Справа № 462/3425/15 Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 22-ц/783/4733/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Шумської Н.Л.

з участю секретаря Бадівської О.О.

та з участю ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_6 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 19 травня 2015 року, -

встановила:

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 19.05.2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення в частині стягнення витрат на правову допомогу в сумі 15 000 грн., витрат, пов»язаних із прибуттям до місця судового засідання в сумі 2 300 грн., добових в сумі 1 000 грн., компенсації за відрив від звичайних занять в сумі 3 500 грн., витрат, пов»язаних із забезпеченням доказів в сумі 350 грн.

Ухвалу суду оскаржив представник позивача ОСОБА_6 В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати, покликаючись на порушення судом норм процесуального права. Вважає, що витрати на правову допомогу, витрати, пов»язані із прибуттям до місця судового засідання, добові, компенсація за відрив від звичайних занять, витрати, пов»язані із забезпеченням доказів є шкодою (збитками) у розумінні статті 22 ЦК України від вчиненого відповідачкою кримінального правопорушення. Ці збитки відшкодовуються за вибором потерпілої особи у порядку кримінального судочинства під час розгляду кримінальної справи або у порядку цивільного судочинства. Суд не врахував те, що ухвалою Галицького районного суду від 15.04.2015 року кримінальну справу № 461/1469/13-к закрито у зв»язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, при цьому судом процесуальні витрати не розподілено.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Визначення розміру та розподілу процесуальних витрат у кримінальному провадженні регулюється главою 8 КПК України.

Відповідно до ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із:

1) витрат на правову допомогу;

2) витрат, пов»язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження;

3) витрат, пов»язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів;

4) витрат, пов»язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 , в якому просила стягнути з відповідача на її користь майнову та моральну шкоду, завдану вчиненням кримінального правопорушення, а також процесуальні витрати на правову допомогу, витрати пов»язані із прибуттям до місця судового засідання, добові, компенсацію за відрив від звичайних занять в сумі, витрати пов»язані із забезпеченням доказів. Із змісту позовної заяви вбачається, що вказані процесуальні витрати понесені позивачкою у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України (справа № 461/1469/13-к, провадження № 1-кц/461/49/15).

Згідно зі змістом вимог ЦПК України та КПК України вирішення судом питання про витрати, пов»язані з розглядом справи відбувається в порядку, визначеному відповідними нормами вказаних процесуальних законів.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, районний суд вірно виходив із того, що вищезазначені вимоги позивачки мають бути вирішені у відповідності до глави 8 КПК України, оскільки є процесуальними витратами на забезпечення кримінального провадження, а тому вимоги позивача в частині витрат, понесених під час розгляду кримінального провадження, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги про те, що вищезазначені витрати є шкодою від вчиненого відповідачкою кримінального правопорушення не обґрунтовані, оскільки такі не є шкодою в розумінні ст. 1166 ЦК України та не можуть бути стягнуті за позовною вимогою про відшкодування шкоди.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, ухвалу прийнято з дотриманням норм процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 19 травня 2015 р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий М.М.Шандра

Судді: Н.П.Крайник

Н.Л.Шумська