Номер провадження 22-ц/788/1548/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Сибільової Л. О.,

суддів - Дубровної В. В. , Околота Г. М.

за участю секретаря судового засідання- Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, поданою її представником ОСОБА_5,

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 липня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_7, про відшкодування витрат, понесених на лікування та поховання померлого спадкодавця,

в с т а н о в и л а:

12 грудня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що відповідачі є дітьми від першого шлюбу її покійного чоловіка ОСОБА_8 З червня 2011 року ОСОБА_8 почав хворіти, стан його здоровя погіршувався. 02 липня 2012 року йому був встановлений діагноз рак міхурової залози з метастазами в кістки та печінку. Спочатку чоловік хотів зробити операцію в приватній лікарні Лісод в м. Києві, але після консультації в цій клініці з лікарем-онкологом він вирішив поїхати на лікування до Ізраїлю, сподіваючись, що там йому зможуть надати більш кваліфіковану допомогу.

Під час хвороби чоловіка вона постійно знаходилась поруч з ним, надавала йому необхідну допомогу, возила на прийом до лікарів, на обстеження, оскільки він за станом здоровя не міг цього робити самостійно. На прохання чоловіка вона супроводжувала його в поїздці до Ізраїлю на лікування, оскільки в цей час у нього були сильні болі та стояв катетер, тому він потребував сторонньої допомоги.

Для термінового виїзду до Ізраїлю вони з чоловіком звернулись до фірми Adara Tours LTD, яка займалась бронюванням для них готелю для проживання в м. Тель-Авів, замовляла квитки на літак, домовлялась з клінікою, яка займалась лікуванням її чоловіка.

09 липня 2012 року вони з чоловіком вилетіли до Ізраїлю, де вона весь час знаходилась поруч з ним, купувала необхідні медикаменти.

За надані вказаною фірмою послуги ними було сплачено 9600 доларів США, а також 2 264 доларів США за квитки на літак і 2800 доларів США - за проживання в готелі, всього 14664 доларів США.

Крім того, в період з 13 по 19 липня 2012 року на лікування її чоловіка ОСОБА_8 в Ізраїлі було витрачено 89 613,35 доларів США, а саме: 14 650 доларів США за консультацію з урології, аналізи, онкологічну консультацію, біопсію, експрес - патологічний огляд; 46 780 доларів США за 1 курс хіміотерапії, на придбання ліків - 11400 доларів США і 2 678,09 ізраїльських шекелів, що на той час дорівнювало 5462,04 грн., в доларовому еквіваленті 683,35 долари США.

19 липня 2012 року за 7 днів госпіталізації ОСОБА_8 було сплачено 16 100 доларів США.

Загальна сума витрат на поїздку на лікування до Ізраїлю склала 104 277,35 доларів США, з яких 30 000 доларів США її чоловік 05 липня 2012 року, безпосередньо перед поїздкою, сам брав в борг на своє лікування у своєї знайомої ОСОБА_9, а решта коштів в сумі 74 277,35 доларів США це їх спільні сумісні кошти подружжя, які були витрачені на лікування спадкодавця ОСОБА_8, на половину яких в розмірі 37 138,68 доларів США вона має право власності згідно сімейного законодавства.

Чоловік обіцяв повернути ОСОБА_9 позичені у неї 30 000 доларів США після повернення з лікування з Ізраїлю. Коли 10 серпня 2012 року він помер, ОСОБА_9 звернулась до неї як до дружини померлого і спадкоємця за законом з вимогою повернути взяті в борг грошові кошти. Вона змушена була повністю розрахуватись з боргами ОСОБА_8 і до 17 січня 2013 року виплатила ОСОБА_9 30 000 доларів США, що на той час становило 239 790 грн. ОСОБА_10 борг вона частково повернула за рахунок продажу зареєстрованих на її імя двох автомобілів Volkswagen Caddy та Toyota Land Cruiser.

Факт повернення нею коштів ОСОБА_9 після смерті чоловіка підтверджується письмовою, нотаріально посвідченою заявою останньої від 17 січня 2013 року.

