Справа № 459/3163/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:
головуючого судді Новосада М.Д.
при секретарі Марковець Т.Л.
за участю: представника позивача ОСОБА_1 представника третьої особи Шостак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Соснівської міської ради Львівської області з участю третіх осіб КП «Соснівкажитлокомунсервіс», Червоноградський міський сектор Головного управління Державної міграційної служби України про визнання особи такою, що набула права користування житловим приміщенням та реєстрації за місцем проживання, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до виконавчого комітету Соснівської міської ради Львівської області , в якому просить визнати його таким, що набув право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та реєстрації за місцем проживання. Свої вимоги мотивує тим, що його батько ОСОБА_3 був поселений у зазначену квартиру на підставі ордеру від 26.03.1998 року. У 1999 році він як член сімї наймача ОСОБА_3 вселився у дану квартиру. З цього часу він постійно проживає в даній квартирі, оплачуває комунальні послуги, обслуговувується у поліклініці за адресою цієї квартири, за власні кошти проводив ремонтні роботи. Однак зареєструватися за вказаною адресою не мав можливості, так як через хворобу його батько не встиг своєчасно звернутися із відповідним клопотанням до компетентного органу, а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після смерті батька він за власні кошти здійснив його поховання. Оскільки він вселився у спірну квартиру за згодою наймача та впродовж багатьох років безперервно проживав у цій квартирі вважає, що набув право користування такою.
В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився. У матеріалах справи наявна довідка Сокальсько-Червоноградського об`єднаного районного військового комісаріату Львівської області № 3231/9 від 14.07.2015 року, яка засвідчує, що на час розгляду справи ОСОБА_2 перебуває на військовій службі.
Позовні вимоги позивача підтримала у судовому засіданні його представник ОСОБА_1 .
Представник КП «Соснівкажитлокомунсевіс» в судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснила що позивач вселився у квартиру АДРЕСА_2 із дозволу наймача на законних підставах, постійно проживає за даною адресою, своєчасно оплачує за надані комунальні послуги, підтримує житло у належному стані, а тому просить позовні вимоги задовольнити.
Представник Червоноградського міського сектору Головного управління Державної міграційної служби України в судове засідання не зявився, подав письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності.
Судом встановлено, що у квітні 2001 року помер ОСОБА_3 , який проживав та був зареєстрований в однокімнатній неприватизованій квартирі по АДРЕСА_2 . Право на заняття зазначеної квартири було надано ОСОБА_3 на підставі ордеру № 005134 від 26.03.1998 року.
У спірному жилому приміщенні були також був зареєстрований брат наймача (покійного ОСОБА_3 ) ОСОБА_4 , який знявся із реєстраційного обліку за вказаною адресою 16.05.1999 року.
В той же час у судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_3 , зокрема у 1999 році у вищевказану квартиру, за за його згодою, як основного наймача, був вселений на правах члена сім`ї ОСОБА_2 , який є його сином.
За змістом ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до чч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Як регламентовано ст. 106 ЖК України в разі смерті наймача право на визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму належить будь-кому з повнолітніх членів сім`ї.
Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сімї наймача (власника) або ж відмови їй у цьому.
Із врахуванням правової позиціїправової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 11 липня 2012 року №6-60цс-12, яка в силу ст.360-7 ЦПК України, є обов`язковою для застосування судами України, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (ч.ч.1,2 ст.64 ЖК УРСР). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч.2 ст.65 ЖК УРСР).
При цьому під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.
Матеріали справи містять типовий договір № 1895 про надання послуг з утримання будинків і споруд і прибудинкових територій від 25.09.2006 року, із якого вбачається, що такий був укладений між КП «Соснівкажитлокомунсервіс» та ОСОБА_2 .
Згідно актів встановлення місця проживання від 16.01.2014 року, 24.12.2014 року, 05.06.2014 року, 22.01.2015 року, 12.03.2015 року, 20.05.2015 року, 17.06.2015 року, складених представниками КП «Соснівкажитлокомунсервіс», у квартирі АДРЕСА_2 , постійно, починаючи з 1999 року проживає без прописки ОСОБА_2 . Разом із тим, зі слів сусідів, а саме: мешканки кв. АДРЕСА_3 ОСОБА_5 та мешканця кв. АДРЕСА_4 цього будинку ОСОБА_6 , зафіксовано, що ОСОБА_2 приймає участь в утриманні житла та місць загального користування, з моменту поселення у цю квартиру спільно вів господарство з батьком ОСОБА_3 , після смерті останнього здійснив його поховання.
Як видно із довідки № 1826 від 16.07.2015 року, виданої КП «Соснівкажитлокомунсервіс», за адресою АДРЕСА_1 , дійсно ніхто не зареєстрований.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивач набув права користування зазначеним жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , тому що проживав та користувалися як наймач усіма правами і ніс усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення, вселився у жиле приміщення на законних підставах зі згоди будучого на той час наймача, проживає у вказаній квартирі більше шістнадцять років, яка не є тимчасовим помешканням, своєчасно оплачує квартплату та комунальні послуги, підтримує квартиру в належному стані, таким чином набув права користування жилим приміщенням із правом реєстрації у ньому.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_2 до виконавчого комітету Соснівської міської ради Львівської області з участю третіх осіб КП «Соснівкажитлокомунсервіс», Червоноградський міський сектор Головного управління Державної міграційної служби України про визнання особи такою, що набула права користування житловим приміщенням - задовольнити.
ОСОБА_2 визнати таким, що набув право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М. Д. Новосад