Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, просив стягнути з ОСОБА_5 відшкодування збитків у розмірі 26 340 грн 16 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 8 жовтня 2010 року приблизно в 00 год. 15 хв. водій ОСОБА_5, керуючи автомобілем «Ніссан», номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в у м. Одесі в районі перехрестя вул. Південна дорога та пр. Добровольського, здійснив зіткнення з належним ОСОБА_6 автомобілем «ДЕУ-Ланос», номерний знак НОМЕР_2, яким керував позивач ОСОБА_4

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «ДЕУ-Ланос», номерний знак НОМЕР_2, завдано збитки в розмірі 49 406 грн 64 коп.

Крім того, позивачем понесено витрати на проведення експертних досліджень та на евакуацію транспортного засобу - 1 923 грн 52 коп.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована і страхова компанія відшкодувала йому збитки в межах страхового ліміту в розмірі 24 990 грн, то з винної в ДТП особи необхідно стягнути 26 340 грн 16 коп.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 7 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17 червня 2014 року, в позові відмовлено.

ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_4, не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 не є власником пошкодженого автомобіля та не довів наявність у нього відповідних правових підстав для звернення до суду з позовом про відшкодування майнової шкоди, завданої зазначеному автомобілю 8 жовтня 2010 року. Крім того, надані позивачем висновки експертиз містять суперечності та дають підстави для висновку про те, що ОСОБА_8 не було повідомлено належним чином про час та місце огляду пошкодженого транспортного засобу.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд погодився із його висновками та залишив ухвалене ним рішення без змін. Апеляційний суд також виходив із того, що власник пошкодженого автомобіля - ОСОБА_6 не має претензій до відповідача ОСОБА_5 та не уповноважував ОСОБА_4 на стягнення із ОСОБА_5 шкоди.

Судами повно встановлено фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосовані норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги про те, що 24 листопада 2010 року ОСОБА_6 видав ОСОБА_4 довіреність для вирішення будь-яких питань, пов'язаних із ДТП, спростовуються змістом дослідженої апеляційним судом заяви ОСОБА_6 від 11 липня 2013 року, відповідно до якої він не підтримує позов до ОСОБА_5 та не має до нього матеріальних і моральних претензій (а.с. 56).

Посилання заявника на неналежну оцінку судами наданих позивачем висновків експертиз не можуть бути предметом перевірки судом касаційної інстанції, оскільки такі виходять за межі повноважень суду касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова