Єдиний унікальний номер 341/1221/15-ц
Номер провадження 2/341/538/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

04 серпня 2015 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого cудді - Мельника І.І.

секретаря -Матейко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галичі справу за позовом публічного акціонерного товариства „Дельта Банк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и в:

ПАТ „Дельта Банк звернувся до суду з позовом до відповідача і просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 307873 грн. 98 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме, на виробниче приміщення загальною площею 412,0 кв.м., що знаходиться по вул.Калуська (вул.Леніна), буд.64 "В" в. Залуква Галицького району Івано-Франківської області, та належить на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно ОСОБА_1, шляхом визнання права власності на нього за публічним акціонерним товариством „Дельта Банк. Також, визнати за публічним акціонерним товариством „ОСОБА_2 власності на виробниче приміщення, загальною площею 412,0 кв.м., що знаходиться по вул.Калуська (вул.Леніна), буд.64 "В" в. Залуква Галицького району.

Представник ПАТ „Дельта Банк посилається на ті обставини, що 12 листопада 2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 200000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,6 % річних з кінцевим терміном повернення 11 листопада 2022 року. Протягом строку дії кредитного договору відповідач систематично порушував термін сплати кредиту і процентів за користування кредитом.

26 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначеним даним Договором, АТ "Кредитпромбанк" передає (відступає) АТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальнми договорами, внаслідок чого АТ "Дельта Банк" замінює АТ "Кредитпромбанк" як кредитора у зазначених зобов"язаннях. Відповідно до до договору про передачу активів та кредитних зобов"язань АТ "Дельта Банк" набув права вимоги по даному кредитному договору.

Станом на 27.05.2015 року відповідач має заборгованість по кредиту 307873 грн. 98 коп., а саме, заборгованість за кредитом -184992 грн. 96 коп.; заборгованість по відсотках 79410 грн. 49 коп.; пеня-39152 грн. 27 коп.; сума за ставкою 3 % від простроченої заборгованості по тілу-2318 грн. 35 коп.; сума за ставкою 3 % від простроченої заборгованості по відсотках-1999 грн. 91 коп.

Одночасно, між кредитором та ОСОБА_1 12 листопада 2007 року було укладено договір іпотеки. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме, виробниче приміщення загальною площею 412,0 м.кв., що знаходиться по вул. Калуська (вул. леніна), буд. 64 "В" в с. Залуква Галицького району. Дане майно належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Просив позов задовольнити. При цьому представник позивача надіслав суду письмове клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 74 ЦПК України, був повідомлений про час та місце судового засідання.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши представлені доводи представника позивача та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 12 листопада 2007 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 200000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,6 %річних. Протягом строку дії кредитного договору ОСОБА_1систематично порушував термін сплати кредиту і процентів за користування кредитом.

Згідно представленого представником позивача розрахунку станом на 27 травня 2015 року заборгованість по кредиту становить 307873 грн. 98 коп.

З договору іпотеки вбачається, що одночасно, між кредитором та ОСОБА_1 12 листопада 2007 року було укладено договір іпотеки. Відповідно до якого відповідач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме, виробниче приміщення загальною площею 412,0 кв.м., що знаходиться по вул.Калуська (вул.Леніна), буд.64 "В" в. Залуква Галицького району.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.527 ч.1 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор- прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. А згідно ст. 530 цього ж кодексу України, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

В силу дії ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у встановлений договором строк. Статтею 611 цього ж кодексу встановлено правові наслідки порушення зобовязання, за змістом якої у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка.

Тобто сторони у відповідності до вимог ст. ст. 1046-1048, 1054 ЦК України перебувають у договірних стосунках з приводу надання та отримання кредиту і відповідач не виконав умови кредитного договору і тому відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, вважається таким, що порушив зобовязання.

Відповідно до частини 1 ст. 37 Закону України Про іпотеку, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

У ст. 1 Закону України Про іпотеку, визначено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України Про іпотеку у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 39 Закону України Про іпотеку у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього ж Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі- покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотеко держателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотеко держателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотеко держателем не є вичерпним.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь держави судові витрати, оскільки відповідно до п. 22 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1050, 1054 ЦК України, 33, 37, 39 ЗУ Про іпотеку керуючись ст.ст. 213, 214, 215 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

В рахунок виконання основного зобов"язання щодо оплати заборгованості за кредитним договором в розмірі 307873 грн. 98 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки- виробниче приміщення загальною площею 412,0 кв.м., що знаходиться по вул. Калуська (вул.Леніна), буд.64 "В" в. Залуква Галицького району Івано-Франківської області, та належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно б-н від 26.05.2005 року, видане Залуквянською сільською радою Галицького району на бланку серії ЯЯЯ № 499678, яке зареєстроване Івано-Франківським обласним БТІ в книзі 1, номер запису 2, РПВН 3575773 , шляхом визнання права власності на нього за Публічним акціонерним товариством „Дельта Банк.

Визнати за Публічним акціонерним товариством „Дельта Банк право власності на виробниче приміщення, загальною площею 412,0 кв.м., що знаходиться по вул.Калуська (вул.Леніна), буд.64 "В", РПВН 3575773 в. Залуква Галицького району.

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 в користь держави судовий збір в розмірі 3654 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення через Галицький районний суд.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя:ОСОБА_3