У х в а л а

9 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М., Лященко Н.П., Сеніна Ю.Л.,

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 червня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 5 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 14 травня 2015 року, в задоволені позову ПАТ АК «Укргазбанк» відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 червня 2015 року відмовлено ПАТ АК «Укргазбанк» у відкритті касаційного провадження.

У поданій до Верховного Суду України заяві ПАТ АК «Укргазбанк» порушує питання про скасування прийнятих у справі рішень та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме частини 4 статті 559 ЦК України, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у побідних правовідносинах.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ПАТ АК «Укргазбанк» посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 серпня та 25 вересня 2013 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, керувався тим, що відсутні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя у зв'язку з припиненням поруки, оскільки, такі вимоги пред'явлені з пропуском шестимісячного строку встановленого частиною 4 статті 559 ЦК України.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2013 року суд касаційної інстанції виходив з того, що пред'явлення банком вимоги до поручителя про дострокове повернення кредиту та процентів без пред'явлення такої вимоги до боржника за основним зобов'язанням із зміною (встановленням) строку виконання основного зобов'язання відповідно до умов кредитного договору, не є настанням строку виконання основного зобов'язання у розумінні частини 4 статті 559 ЦК України.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 серпня 2013 року суд касаційної інстанції виходив з того, що банком не змінено строк виконання основного зобов'язання, а вимога про дострокове повернення кредиту застосована як санкція, а тому немає підстав визнавати поруку припиненою відповідно до частини 4 статті 559 ЦК України.

Отже, у справі, про перегляд якої подано заяву, та у справах, на рішення в яких посилається заявник в обґрунтування своєї заяви про перегляд судового рішення, наявні різні фактичні обставини, що не вказує на неоднакове застосування судом касаційної частини 4 статті 559 ЦК України.

За таких обставин, які свідчать про те, що наведені заявником судові рішення не є прикладами неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, вважати заяву обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення заборгованості за кредитним договором до провадження Верховним Судом України відмовити.

Судді В.М. Сімоненко
Н.П. Лященко
Ю.Л. Сенін