Провадження № 2/161/4243/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

з участю секретаря Лукашевич І.П.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної неналежним виконання договору про надання інформаційних послуг, -

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної неналежним виконання договору про надання інформаційних послуг. Свій позов мотивує тим, що в 2014 році вона проживала в м. Луцьку, орендуючи житло по вул. Кравчука, 11б/85. Однак в подальшому, не маючи можливості орендувати його, звернулася до відповідача, яка надавала інформаційні послуги щодо оренди нерухомості. Після укладення договору із відповідачем про надання інформаційних послуг вона сплатила 600 грн. за оплату наданої інформації. Отримавши кошти, ОСОБА_3 назвала їй номери телефонів орендодавців, які ніби-то здавали в оренду квартири, однак зясувалося, що останні житло не здавали. Вважає, що відповідач допустила фальсифікацію та порушення її прав, як споживача, на належну якість. Окрім того, в подальшому послуг відповідач не надавала, хоча договір був укладений на 1 місяць. Зазначає, що діями відповідача їй неодноразово було заподіяно психологічного стресу, в неї постійно підвищувався тиск і вона перебувала в лікарні. Просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь 600 грн. матеріальної шкоди та 1000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги збільшила, просила відшкодувати в її користь моральну шкоду в розмірі 2000 грн. Додатково пояснила, що відповідач їй надала недостовірну інформацію, ошукала її, а тому зобовязана відшкодувати майнову та моральну шкоду.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з рахуванням їх збільшення, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги заперечили, просили у задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідач ОСОБА_5 суду пояснила, що на виконання умов договору надала відповідачу інформацію, а позивач отримавши від неї номери телефонів, домовилась про те, що огляне квартири, які вона мала намір орендувати, за отримані послуги позивач сплатила їй 600 грн. та підписала акт приймання передачі. Надалі позивач відмовилася отримувати номери телефонів щодо квартир які здаються в оренду, а вимагала повернення грошових коштів, оскільки вважала, що їй не було надано інформаційних послуг.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши подані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що між сторонами по справі 22 вересня 2014 року було укладено договір про надання інформаційних послуг № 59 (далі договір) (а.с.3).

Як вбачається із договору, виконавець зобовязався за завданням замовника, надати інформаційні послуги, в порядку та на умовах, визначених цим договором, а замовник зобовязалася прийняти та оплатити надані виконавцем послуги. Пунктом 2.1. передбачено, що згідно умов даного договору, виконавець надає замовнику інформаційні послуги про оренду нерухомості. Із умов договору вбачається, що виконавець підтверджує, що послуги, які надаються на умовах даного договору не суперечать нормам законодавства України, а відповідна інформація зібрана із додержанням вимог Закону України «Про інформацію» (а.с.3).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що вартість послуг, що надаються на умовах даного договору становить 600 грн. Приймання-передача наданих послуг оформляється актом приймання-передачі наданих послуг, який підписується сторонами в момент фактичного надання послуг виконавцем. Відмова замовника від підписання акту приймання-передачі наданих послуг не допускається. Замовник в момент підписання даного договору сплачує суму зазначену в п. 3.1. даного договору (пункти 3.2., 3.3. договору) (а.с.3).

За умовами укладеного договору, у випадку порушення своїх зобовязань за цим договором сторони несуть відповідальність визначену цим договором та чинним законодавством. Порушенням зобовязання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Пунктом 5.2. договору передбачено, сторони несуть відповідальність за порушення своїх зобовязань за цим договором, якщо воно сталося не з їх вини. Сторона вважається невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобовязання.

Як вбачається із акту приймання-передачі наданих послуг від 22 вересня 2014 року, виконавець передав, а замовник отримав інформаційні послуги, що є предметом договору, підписання цього акту замовник засвідчує, що він не має будь-яких претензій до виконавця щодо належного виконання останнім умов договору (а.с.3). Факт отримання позивачем інформації згідно договору у судовому засіданні ствердила свідок ОСОБА_6

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач не надала жодних належних і допустимих доказів, які би свідчили про те, що відповідачка порушила умови договору та не надала їй інформацію на умовах визначених укладеним договором, а також доказів того, що відповідач займається нечесною підприємницькою практикою. Окрім того, позивачем не доведено завдання їй моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача є безпідставними, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної неналежним виконання договору про надання інформаційних послуг відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 58-60, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст.526, 635, 901, 903 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяних неналежним виконання договору про надання інформаційних послуг відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Присяжнюк Л.М.