ОСОБА_11 кошти в сумі 239 790 грн. (30 000 доларів США) були витрачені на лікування спадкодавця і вона як один із спадкоємців повернула їх позикодавцю, хоча згідно ст.1282 ЦК України борги померлого повинні погашати всі спадкоємці в межах вартості майна, одержаного в спадщину, відповідачі повинні відшкодувати їй по 71 937 грн. кожний, виходячи з наявності 5 спадкоємців померлого.

Відповідачі повинні відшкодувати понесені нею витрати на лікування спадкодавця відповідно до своєї частки у спадщині по 11 141,61 доларів США, тобто 144299,94 гр. кожний.

Також вона має право на відшкодування відповідачами витрат, понесених на поховання її померлого чоловіка, оскільки всі спадкоємці, які прийняли спадщину, повинні нести ці витрати. Всі витрати понесла лише вона, відповідачі участі в похованні не приймали.

Вона сплатила 9 468 грн. за ритуальні послуги в ритуальному бюро ФОП ОСОБА_12 (за труну, вінки, надання транспортних послуг при похованні чоловіка), що підтверджується квитанцією № 227 від 10 серпня 2012 року.

Поховання ОСОБА_8 відбулось 11 серпня 2012 року, і в цей день вона сплатила 4 190 грн. за поминальний обід в ТОВ Струмок. 18 серпня 2012 року вона за поминальний обід на 9 днів з дня смерті чоловіка сплатила в касу ТОВ Струмок 929 грн. За поминальний обід на 40 днів в ресторані Казачок вона сплатила 4 708 грн.

Вона сама замовила та встановила на могилі чоловіка памятник за 35000 грн.

У померлого ОСОБА_8 є 5 спадкоємців за законом першої черги, один з яких відмовився від своєї частки у спадщині на користь відповідачів, тому відповідачі повинні відшкодувати їй понесені витрати на поховання і поминки спадкодавця по 16 288,50 грн. кожний.

Просила стягнути з кожного з відповідачів на її користь в рахунок понесених нею витрат на лікування ОСОБА_8 по 216236, 93 гр. та по 16288,5 гр. витрат на поховання (а.с.2-4).

ОСОБА_10 позовна заява подавалась як позовна заява про збільшення позовних вимог у справі № 592/5768/13-ц за позовом ОСОБА_4 і ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_13 про визнання права власності в порядку спадкування і за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на майно, набуте в період спільного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу та виключення майна зі складу спадкового майна, і ухвалою суду від 11 грудня 2014 року були виділені в окреме провадження збільшені позовні вимоги ОСОБА_6 про відшкодування витрат, понесених на лікування та поховання померлого (а.с. 24, 45-51, 132-137, 262-279).

9 липня 2015 року позивачка збільшила позовні вимоги, пославшись на те, що з витрачених на лікування ОСОБА_8 в Ізраїлі 104 277,35 доларів 30 000 доларів США були взяті в борг покійним у ОСОБА_9, а решта 74277,35 гр. - їх спільні з чоловіком кошти, на половину яких 37138,68 доларів США вона має право. ОСОБА_11 відповідачі повинні відшкодувати їй 11 141,61 доларів США, з врахуванням курсу долара США станом на 9 липня 2015 року - 100 доларів США : 2197,1761 гр. - просила стягнути з кожного з відповідачів по 244 800,79 гр. на лікування померлого ОСОБА_8, по 71937 гр. витрат на погашення боргу померлого спадкодавця, який був отриманий на його лікування, по 16 288,5 гр. витрат на поховання, всього - по 333 026,29 гр. з кожного (а.с.131).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 липня 2015 року позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 по 244800 грн. 79 коп. з кожного в рахунок понесених нею витрат на лікування померлого ОСОБА_8, що станом на 09 липня 2015 року є еквівалентом 11 141, 61 доларів США, а також стягнуто на її користь по 71 937 грн. з кожного в рахунок понесених нею витрат на повернення боргу спадкодавця ОСОБА_8, який був отриманий на його лікування, і по 6 446,40 грн. з кожного в рахунок відшкодування понесених нею витрат на його поховання, всього по 323 184, 19 грн. з кожного.

