Справа № 467/1553/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27.10.2015 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Кологривої Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Арбузинка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням
У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником житлового будинку № 30, розташованого по вул. Бондаренка с.Бузьке Арбузинського району Миколаївської області. З 28 лютого 1990 року у вказаному будинку зареєстрований його син ОСОБА_3 та з 30 травня 2006 року донька ОСОБА_5, однак на протязі 11 років відповідачі у будинку не проживають, місце знаходження їх позивачу не відоме. На даний час він має намір продати будинок, але не може це зробити так як відповідачі там зареєстровані. На підставі викладеного позивач прохав визнати відповідачів таким, що втратили право на користування житловим будинком № 30, розташованим по вул. Бондаренка с.Бузьке Арбузинського району Миколаївської області.
У судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги.
Відповідачі у судове засідання двічі не зявилися, незважаючи на те, що про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, представника позивача, свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що у власності позивача ОСОБА_1 перебуває житловий будинок № 30, розташований по вул. Бондаренка с.Бузьке Арбузинського району Миколаївської області.
Як вбачається з довідки Арбузинського РС УДМС України в Миколаївській області № 1532 від 4 вересня 2015 року, копії будинкової книги, що є в матеріалах справи, у вказаному вище будинку зареєстровані відповідачі: ОСОБА_8 з 28.02.1990 року за адресою: с.Бузьке Миколаївської області вул. Бондаренка, 30(раніше №4) та відповідачка ОСОБА_4 з 30.05.2006 року за адресою: с.Бузьке Миколаївської області вул. Бондаренка, 30.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що являється сусідкою позивача, доньку позивача не бачила в селі понад 3 роки, а сина більш ніж 10 років, за вказаною адресою позивач проживає разом зі своєю дружиною.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що являється сусідкою позивача, дітей позивача не бачила в селі понад 5 років, до батьків вони не приїжджають.
Як встановлено у судовому засіданні, відповідачі не проживають за вказаною адресою досить тривалий час - понад 3 роки.
Відповідно до ст.ст.41, 47 Конституції України, ст.391 ЦК України, ст.9 ЖК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статті 150, 156 ЖК України передбачають, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст.156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім»ї власника будинку, який не є співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин з власником і спільним з ним проживанням у цьому будинку. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.
За такого, поскільки відповідачі не проживають у вказаному житловому будинку понад 1 рік, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог та до задоволення позову.
Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 10, 59, 209, 212 - 215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим будинком № 30, розташованим по вул. Бондаренка с.Бузьке Арбузинського району Миколаївської області.
Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право на користування житловим будинком № 30, розташованим по вул. Бондаренка с.Бузьке Арбузинського району Миколаївської області.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243(двісті сорок три) грн. 60 к.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243(двісті сорок три) грн. 60 к.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Т.М.Кологрива