Провадження №2/748/551/15
Єдиний унікальний № 748/1635/15-ц
У х в а л а

01 липня 2015 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Криворученка Д.П., секретарі Сидор А.В., розглянувши у судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

30 червня 2015 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з останнього боргу за кредитним договором №7051-2012 від 05.11.2012 року в сумі 25880,87 грн.

Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01.07.2015 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом.

30 червня 2015 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просить з метою забезпечення позову обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань; заборонити відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Чернігівського районного ВМ УМВС України в Чернігівській області видачу ОСОБА_1 паспорта/проїзного документа; адміністрації Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортних/проїзних документів, обмежити особу (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань. Своє клопотання обґрунтовує тим, що виїзд ОСОБА_1 за межі України може призвести до неможливості/ускладнення виконання рішення суду та повернення заборгованості за кредитом.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Постанова Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказує на те, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобовязань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

З аналізу цієї правової норми вбачається, що особі, яка має паспорт для виїзду за межі України, та має такий намір, може бути відмовлено у виїзді за кордон у випадку ухилення від виконання зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням до виконання зобов'язань.

Тому, враховуючи, що в цивільному процесі відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 151 - 153 ЦПК, застосовувати такий вид забезпечення позову, як тимчасове обмеження у виїзді за межі України, слід дійти висновку, що суд не може застосовувати зазначений спосіб забезпечення позову на стадії розгляду цивільної справи про стягнення заборгованості та виконання інших зобов'язань, оскільки це порушує норми ЦПК та свідчить про вихід суду за межі своїх процесуальних повноважень, порушення принципу верховенства права, проголошеного Конституцією, та вимог ст.6 Конвенції щодо вирішення справи судом, встановленим законом.

Таким чином, суд вважає, що вимога про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки обмеження особи у праві виїзду за межі України може бути встановлено судом лише в випадках ухилення від виконання зобовязань, покладених на особу саме рішенням суду.

Крім того, з матеріалів заяви суд не вбачає, що задоволення заяви про забезпечення позову у вигляді заявлених видів забезпечення в подальшому гарантуватимуть виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.151-153, 208-210, 293-294 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5- денний строк з дня винесення ухвали.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя ОСОБА_3