Стягнуто з відповідачів на користь ОСОБА_6 по 552 грн. з кожного в рахунок відшкодування судового збору, сплаченого нею при подачі позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 остання в особі свого представника ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просять рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вказують, зокрема, що до встановлення обсягу і вартості спадкового майна, часток спадкоємців у спадковому майні не можливо вирішити питання про відшкодування витрат, понесених на лікування та поховання, а тому позов в даній справі є передчасним.

На їх клопотання про зупинення розгляду справи з вказаних підстав суд не зробив системного аналізу діючого законодавства з зазначених питань, а саме: як кореспондуються положення ст. 1282 та ст. 1232 ЦК України, не зроблено висновків, в звязку з чим суд вважає, що до встановлення обсягу та вартості спадкового майна можливо вирішувати питання щодо стягнення понесених витрат одним із спадкоємців.

Перелік спадкового майна, наведений в рішенні суду, не містить його вартості. Висновок суду про те, що навіть у випадку часткового задоволення позову ОСОБА_4 і ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно або у випадку відмови в задоволенні їх позову вартість частини спадкового майна, яке кожен з них отримає у спадщину, буде значно вищою, ніж суми відшкодування, стягнуті оскаржуваним рішенням суду, є припущенням, не підтвердженим доказами в справі. В разі відмови в задоволенні позову ОСОБА_4 і ОСОБА_3 вони нічого не отримають у спадщину.

ОСОБА_10 висновок свідчить про позицію суду про те, що витрати на лікування та поховання повинні стягуватись з дотриманням положень ст. 1282 ЦК України, тобто в межах вартості спадкового майна, отриманого відповідачами у спадщину. На цей час відповідачі не отримали жодного майна і коштів у спадщину. Всім спадковим майном користується та розпоряджається ОСОБА_6

Враховуючи, що ст. 1232 ЦК України передбачає обовязок спадкоємців відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця, вважають, що не підлягають стягненню витрати, понесені на відвідування ОСОБА_8 Ізраїлю, оскільки він відмовився від обстеження та лікування в лікарні сучасної онкологічної допомоги в Україні. Медичної документації про неможливість обстеження та лікування в Україні, медичних рекомендацій та направлення на лікування до Ізраїлю немає.

Висновок суду про право особи обирати самостійно лікарні та лікарів, де бажає лікуватись, не ставиться під сумнів, але суд не зробив висновку щодо розумності прийнятого рішення про лікування саме в Ізраїлі при відсутності рекомендацій для лікування саме там. В оскаржуваному судовому рішенні оцінки розумності понесених витрат не надано.

В судовому рішенні є висновок про те, що відповідачі не визнають надані суду документи на підтвердження понесених витрат в зв'язку з тим, що їх переклад не завірений нотаріально, але, крім цього, копії наявних у позивача документів не є належними та допустимими доказами понесених витрат на лікування.

Не надано документів на підтвердження того, чи «ADARA TOURS LTD» є юридичною особою, яка згідно статутних документів має право здійснювати діяльність з надання послуг лікування, не додане свідоцтво про реєстрацію зазначеної особи. З документів не вбачається, що «ADARA TOURS LTD» отримала від позивача зазначені в документах грошові кошти та спрямувала їх на цілі, визначені в цих документах. Будь-яких банківських документів про перерахування зазначених грошових коштів безпосередньо медичним закладам, яким саме, довідки не містять.

Суд безпідставно зробив висновок, що витрати на відвідування Ізраїлю складають 104272,35 доларів США, і не взяв до уваги, що статтею 1232 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. ОСОБА_10 норма не передбачає відшкодування витрат, сплачених посередникам, супроводжуючим особам. В звязку з відсутністю документів про реєстрацію юридичних осіб, якими надавались послуги, достовірність копій документів, наданих позивачкою, встановити неможливо.

Надані документи не відповідають вимогам Положення про форму і зміст розрахункових документів, затверджених наказом ДПА України від 1 грудня 2000 року № 614. Доказів, що вони відповідають законодавству країни, в якій вони видані, суду не надано.

Відповідачі сумніваються в розумності понесених витрат і з огляду на наслідки проведеного лікування.

Не є належним доказом і копія квитанції на виконання ритуальних послуг № 227 від 10 серпня 2012 року, так як в ній немає переліку замовлених ритуальних послуг, в зв'язку з чим вона не відповідає вимогам Положення про форму і зміст розрахункових документів, затверджених наказом ДПА України від 01.12.2000 року № 614.

Не надані документи, які б свідчили про наявність боргових зобовязань ОСОБА_8, докази на підтвердження укладення договору позики, в тому числі і розписка позичальника, не надані, а заява ОСОБА_9 з нотаріально посвідченим підписом на ній, не є належним доказом, так як нотаріус не перевіряє наявність боргових зобовязань.

Вважають, що позивачка як кредитор спадкодавця пропустила шестимісячний строк звернення до них з вимогою, встановлений ст. 1281 ЦК України, і про застосування позовної давності вони просили суд першої інстанції.

Позивач не довела, що понесла спірні витрати за рахунок своєї частки у спільному майні подружжя, оскільки у померлого був автомобіль, проданий та знятий з реєстраційного обліку 24 липня 2012 року, вартість якого перевищує 100000 гр. ОСОБА_14 ці кошти не були витрачені на потреби сімї, ОСОБА_6 повинна була заявити про ці кошти як спадкове майно. Крім того, позивачкою перед смертю ОСОБА_8 були продані гаражні бокси в двох кооперативах, обставини продажу зясовуються в кримінальних провадженнях, про отримані кошти як спадкове майно позивачка не заявила, не зазначила, на які цілі використані кошти, а тому частки ОСОБА_8 в належному майні, проданому напередодні смерті, було достатньо для покриття всіх витрат на лікування.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідачів та представника відповідача ОСОБА_4, які підтримали скаргу з мотивів, в ній викладених, позивачки та її представника, які заперечують проти скарги та вважають рішення суду вірним, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення не повністю відповідає вказаним вимогам процесуального закону.

Вирішуючи спір та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі ст. 1232 ЦК України позивачка має право на відшкодування суми розумних витрат, які були зроблені нею як одним із спадкоємців, на утримання, догляд та поховання спадкодавця ОСОБА_8, оскільки інші спадкоємці таких витрат не понесли, а також на повне повернення сплаченого нею боргу спадкодавця та на часткове відшкодування витрат на поховання, виходячи з розміру часток відповідачів як спадкоємців померлого.

Суд прийшов до висновку, що витрати за поминальні обіди (в день поховань, на 9 та 40 днів) в сумі 4 190 грн., 929 грн. та 4 708 грн. відшкодуванню не підлягають, оскільки у відповідності з ст.2 Закону України Про поховання та похоронну справу. поховання померлого це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Суд вважав, що памятник вартістю 35 000 грн. не є розумними витратами, оскільки позивачка має право на власний розсуд і бажання встановити памятник своєму чоловіку будь-якої вартості, але відшкодуванню підлягає частина від цієї суми, яка може бути визнана розумною.

З вказаними висновками суду повністю погодитись не можна, оскільки вони не відповідають обставинам справи та вимогам матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_6 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 з 25 лютого 2010 року, вони мають спільного сина ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.42, 43).

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є дітьми померлого ОСОБА_8 від першого шлюбу.

02 липня 2012 року ОСОБА_8 після проведення компютерної томографії в діагностичному центрі КУ Сумський обласний психоневрологічний диспансер був встановлений діагноз: рак передміхурової залози з метастазами в кістки та печінку. Він проходив лікування в урологічному відділенні КЗ «Сумська обласна клінічна лікарня», де йому була рекомендована консультація онкоуролога в клініці «ЛІСОД» (а.с.15, 82).

