СЛОВ'ЯНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 243/8823/15-ц 2/243/4584/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
02 листопада 2015 року м. Слов'янськ
Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуюча суддя Неженцева О.В.
при секретарі Дзюба М.О.
за участю позивачки ОСОБА_1
представника позивачки ОСОБА_2
представника органу опіки
та піклування Ковальчук І.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в місті Слов'янську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, за участю третіх осіб - Служби у справах дітей Слов?янської міської ради та Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради про позбавлення батьківських прав,
31 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про позбавлення його батьківських прав у відношенні малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з його ухиленням від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки.
У судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та послалися на ті ж обставини, що зазначені у позовній заяві, пояснивши суду, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі з 23 листопада 2012 року, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька - ОСОБА_5. З вересня 2013 року шлюбні відносини ОСОБА_1 та ОСОБА_4 припинені. Відповідач життям доньки не цікавився, не забрав позивачку з дитиною із пологового будинку, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні, не поздоровляє дитину з днями її народженнями, не купує для неї іграшок, одягу та взуття. Дитина не пам?ятає батька та не має до нього ніяких почуттів, оскільки бачила його дуже мало. Дитина почала розмовляти і батьком називає свого дідуся- батька позивачки. З дня народження їх донька проживає з позивачкою, яка у повному обсязі займається її вихованням та утриманням. За весь час відповідач ніколи не ставив питання про своє бажання спілкування з нею, на участь у її вихованні та житті, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Йому невідомо про те, що дитина з червня 2015 року відвідує дитячий садок. Усі турботи пов'язані з піклування про фізичний та духовний стан дитини несе позивачка.
Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини без поважних причин, на підставі положень статті 164 Сімейного кодексу України позивачка та її представник просили позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно доньки ОСОБА_5.
Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача ОСОБА_4 про місце, день та час розгляду справи. Судові виклики на ім'я ОСОБА_4 були повернуті поштовим відділенням зв'язку з поміткою про не проживання відповідача /а.с.36,56-58/. Окрім того, відповідачу відомо про перебування на розгляді у суді цієї цивільної справи, що підтверджено телефонограмою /а.с.14/. Відповідно до вимог ч.9 ст.74 ЦПК України виклик у судове засідання відповідача було здійснено шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур?єр» /а.с.75/. Здійснити відповідно до розпорядження КМУ від 21 січня 2015 року № 41-р розміщення оголошення про виклик до суду відповідача у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження - газеті «Донеччина» не є можливим у зв?язку із перебувнням редакції цієї газети на території, що тимчасово не контролюється Україною - у місті Донецьку.
Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з?явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.
Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що відповідачем ОСОБА_4 недобросовісно здійснюються його процесуальні права, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача, а тому, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та враховуючи згоду позивача та його представника, суд вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом.
Представник органу опіки та піклування Слов'янської міської ради - Ковальчук І.Ю., яка діє на підставі довіреності, погодилася із заявленими позовними вимогами і пояснила суду, що відповідач ОСОБА_4, який є батьком малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без поважних причин не займається вихованням та утриманням доньки, не спілкується з нею, не відвідує, не цікавиться станом її здоров'я, розвитком. За даними обстеження житлово- побутових мов проживання дитини від 16 жовтня 2015 року встановлено гарні умови проживання малолітньої дитини, для якої відведено окрему кімнату з відповідною меблею, ліжком, дитячим кутком та іграшками. У ході обстеження не було виявлено речей, які б свідчили про проживання батька дитини. Дитина відвідує дитячий заклад, у її вихованні і утриманні активну участь приймають батьки позивачки. У зв'язку з чим орган опіки та піклування Слов'янської міської ради, виходячи з інтересів дитини, прийшов до висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5/а.с.76-77/.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Слов?янської міської ради був належним чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду, але у судове засідання не з?явився, про причини неявки не повідомив./ а.с. 71/
Вислухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) установив наступне.
23 листопада 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Билбасівської селищної ради Слов?янського району Донецької області, актовий запис № 29. Від шлюбу у них народилась дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.6/. Заочним рішенням Слов?янського міськрайонного суду від 22 жовтня 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано /а.с.5/.
Згідно рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 березня 2015 року з ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі1/4 частини його заробітка ( доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. / а.с.80/
Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.
Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 цього кодексу мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно положень Закону та роз'яснень, даних у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»( зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 16 цієї ж постанову Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормальному самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків.
Згідно статті 12 Закону України « Про охорону дитинства», покладається відповідальність на кожного із батьків щодо виховання, навчання та розвитку дитини.
Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України « Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до положень статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Положеннями частини 3 статті 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України.
Як вбачається із довідки б/н від 01.09.2015 р., виданої керівником комітету мікрорайону «Залізничний № 2» Белименко Л.В., ОСОБА_1 мешкала з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 з 01 серпня 2012 року по 03 жовтня 2014 року. Адреса місця проживання ОСОБА_4 на даний час сусідам невідоме, але відомо, що він проживає на території м.Слов?янськ /а.с.20/.
Як вбачається із медичної довідки від 01.09.2015 р., виданої завідуючою дитячої поліклініки ДЗ «Вузлова лікарня станції Слов?янськ ДП «Донецька залізниця», ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на диспансерному обліку у дитячому відділенні. Дитина вчасно проходить профілактичні щеплення та амбулаторні огляди. Стан здоров?я дитини задовільний. Догляд та нагляд за станом здоров?я дитини здійснює мати - ОСОБА_1 /а.с.21/.
Відповідно до відповіді на запит адвоката б/н від 15.09.2015 р. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує дошкільний заклад № 66 «Журавлик» з 22.06.2015 року. За час відвідування дитиною дошкільного навчального закладу батько дитини ОСОБА_4 жодного разу не відвідував дошкільний заклад та ніколи не забирав з нього дитину. Окрім того, він не брав участі у вихованні доньки, не відвідував батьківські збори, не надавав матеріальної допомоги на ремонт закладу. За весь час відвідування дитиною дошкільного навчального закладу догляд та турботу за дитиною здійснює її мати - ОСОБА_1 /а.с.41/.
Згідно характеристики, наданої керівником мікрорайону «Залізничний вокзал - 1» Л.В.Белименко, охарактеризувати ОСОБА_4 не виявляється можливим, оскільки він за зазначеною адресою (АДРЕСА_2) не проживає /а.с.70/.
Як вбачається із довідки б/н, виданої секретарем Слов?янського міськрайонного суду, за період з 01.01.2011 року по 08.09.2015 року справи про притягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП до Слов?янського міськрайонного суду не надходили /а.с.23/.
Відповідно до відомостей Служби у справах дітей Слов?янської міської ради № 29/01-1010 від 10.09.2015 р. питання щодо ухилення від виконання батьківських обов?язків ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, не розглядалось /а.с.32/.
У судовому засіданні представник органу опіки та піклування Слов'янської міської ради - головний спеціаліст служби у справах дітей Слов'янської міської ради Ковальчук І.Ю. пояснила,що відповідачем ОСОБА_4 ніколи не ставилося питання про встановлення способу спілкування з донькою ОСОБА_5 і не розглядалося питання про здійснення позивачкою будь-яких перешкод у спілкуванні батька з донькою.
У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність відомостей у вищевказаних документах та зазначені позивачкою обставини ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків щодо неповнолітньої доньки з жовтня 2014 року.
Обставини самоусунення відповідача від своїх батьківських обов'язків з дня народження доньки підтвердила у судовому засіданні свідок ОСОБА_8, яка є хрещеною матір'ю дитини.
Судом встановлено, що після припинення шлюбних відносин з позивачкою відповідач ОСОБА_4 не піклувався про дитину, не брав участі в її утриманні, вихованні, фізичному та духовному розвитку. Відношення до батька - ОСОБА_4 у дитини не сформоване, про що суду зазначила представник органу опіки та піклування. Таким чином, він повністю самоусунувся без поважних причин від участі у житті своєї доньки.
Відповідно до висновку органа опіки і піклування Слов'янської міської ради від 30 жовтня 2015 року за № 29/01-1228, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини орган опіки і піклування вважає доцільним позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно його доньки - ОСОБА_5 /а.с.76-77/.
Проаналізувавши представлені сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази,оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_4 протягом відсторонився від виконання своїх батьківських обов'язків відносно доньки ОСОБА_5, без поважних причин не приймає ніякої участі у вихованні та утриманні дитини, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, що свідчить про його винну поведінку відносно своєї дитини, та необхідність застосування до нього, як батька дитини, такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав, звідси позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів малолітньої дитини, - таким, що підлягає задоволенню.
У суду немає підстав вважати, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 якимось чином вплине на інтереси дитини, яка батька тривалий час взагалі не бачила, відношення до нього у неї не сформоване.
Крім того, при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно зі ст. 169 СК України відповідач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав.
Позивачка та її представник не вимагали компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і з розглядом даної справи.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 11, 60, 212, 213, 214, 215, 224 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 150, 164, 165 Сімейного кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: О.В. Неженцева