумки», оскільки доказів, які б спростовували факт виходу цієї передачі 27 червня 2015 року о 19.00годині на телеканалі tv-5 та змісту цієї передачі, відповідачем суду не надано.

З аналізу ч.1 ст. 277 ЦПК України вбачається, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації.

Проаналізувавши зміст інформації, яку позивач ОСОБА_1 просить визнати недостовірною та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію і спростувати її, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до розяснень, що містяться в пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин; а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати свої особисте немайнове право.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що поширена відповідачем інформація стосується його, адже він зазначається як особа, що є співавтором законопроекту, стосовно якого поширені недостовірні твердження. Але, суд, оцінивши надані сторонами докази, у їх сукупності, приходить до переконання, що позивачем не надано підтвердження того, що поширена інформація стосується саме його, як певної фізичної особи, а отже і не надано підтвердження порушення його особистих немайнових прав, або завдання шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджання особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Суд вважає, що показаний в ефірі 27 червня 2015 року сюжет в програмі «Тиждень. Підсумки» щодо законопроекту «Про спеціальний правовий режим застосування норм законодавства України в соціально-економічній, бюджетній та інших галузях на територіях з ускладненою екологічною ситуацією(про території зі спеціальним екологічним статусом)» був присвячений саме обговорюванню цього законопроекту, під час якого жодної негативної інформації стосовно самої особи позивача ОСОБА_1 не було поширено, а отже позивачем не доведено, що інформація поширена відповідачем щодо зазначеного законопроекту, підриває авторитет, принижує честь, гідність і ділову репутацію саме його, як певної фізичної особи та порушує його особисті немайнові права на недоторканість, честь, гідність та ділову репутацію, передбачені ст.ст.201,277 ЦПК України. Оспорюванні твердження не містять жодної інформації яка б стосувалася позивача як певної фізичної особи та зачіпала його особисті немайнові права.

Таким чином, суд приходить до переконання, що у даному конкретному випадку, відсутня сукупності вище перелічених обставин, які є юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, у звязку з чим у задоволенні позовних вимог в частині визнання недостовірної та такої, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача ОСОБА_1 негативної інформації, розповсюдженої 27 червня 2015 року ТОВ «Запорізька незалежна телерадіокомпанія «ТВ-5» та зобовязання спростувати цю інформацію слід відмовити.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині відшкодування моральної шкоди є похідними від його інших вимог щодо захисту честі, гідності та ділової репутації, які не підлягають задоволенню, суд також не вбачає підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки вони у даному конкретному випадку є безпідставними.

Керуючись ст.ст.15,16,201,270,275,277,297ЦК України,ст.ст.10,11,60,88,209,212,213-

215,218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізька незалежна телерадіокомпанія «ТВ-5» про захист честі, гідності та ділової репутації.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Андрюшина Л.А.