Відповідачі не спростували тієї обставини, що на час встановлення діагнозу стан здоровя ОСОБА_8 погіршився, він проходив курси лікувань, потребував сторонньої допомоги та догляду.

ОСОБА_8 звернувся в лікарню сучасної онкологічної допомоги Лісод в м. Києві, де після консультації з лікарем-онкологом прийняв рішення терміново виїхати на лікування до Ізраїлю. Для цього він з позивачкою звернулись до фірми Adara Tours LTD, яка співпрацює з онкологічною клінікою в Ізраїлі і допомагає онкохворим звертатись до цієї клініки.

Для позивачки та її чоловіка вказана фірма забронювала готель для проживання в Тель-Авіві, замовила квитки на літак, домовилась з клінікою, яка займалась лікуванням чоловіка позивачки.

Загальна сума витрат на поїздку та лікування ОСОБА_8 в супроводі позивачки в Ізраїлі за період з 09 по 19 липня 2012 року становить 104 277,35 доларів США /а.с.5-12; 113-12/, які складаються з:

-9600 доларів США - послуги фірми Adara Tours LTD, яка займалась бронюванням готелю для проживання в Тель-Авіві, замовляла квитки на літак, домовлялась з клінікою, яка займалась лікування чоловіка позивачки;

-2 264 долари США квитки на літак;

-2 800 доларів США проживання в готелі в Ізраїлі;

-14 650 доларів США за консультацію з урології, аналізи крові (загальний аналіз, повний біохімічний аналіз, аналіз крові на онкомаркер, онкологічна консультація, TPUS біопсія простати, ПЕТ, цистоскопія + біопсія стінки сечового міхура, (експрес - патологічний огляд);

-46 780 доларів США за 1 курс хіміотерапії;

-11 400 доларів США придбання ліків;

-2 678,09 ізраїльських шекелів, еквівалент 683,35 доларів США придбання ліків;

-16 100 доларів США за 7 днів госпіталізації ОСОБА_8

Після повернення в Україну ОСОБА_8 10 серпня 2012 року помер. Причина смерті - злоякісне новоутворення передміхурової залози, ст. 1У, гр. 1У, інтоксикація (а.с.17, 41).

На поховання ОСОБА_8 позивачка витратила 9468 гр. за ритуальні послуги для поховання, на поминальні обіди в день поховання, на 9 днів та 40 днів 4190 гр., 929 гр., 4280 гр., на виготовлення памятника 35 000 гр.

Зазначені обставини підтверджуються отриманими від ізраїльської фірми Adara Tours LTD документами, перекладеними з англійської на українську мову, з засвідченням справжності вказаних перекладів перекладачами, про сплату спірних коштів ОСОБА_8 готівкою та через кредитну картку банку (а.с.18-22, 105 109, 113- 127, 237-247). Доказів тому, що переклад є невірним і неправильно відображає викладені в наданих документах відомості, відповідачі не надали.

Та обставина, що батько відповідачів обстежувався та лікувався в Ізраїлі, підтверджується і дисками з результатами його клінічного компютерного обстеження в Ізраїлі, які описані спеціалістами онкодиспансера м. Суми (а.с. 233-236)

У спадкодавця ОСОБА_8 залишилось пять спадкоємців: двоє дітей від першого шлюбу відповідачі в справі, мати ОСОБА_15, дружина - позивачка і їх спільний син ОСОБА_13 (а.с. 138). Мати ОСОБА_8 ОСОБА_15 звернулась до нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщина на користь онуків - відповідачів у справі, в рівних частинах кожному. Решта спадкоємців прийняли спадщину згідно закону, а тому частки відповідачів склали по 3/10 в спадковому майні, у позивачки і її сина по 1/5 частині (а. с. 138-140).

