Справа № 367/3391/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Чернова Д.Є.

при секретарі Чамор Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської регіональної спілки споживчої кооперації, Дочірнього підприємства Київської регіональної спілки споживчої кооперації «Бучанський тарний завод» про зміну підстав та формулювання звільнення, стягнення невиплаченої грошової допомоги у звязку з виходом на пенсію та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 вересня 2003 року його було призначено на посаду директора Дочірнього підприємства Київська регіональна спілка споживчої кооперації «Бучанський тарний завод». Зазначає, що 01 січня 2015 року Київська регіональна спілка споживчої кооперації уклала з ним Контракт на управління підприємством на строк з 01 січня 2015 року до 31 грудня 2015 року. Зазначає, що 06 квітня 2015 року його було звільнено з посади директора Дочірнього підприємства Київська регіональна спілка споживчої кооперації «Бучанський тарний завод» згідно п. 8 ст. 36 КЗпП України, з підстав передбачених контрактом. Разом з тим вважає, що його потрібно було звільнити з займаної посади на підставі заяви за власним бажанням в звязку з виходом на пенсію.

В звязку з вище викладеним, просив визнати незаконними дії Київської регіональної спілки споживчої кооперації, щодо його звільнення з посади директора ДП Київська регіональна спілка споживчої кооперації «Бучанський тарний завод» на підставі п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України; зобовязати Київську регіональну спілку споживчої кооперації змінити в трудовій книжці, виданій на його імя, формулювання причини звільнення з посади директора ДП Київська регіональна спілка споживчої кооперації «Бучанський тарний завод» з «згідно п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України» на «в звязку з виходом на пенсію на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України»; стягнути з ДП Київська регіональна спілка споживчої кооперації «Бучанський тарний завод» на його користь 10 400 грн. грошової допомоги; стягнути з Київської регіональної спілки споживчої кооперації на його користь моральну шкоду в сумі 1 000 грн.

В судове засідання позивач та його представник зявилися, позов підтримали в повному обсязі, просили його задоволити.

Представник Відповідачів в судове засідання зявився, позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення.

Так, судом встановлено, що 02 вересня 2003 року ОСОБА_1 було призначено на посаду директора Дочірнього підприємства Київська регіональна спілка споживчої кооперації «Бучанський тарний завод», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.8-9). Судом встановлено, що 01 січня 2015 року Київська регіональна спілка споживчої кооперації уклала з ОСОБА_1 Контракт на управління підприємством на строк з 01 січня 2015 року до 31 грудня 2015 року (а.с.25-28). Судом встановлено, що 06 квітня 2015 року ОСОБА_1 було звільнено з посади директора Дочірнього підприємства Київська регіональна спілка споживчої кооперації «Бучанський тарний завод» згідно п. 8 ст. 36 КЗпП України, з підстав передбачених контрактом (п.п. 2 п. 5.4 Контракту на управління підприємством від 01.01.2015 року «за систематичне невиконання Керівником без поважних причин обовязків, покладених на нього цим Контрактом»), що підтверджується постановою Правління Київської регіональної спілки споживчої кооперації від 06.04.2015 року (а.с.10), листом директора Дочірнього підприємства Київська регіональна спілка споживчої кооперації «Бучанський тарний завод» від 27.04.2015 року (а.с.17) та довідкою Дочірнього підприємства Київської регіональної спілки споживчої кооперації «Бучанський тарний завод» №54 від 25.06.2015 року (а.с.29).

Згідно п. 8 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Разом з тим, суд відмовляє позивачу в задоволенні позову в звязку з пропуском місячного строку для звернення до суду без поважних причин.

Згідно ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Разом з тим, оскільки Позивач пропустив строк звернення до суду без поважних причин, суд не знаходить підстав для його поновлення та відмовляє в позові.

На підставі ст. ст. 36, 38, 233, 234 КЗпП України, керуючись ст. ст. 3, 4, 6-8, 10, 11, 15, 30, 57, 60, 64, 79, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_2