Номер провадження: 22-ц/785/8578/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А. суддів: Варикаші О.Д., Бабія А. П.

при секретарі Желєзнові В.В.

розглянувши цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення збитків 11 119 грн. 12 коп., за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» на рішення Овідідопольського районного суду Одеської області від 08 вересня 2015 року, -

встановила:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення збитків у розмірі 11 119 грн. 12 коп. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_3 є власником жилого будинку №23 по вул. 50 років Жовтня в с. Новоградківка Овідіопольського району, 18.01.2014 року контролерами Овідіопольського РЕМ був виявлений факт підключення зазначеного жилого будинку до лінії електромережі поза електролічильником, без облікове користування електричною енергією, та відсутність пломби електропостачальника.

З цих підстав позивач з урахуванням уточнень до позову просив стягнути з відповідача як власника жилого будинку збитки в розмірі 11 199 грн, 12 коп.

Відповідач позов не визнав з тих підстав, що в жилому будинку він з 2006 року не проживає, у 2012 році будинок був відключений від лінії електромережі через заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію. В будинку залишився проживати його дорослий син ОСОБА_4, який і здійснив дії щодо самовільного та безоплатного користування електричною енергією, які були виявлені працівниками Овідіопольського РЕМ 28.01.2014 р.

Рішенням Овідідопольського районного суду Одеської області від 08 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням представник позивача подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в звязку з тим, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на те, що згідно ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Зокрема, правопорушенням визнається крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до обєктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Відповідно до п.3 Правил користування електричною енергією для населення споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем та електропостачальником, що розробляється електропостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією, а відповідно до п.48 цих же Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Право власності на жилий будинок №23 по вул. 50 років Жовтня в с. Новоградківка Овідіопольського району зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3

До 24.04.2012 року особовий рахунок як на споживача електричної енергії в зазначеному жилому будинку був відкритий на імя відповідача.

24.04.2012 р, житловий будинок через заборгованість з оплати за електричну енергію був відключений працівниками Овідіопольського РЕМ від лінії електромережі.

18.01.2014 р. працівниками Овідіопольського РЕМ було виявлено факт підключення жилого будинку №23 по вул. 50 років Жовтня в с. Новоградківка до лінії електромережі поза електролічильника, без облікове користування електричною енергією, та відсутність пломби електропостачальника.

На підставі зазначеного акта комісія Овідіопольського РЕМ у відповідності до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, визначила розмір заподіяних збитків 11199 грн. 12 коп.

Відповідач пояснив, що з 2006 року до травня 2015 року він постійно проживав в м. Іллічівськ, а в будинку №23 по вул. 50 років Жовтня в с. Новоградківка Овідіопольського району у цей час проживав його дорослий син ОСОБА_4 і саме останній без його відома та дозволу самовільно та безоплатно користувався електричною енергією в будинку і цей факт 18.01.2014 р. був виявлений працівниками позивача.

Довідкою Новоградківської сільської ради підтверджено, що ОСОБА_3 з 2006 року не проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки житлово-експлуатаційної дільниці №1 м. Іллічівськ ОСОБА_5 з 2007 року до цього часу постійно, без реєстрації проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свідок ОСОБА_6, дільничний інспектор Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області, пояснив, що приблизно з 2008 року ОСОБА_3 не проживав у жилому ІНФОРМАЦІЯ_3, а проживав в будинку лише син відповідача ОСОБА_4, на поведінку якого скаржились сусіди.

З акта про порушення Правил користування електричною енергією від 18.01,2014 р. слідує, що його складено саме з участю сина відповідача ОСОБА_4.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов до висновку, що саме син відповідача ОСОБА_4 допустив порушення Правил користування електричною енергією, самовільно та безобліково користувався електричною енергією і саме він має нести відповідальність за завдані позивачу збитки. При цьому на пропозицію суду першої інстанції щодо залучення ОСОБА_4 до участі у справі в якості співвідповідача представник позивача заперечував, що не позбавляє його права звернутися до суду з окремим позовом.