Сторони, в тому числі і відповідачі, не оспорюють правильність наведених судом розрахунків затрачених позивачкою сум з врахуванням курсу долара США (а.с. 13, 23) та часток спадкоємців, в тому числі і відповідачів, з врахуванням того, що їх баба - мати їх покійного батька ОСОБА_8 відмовилась від спадщини на їх користь у рівних частках, та суми, яка припадає на частку кожного з відповідачів.

Суд при цьому обґрунтовано зробив висновок про те, що доказами в справі підтверджується той факт, що ОСОБА_8 як онкохворий потребував лікування та мав намір і надію вилікуватись в Ізраїлі, і з позивачкою, допомоги якої за станом здоровя він потребував, здійснили термінову поїздку до Ізраїлю з метою обстеження та лікування його як онкохворого.

Про майбутню поїздку батько повідомив і синові відповідачеві ОСОБА_3, який підтвердив цю обставину в судовому засіданні.

Суд дав належну оцінку доказам в справі та зробив обгрунтований висновок про доведеність витрат на лікування ОСОБА_8 в клініці Асута м. Тель-Авів.

Колегія суддів не вбачає підстав для сумніву в реальності фактично понесених позивачкою та її чоловіком витрат на лікування, які з огляду на тяжкість захворювання та місця лікування, їх терміновість та вимушеність є розумними.

Доводи скарги відповідачів про недоведеність необхідності батькові лікуватись саме в Ізраїлі, відсутність доказів витрат на лікування, які перераховані саме лікарні в м. Тель Авів, недоведеність та завищеність вартості лікування, зокрема, вартості квитків на літак, проживання в готелі, та зайвість інших витрат, в тому числі на послуги фірми-посередника, є безпідставними, оскільки вказані витрати хворим та позивачкою були понесені вимушено. Не спростовані доводи позивачки про те, що хворий сам обрав комфортніший для нього переліт в звязку з його тяжким станом здоровя, зокрема, того, що на час перельоту до Ізраїлю у нього стояв катетер, він відчував сильні болі.

Крім вартості безпосередньо лікування, суд вірно врахував, що лікування хворого було можливе за участі фірми Adara Tours LTD, яка вирішувала всі організаційні питання щодо перельоту, поселення, проживання хворого і позивачки, лікування, забезпечила перекладачем у спілкуванні з працівниками лікарні, придбанні ліків.

Докази тому, що ОСОБА_8 мав можливість іншим шляхом вирішити вказані питання та пройти обстеження та лікування в онкологічній клініці в Ізраїлі, в справі відсутні.

Доводи скарги про те, що понесені витрати не можна вважати розумними з огляду на результати цього лікування, тобто, що лікування не дало позитивних результатів і батько все одно помер, суперечать змісту ст. 1232 ЦК України, яка не ставить в залежність від результатів лікування спадкодавця висновок про розумність витрат на це лікування.

Доводи відповідачів про те, що батько безпідставно відмовився від лікування в Україні, також не спростовують висновків суду, оскільки з довідки лікарні сучасної онкологічної допомоги «ЛІСОД» від 3 липня 2012 року вбачається, що йому встановлений попередній діагноз гостра затримка сечі, підозра на пухлину простати, патологічні зміни стінки сечового міхура, множинні гіподенсні знахідки в печінці та літичні знахідки в кістках скелету, він від проведення біопсії і подальшого обстеження утримався і має намір провести повну діагностику в лікарні ОСОБА_16 в Ізраїлі. Висновок зроблений виключно на підставі матеріалів, наданих пацієнтом (а.с.16).

З огляду на зазначене суд зробив вірний висновок про те, що право вибору, де саме проходити курс лікування від онкозахворювання, належало ОСОБА_8, і доводи скарги про недоведеність позовних вимог в цій частині колегія суддів вважає безпідставними. Сам факт перебування батька на лікуванні в Ізраїлі та те, що саме він вирішив там лікуватись, відповідачі не спростували. Докази про те, що він мав можливість обстежитись та пролікуватись на такому ж рівні в Україні, але дешевше, в справі відсутні. Відповідачі не надали доказів тому, що після лікування батька вони з ним спілкувались і отримали інші відомості про обстеження та лікування його в Ізраїлі, в тому числі і щодо фактичної оплати лікування в лікарні, ніж ті, про які свідчать докази в справі.

