Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Боймиструка С.В., Буцяка З.І.

секретар судового засідання: Шептицькій С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача щодо предмета спору ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Хрещатик", Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", АТ "ОТП Банк", Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", Публічного акціонерного товариства АБ "Укргазбанк", ОСОБА_4, відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції, відділу ДВС Сарненського районного управління юстиції про зняття арешту із заставленого майна.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 29 грудня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача щодо предмета спору ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Хрещатик", Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", АТ "ОТП Банк", Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", Публічного акціонерного товариства АБ "Укргазбанк", ОСОБА_4, відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції, відділу ДВС Сарненського районного управління юстиції про зняття арешту із заставленого майна задоволено частково.

Знято арешти з нерухомого майна-однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 44,8 кв.м та є власністю ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №2661 від 08.11.2005 року накладені постановами відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції від 26.10.2009 року, 15.09.2010 року, 21.05.2012 року та накладені постановами відділу ДВС Сарненського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 18.02.2010 р., 31.03.2010 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В поданій на рішення апеляційній скарзі, в частині відмови у знятті арешту з квартири накладеного постановою відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції від 17.06.2014 року, позивач вказує на його незаконність, оскільки судом не враховано вищий пріоритет права ПАТ «УкрСиббанк» на задоволення забезпечених іпотекою вимог ніж пріоритет ОСОБА_4 Вважає, що накладений постановою відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції від 17.06.2014 року арешт на квартиру, яка перебуває в іпотеці, перешкоджає іпотекодержателю (ПАТ «УкрСиббанк») у здійсненні права позасудового врегулювання прострочених кредитних відносин із позичальником ОСОБА_1 шляхом реалізації предмета іпотеки.

Просить рішення в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В частині задоволенних позовних вимог рішення суду першої інстанції не оскаржене, а тому, у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" апеляційним судом не перевіряється.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволенню частково з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні вимог, щодо зняття арешту із спірної квартири накладеного постановою відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції від 17.06.2014 року суд першої інстанції виходив з того, що рішення Рівненського міського суду від 05.03.2012 року, на виконання якого було накладено арешт, не виконане та відсутня письмова згода банку на відчуження іпотечного майна іпотекодавцем.

Проте з таки висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

При реалізації цієї норми слід мати на увазі, що за положеннями ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 8 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом першої інстанції, відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має ПАТ «УкрСиббанк», оскільки право застави виникло 28.05.2008 року, а тому у державної виконавчої служби не було правових підстав для накладення арешту на заставлене майно на користь ОСОБА_4, яка не є заставодержателем, оскільки право застави після винесення судом рішення, 05.03.2012 року, про стягнення з боржника коштів не виникало.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що накладений арешт від 17.06.2014 року на майно боржника унеможливлює реалізацію предмета іпотеки на підставі домовленості позивача з ОСОБА_1 про добровільну реалізацію заставного майна для погашення заборгованості за кредитом. Наявний арешт унеможливлюють також позасудове врегулювання боргу, яке передбачено ст.36 Закону «Про іпотеку», п.4.2 договору іпотеки від 28.05.2008 року, відповідно до якого сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Враховуючи, що рішення в цій частині постановлено з порушенням норм матеріального права, воно підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК України, ст..ст.1, 3 Закону України «Про іпотеку» колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 грудня 2014 року в частині відмови у знятті арешту з квартири накладеного постановою відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції від 17.06.2014 року скасувати.

Позовні вимоги в цій частині задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна-однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 44,8 кв.м та є власністю ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №2661 від 08.11.2005 року накладені постановами відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції від 17 червня 2014 року.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: