Справа № 750/970/15-ц
Провадження № 2/750/901/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2015 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого - судді Супруна О.П.

при секретарі - Носенко М.Ю.

за участю відповідача, представника відповідача - адвоката Селюха А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Київській страховий дім" до ОСОБА_2 про стягнення страхованого відшкодування в порядку регресу,

в с т а н о в и в :

02 лютого 2015 року ПрАТ "Київський страховий дім" звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього в порядку регресу страхового відшкодування в розмірі 11836,21 грн., посилаючись на те, що останній не повідомив страховика у строки і за умов, визначених Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", про дорожньо-транспортну пригоду.

У судове засідання представник позивача не з'явився, але подав письмову заяву, в якій просив задовольнити позов, а справу слухати за його відсутності.

Відповідач та його представник позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення відповідача, представника відповідача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що згідно Поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/4260331, укладеного між ПрАТ "Київський страховий дім" та ОСОБА_2, була застрахована відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах (а.с. 5).

04.09.2013 о 16 год. 00 хв. ОСОБА_2 на 92 км + 950 м Н-08 автодороги Бориспіль-Запоріжжя, керуючи автомобілем ВАЗ-2107, д.н.з. НОМЕР_2, при виникненні небезпеки для руху не вжив всіх заходів для зменшення швидкості, виїхав на зустрічну смугу, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_3, та було пошкоджено транспортні засоби, чим порушив вимоги п. 12.3 ПДР України (а.с. 6).

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.09.2013 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 18-19).

Внаслідок ДТП автомобіль "Mercedes-Benz", державний номерний знак НОМЕР_3, власником якого є ОСОБА_3, отримав механічні пошкодження, що потверджується довідкою ВДАІ м. Чернігова (а.с. 16-17).

Розмір завданого ОСОБА_3 матеріального збитку в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, згідно звіту № 144 про оцінку автомобіля "Mersedes-Benz" 416 Sprinter від 25.09.2013, склав 17517,34 грн. (а.с. 24-28).

Оскільки на момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 було застраховано у позивача згідно поліса № АС/4260331, правовідносини, які склались між ОСОБА_2 та ПрАТ "Київський страховий дім", регулюються Законом України "Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон).

На виконання п. 22.1 ст. 22 Закону ПрАТ "Київський страховий дім" виплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 11836,21 грн. на підставі рішення № 398ЦВ2013 по страховій справі № 700ЦВ/13 від 31.10.2014, що підтверджується платіжним дорученням № 2831 від 04.02.2014 року (а.с. 44-45).

За вимогамиЦивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності" (далі - Закон) (чинного на момент скоєння ДТП) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно із підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди учасник такої пригоди зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до абзацу "ґ" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року N 3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування" змін у статтю 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" було розширено перелік обов'язків учасників дорожньо-транспортної пригоди, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону № 1961-IVУкраїни "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Проте, відповідні зміни до абзацу "ґ" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 зазначеного Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Однак, виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.

Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змінЗаконом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування", не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду.

Таким чином, ОСОБА_2 як водій транспортного засобу, що причетний до ДТП, повинен був невідкладно, не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, подати страховику - ПрАТ "Київський страховий дім", з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, письмове повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У пункті 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" №4 від 1 березня 2013 року , надано роз'яснення, відповідно до яких, за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові.

У разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише в тому разі, якщо порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись окремо у кожному випадку.

Зокрема, несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку саме по собі не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, а лише у тому випадку, коли воно позбавляє страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком, тобто якщо буде доведено, що відсутність у страховика відомостей про це могло вплинути на його обов'язок виплатити страхове відшкодування.

Як убачається зі змісту позовної заяви, вищевказана ДТП сталася 04.09.2013, а вже 05.09.2013 потерпілий ОСОБА_3 повідомив ПрАТ "Київський страховий дім" про настання страхового випадку, після чого позивач мав можливість вчинити та вчинив усі передбачені Законом дії щодо встановлення факту настання страхового випадку, визначення розміру завданих збитків та виплати страхового відшкодування. Дані обставини знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та в ході судового розгляду.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З огляду на викладене, суд в даному випадку не вважає порушеним передбачене Законом право страховика бути вчасно поінформованим про настання страхового випадку, оскільки про нього позивач дізнався від потерпілого ОСОБА_3 на наступний день після настання.

Більше того, відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 06.09.2013 повідомив страховика про ДТП у письмовій формі, надіславши останньому листа, докази про що у нього не збереглися. До початку розгляду справи та в ході судового розгляду відповідач вживав заходів для отримання письмових доказів на підтвердження своїх доводів, проте за повідомленнями УДППЗ Чернігівської дирекції "Укрпошта" від 20.02.2015 та Північного поштамту Київської міської дирекції УДППЗ "Укрпошта" від 27.02.2015 документи знищені за закінченням терміну зберігання.

Разом з тим, доводи відповідача про своєчасне повідомлення ним страховика про страховий випадок підтверджуються показаннями допитаних у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Так, свідок ОСОБА_5 показала, що особисто надавала допомогу відповідачеві у складанні заяви про страховий випадок.

Свідок ОСОБА_6, яка на момент ДТП була офіційним представником позивача, показала, що на її телефонний запит від ПрАТ "Київський страховий дім" надійшов бланк повідомлення про ДТП, який ОСОБА_2 в її присутності заповнив особисто, після чого поїхав до поштового відділення зв'язку біля магазину "Янтарь".

Свідок ОСОБА_7, показала, що особисто як страховий агент повідомляла свого керівника по ПрАТ "Київський страховий дім" про ДТП, яке сталося за участю відповідача.

Свідок ОСОБА_4 показав, що 06.09.2013 возив відповідача до поштового відділення зв'язку біля магазину "Янтарь" в м. Чернігові та особисто бачив, як ОСОБА_2 надсилав позивачеві повідомлення про настання страхового випадку.

Враховуючи все вищевикладене, зібрані у справі докази, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимогПрАТ "Київський страховий дім".

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Київській страховий дім" до ОСОБА_2 про стягнення страхованого відшкодування в порядку регресу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.П. Супрун