Таким чином, посилання відповідачів на відсутність доказів про те, яка саме сума перерахована саме лікарні, не спростовують висновків суду, оскільки сплата решти суми обумовлювала можливість обстеження та лікування ОСОБА_8, який тяжким станом свого здоровя був поставлений в такі умови, що вимушений був прийняти рішення здійснити такі оплати, в тому числі і за рахунок спільних коштів подружжя.

Обставини продажу майна померлого до та після його смерті (а.с. 110, 216, 248- 257), на які та на те, що вони є предметом перевірки в матеріалах кримінального провадження, є посилання в апеляційній скарзі, також є необґрунтованими, оскільки в справі відсутні докази, що саме кошти, отримані від продажу майна, були витрачені на поїздку на лікування до Ізраїлю.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.1232 ЦК України, спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Згідно ч.1 ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Згідно ч. 1 ст. 509, ч. 1 ст. 510 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

З огляду на вказані положення закону, доводи апеляційної скарги про те, що до вирішення питання про обсяг майна спадкодавця, його вартості та часток спадкоємців у цьому майні неможливо вирішити питання про відшкодування витрат, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця, є безпідставними, оскільки позивачка не є кредитором спадкодавця в розумінні положень ст. 1282 ЦК України, а ст. 1232 ЦК України не обумовлює відшкодування витрат межами вартості спадкового майна.

З огляду на зазначене доводи відповідачів про те, що суд безпідставно не зупинив провадження у справі за заявами відповідача ОСОБА_4 до розгляду справи № 592/5768/13-ц (а.с. 45-51, 90 - 92), та про те, що позивачка як кредитор пропустила шестимісячний строк для звернення з вимогою до них, є безпідставними.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд прийшов до вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідачів витрат на лікування та часткове задоволення вимог про стягнення витрат на поховання. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції в цій частині.

В цій частині рішення суду узгоджується з принципом диспозитивності цивільного судочинства, встановленого ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України, згідно якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд в частині вирішення спору про стягнення витрат на лікування та витрат на поховання вірно встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, правильно застосував правові норми та ухвалив законне і обґрунтоване рішення, для скасування чи зміни якого в цій частині підстави відсутні.

В той же час колегія суддів вважає обгрунтованими доводи апеляційної скарги про недоведеність вимог позивачки в частині стягнення на її користь коштів, витрачених на повернення позики ОСОБА_8

ОСОБА_14 на доказ, що підтверджує укладення між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 договору позики, суд, задовольняючи позов у цій частині, послався на заяву останньої від 17 січня 2013 року, підпис на якій посвідчений нотаріально, про те, що вона отримала від позивачки кошти в сумі 239790 гр., що за офіційним курсом Національного банку України станом на 17 січня 2013 року еквівалентно 30 000 доларів США, в рахунок погашення боргу ОСОБА_8 перед нею (а.с.14).

Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Ч. 2 ст. 59 ЦПК України передбачає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належних доказів, передбачених законом, на підтвердження укладення договору позики між ОСОБА_8 та ОСОБА_9, позивачка не надала. Посилання її на те, що після повернення нею ОСОБА_9 грошових коштів остання знищила розписку, яку склав та їй видав ОСОБА_8, є безпідставними. Вищезазначена заява ОСОБА_9 не є належним доказом укладення договору позики.

З огляду на зазначене рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову до відповідачів про стягнення з кожного з них 71 937 гр.

Таким чином, з кожного з відповідачів підлягає стягненню 244800,79 гр. витрат на лікування і по 6446, 4 гр. витрат на поховання всього по 251247,19 гр. з кожного, а не по 323 184, 19 гр., як зазначено в рішенні суду.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При зверненні з позовом до суду позивачка сплатила судовий збір в сумі 1104 гр., вимагаючи стягнення з відповідачів по 232 525,43 гр. з кожного (а.с.1-4).

9 липня 2015 року позивачка збільшила позовні вимоги, вимагаючи стягнення з відповідачів по 333 026, 29 гр. (а.с. 131).

Судовий збір за збільшення позовних вимог, відповідно до ч. 3 ст. 80 ЦПК України, позивачка не доплачувала.

ОСОБА_11 кожний з відповідачів є окремим відповідачем у справі, виходячи з розміру його частки у спадковому майні, за подання позову до кожного з відповідачів підлягав окремо сплаті судовий збір, виходячи з суми заявленого до кожного з них позову та розміру задоволених позовних вимог до кожного: (333026,29 гр. 251247, 19) : 100 х 2 = 817,79 х 2 = 1635, 58 гр. ОСОБА_10 сума підлягає стягненню з позивачки в доход держави як з сторони, якій в цій частині позовних вимог відмовлено в задоволенні позову.

За задоволення позовних вимог в частині стягнення 251 247,19 гр. з кожного з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в сумі 2512,47 гр. ОСОБА_11 позивачка сплатила при звернені з позовом до суду 1104 гр., з кожного з відповідачів підлягає стягненню в доход держави судовий збір в сумі: (2512,47 гр. 1104 гр.) : 2 = 704,24 гр.

Сплачений позивачкою судовий збір в сумі 1104 гр. підлягає стягненню з кожного з відповідачів на її користь в сумі 1104 гр. : 2 -= 552 гр.

Оскільки суд першої інстанції стягнув на користь позивачки з кожного з відповідачів по 323 184,19 гр., а апеляційний суд прийшов до висновку про задоволення позову до кожного на 251 247,19 гр., апеляційна скарга кожного з відповідачів задоволена на: 100 % - (251247,19 гр. : 323184,19 гр.) = 100 % - 78% = 22 %.

ОСОБА_11 кожен з відповідачів сплатив за апеляційне оскарження рішення суду по 1615,92 гр. (а. с.168-171), 22% з вказаної суми підлягаю стягненню на користь кожного з відповідачів з позивачки, тобто стягненню підлягає 1615,92 гр. х 0,22 = 355,5 гр.

На користь позивачки з кожного з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в сумі 552 гр. за подання нею позову до суду першої інстанції, а тому шляхом взаємного заліку з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 552 гр. - 355, 5 гр. = 196, 5 гр.

Згідно п. п. 3, 4 ч.1, ч. ч. 2, 3 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права; невідповідність висновків суду обставинам справи, норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, подану її представником ОСОБА_5, задовольнити частково.

Скасувати рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 липня 2015 року в даній справі в частині стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 з кожного по 71 937 гр. в рахунок понесених ОСОБА_6 витрат на повернення боргу спадкодавця ОСОБА_8, і в цій частині в задоволенні позову ОСОБА_6 відмовити.

В іншій частині рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 липня 2015 року в даній справі змінити.

Позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 по 244800 грн. 79 коп. з кожного в рахунок понесених ОСОБА_6 витрат на лікування померлого ОСОБА_8, що станом на 09 липня 2015 року є еквівалентом 11 141, 61 доларів США, а також стягнути на її користь по 6 446,40 грн. з кожного в рахунок відшкодування понесених нею витрат на поховання ОСОБА_8, всього стягнути на користь ОСОБА_6 по 251247,19 гр. з кожного з відповідачів.

Стягнути на користь ОСОБА_6 з ОСОБА_4 і ОСОБА_3 з кожного по 196,6 гр. судового збору.

Стягнути в доход держави судовий збір: з ОСОБА_6 1635,58 гр., з ОСОБА_3 704,24 гр., з ОСОБА_17 704,24 гр. на рахунок 0002, МФО 837013, , отримувач УК у м. Сумах (м. Суми), 22030001, банк отримувача ГУДКСУ у Сумській області.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -