АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів: Корчевного Г.В., Махлай Л.Д.,

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «НЕОС БАНК» на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 вересня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання у фактичних шлюбних відносинах однією сім'єю та поділ спільного нажитого майна, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2011 року ОСОБА_1 звернулася із зазначеним позовом, в якому просила встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_2 з 18 серпня 2002 року по 25 листопада 2005 року, визнати спільною сумісною власністю подружжя: нежиле приміщення №83, площею 47,5 кв.м., нежиле приміщення №84, площею 108,9 кв.м., квартиру №75 площею 123,10 кв.м. та машиномісце №100, площею 16,8 кв.м., які знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_4, а також просила розділити майно набуте ОСОБА_2 та ОСОБА_1 під час проживання однією сім'єю в період з 18 серпня 2002 року по 09 березня 2011 року, а саме визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на автомобіль НОМЕР_1, квартиру № 15 загальною площею 55,6 кв.м. та квартиру АДРЕСА_5, визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на нежиле приміщення №83, площею 47,5 кв.м., нежиле приміщення №84, площею 108,9 кв.м., квартиру №75 площею 123,10 кв.м. та машиномісце №100, площею 16,8 кв.м., які знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_4. (а.с.3-6)

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 вересня 2011 року затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за якою сторони погодились та визнали, що автомобіль НОМЕР_1, квартира № 15 загальною площею 55,6 кв.м., квартира № 16 загальною площею 48,9 кв.м., які знаходяться за адресою м. Херсон, АДРЕСА_5, нежиле приміщення №83, площею 47,5 кв.м., нежиле приміщення №84, площею 108,9 кв.м., квартира №75 площею 123,10 кв.м. та машиномісце №100, площею 16,8 кв.м., які знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_4 придбано під час спільного проживання та вважається спільною сумісною власністю подружжя, а також сторони вирішили розділити майно, набуте під час проживання однією сім'єю ОСОБА_2 та ОСОБА_1, з якою проживають неповнолітні діти, визнавши за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на автомобіль НОМЕР_1, визнавши за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру № 15 загальною площею 55,6 кв.м., квартиру АДРЕСА_5, нежиле приміщення №83, площею 47,5 кв.м., нежиле приміщення №84, площею 108,9 кв.м., квартиру №75 площею 123,10 кв.м. та машиномісце №100, площею 16,8 кв.м., які знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_4.(а.с.39-42)

В апеляційній скарзі на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 вересня 2011 року представник ПАТ «НЕОС БАНК» - Говдь Р.М. посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, а також покласти на позивача та відповідача судові витрати пов'язані із подачею апеляційної скарги. На обґрунтування скарги зазначив, що судом при затвердженні мирової угоди, не з'ясовано обставин справи, оскільки ПАТ «НЕОС БАНК» не було залучено до справи в якості третьої особи, оскаржуваною ухвалою порушуються права та обов'язки ПАТ «НЕОС БАНК», як іпотекодержателя за іпотечними договорами укладеними між ОСОБА_2 та ПАТ «НЕОС БАНК». (а.с.72-74)

В судовому засіданні представник апелянта Говдь Р.М. підтримав скаргу і просив її задовольнити. Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, були сповіщені належним чином про що у справі є докази. (а.с. 140-145)

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

За змістом ч. 5 ст. 175 ЦПК України, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Як вбачається з матеріалів справи, майнові відносини, у т.ч. щодо спірного майна, сторони врегулювали за нотаріально посвідченим шлюбним договором від 24 листопада 2005 року, за яким спірне майно визнано власністю ОСОБА_2. (а.с. 10-13)

Доказів визнання недійсним або розірвання вищезазначеного шлюбного договору матеріали справи не містять.

05 серпня 2008 року між ОСОБА_2 та АБ «АвтоЗАЗбанк», правонаступником якого є ПАТ «Банк Кіпру», правонаступником якого є ПАТ «НЕОС БАНК», був укладений кредитний договір №002-89/2008, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 4 000 000,00 гривень строком повернення з 05 серпня 2008 року по 03 серпня 2018 року із сплатою 18,5% річних. (а.с.77-79)

На забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, 05 серпня 2008 року між АБ «АвтоЗАЗбанк» та ОСОБА_2 укладено іпотечні договори, відповідно до умов яких ОСОБА_2 передав в іпотеку належні йому на праві власності: нежиле приміщення №83, нежиле приміщення №84, квартиру №75, які знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_4. (а.с.82-97)

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 02 лютого 2011 року розірвано кредитний договір №002-89/2008 укладений між ОСОБА_2 та АБ «АвтоЗАЗбанк», в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 в розмірі 5 469 571.85 грн. на користь ПАТ «Банк Кіпру» звернуто стягнення на нежиле приміщення №83, нежиле приміщення №84, квартиру №75, які знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_4. (а.с.98-102)

Отже, визнаючи мирову угоду, суд першої інстанції не перевірив, чи не суперечать умови мирової угоди закону та чи не порушують вони права та інтереси інших осіб, зокрема ПАТ «Банк Кіпру», правонаступником якого є ПАТ «НЕОС БАНК», перед яким у ОСОБА_2 існують невиконані зобов'язання.

Таким чином, оскаржувана ухвала обмежує право апелянта, як кредитора звернути стягнення на майно боржника, відповідно до ч. 5 ст. 175 ЦПК Українита п. 1 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Оскільки майнові відносини, у т.ч. щодо спірного майна, сторони врегулювали за нотаріально посвідченим шлюбним договором від 24 листопада 2005 року і матеріали справи не містять доказів визнання недійсним або розірвання вищезазначеного шлюбного договору, колегія суддів дійшла висновку про скасування оскаржуваної ухвали в повному обсязі.

З огляду на положення ч. 1 ст. 300 ЦПК України колегія суддів відхилила заяву представника апелянта про зміну вимог апеляційної скарги подану письмово у суді апеляційної інстанції.(а.с. 147)

Ухвала не перешкоджає подальшому провадженню у справі і з огляду на вимоги ч. 1 ст. 324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, п. 3 ч. 1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «НЕОС БАНК» задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 вересня 2011 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

Г.В.Корчевний

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/12595/2015

Унікальний номер 2-4672/11

Головуючий у першій інстанції - АнтиповаЛ.О.

Доповідач Левенець Б.Б.