Вина відповідача ОСОБА_3 у Порушенні Правил користування електричною енергією, самовільному та без обліковому користуванні електричною енергією не доведена.

Сам по собі факт реєстрації права власності на жилий будинок станом на цей час за відповідачем на думку суду першої інстанції не можу бути підставою для покладення на нього відповідальності за заподіяну позивачу шкоду іншими особами, у тому числі і колишніми членами його сімї.

При цьому суд першої інстанції врахував також ту обставину, що жилий будинок №23 по вул. 50 років Жовтня в с. Новоградківка Овідіопольського району був придбаний на підставі договору купівлі-продажу на імя відповідача 04.08.1988 року що підтверджено відповідним договором.

На час придбання у власність жилого будинку відповідач з 22.07.1977 року перебував у шлюбі з ОСОБА_7, що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану, і відповідно до положень ст. ст. 22,23 чинного на той час КпШС України цей будинок був спільним сумісним майном подружжя.

Від шлюбу у ОСОБА_3 і ОСОБА_7 є діти ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6 і ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6. Дружина відповідача ОСОБА_7 померла 05.09.1996 року і після цього в будинку залишились проживати відповідач та його неповнолітні на той час діти.

Відповідно до положень от. 549 чинного на той час ЦК України в редакції закону 1963 року діти відповідача, у тому числі і син ОСОБА_11, прийняли спадщину після смерті їх матері хоча до цього часу не оформили в установленому законом порядку своїх спадкових прав і лише в цей час звернулись до суду з відповідними позовними вимогами.

Згідно з ч. 2 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Фактично син відповідача ОСОБА_4 є також співвласником жилого будинку.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги до ОСОБА_3 необґрунтовані і задоволенню не підлягають.

З зазначеними висновками суду першої інстанції колегія не погоджується.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється сторонами, що право власності на жилий будинок №23 по вул. 50 років Жовтня в с. Новоградківка Овідіопольського району зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_4 який є сином відповідача є співвласником зазначеного будинку та на нього відкритий особливий рахунок на постачання електроенергії.

Посилання суду першої інстанції на те, що відповідно до положень от. 549 чинного на той час ЦК України в редакції закону 1963 року діти відповідача, у тому числі і син ОСОБА_11, прийняли спадщину після смерті їх матері хоча до цього часу не оформили в установленому законом порядку своїх спадкових прав і лише в цей час звернулись до суду з відповідними позовними вимогами як на підставу відмови в задоволенні позову не підтверджені належними доказами. В матеріалах справи відсутні будь які докази того, що діти відповідача звернулися з відповідними позовами до суду для визнання права власності на частку будинку №23 по вул. 50 років Жовтня в с. Новоградківка Овідіопольського району після смерті матері. А навіть і наявність зазначених спорів в суді свідчить не про прийняття ними спадщини дітьми відповідача, а про наявність спору між відповідачем та його дітьми, стосовно спадщини, яка відкрилася після смерті дружини відповідача.

Відповідачем не оспорюється виявлені в належному йому будинку працівниками РЕМ порушення правил користування електричною енергією, які були зроблені його сином ОСОБА_4 та те, що з 1998 року на нього відкритий особливий рахунок на постачання електроенергії.

Не проживання відповідача не звільняє його від відповідальності за виявлені в належному йому житловому будинку порушення правил електричною енергією.

Відповідно до ч.2 ст. 317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частиною 4 ст. 319 ЦК України передбачено, що власність зобовязує.

Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі наведеного, колегія вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача 11 119 грн. 12 коп. вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення відповідачем правил користування електричної енергії.

Разом з тим колегія не погоджується з доводами апеляційної скарги про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат по сплаті судового збору, оскільки відповідач є інвалідом ІІ групи та відповідно до положень ч.1 п.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» задовольнити. Рішення Овідідопольського районного суду Одеської області від 08 вересня 2015 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_12 на корить публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» 11 199 грн. 12 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржено до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Судді О.А. Ступаков

ОСОБА_13

ОСОБА_14