28.10.2015 ЄУН 337/4888/15-ц
Провадження № 2/337/1904/2015
28 жовтня 2015 року м. Запоріжжя
Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Медвідь Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку заочного провадження цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в особі представника за довіреністю Сафіра Ф.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором б/н від 09 березня 2011 року у розмірі 21 740 грн. 46 коп. та судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позову зазначив, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором станом на 31 травня 2015 року він має заборгованість перед банком у зазначеному розмірі.
В судове засідання позивач не з'явився. Представник позивача за довіреністю - Сафір Ф.О. надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1, будучи у встановленому законом порядку, відповідно до вимог п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши та вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.
09 березня 2011 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав відповідачу ОСОБА_1 кредит - 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку вкладу, який, відповідно до п. 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг, за відсутності заяви позичальника про припинення дії договору автоматично продовжується ще на один той самий строк (12 місяців). При цьому, згідно п. 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг кредитний ліміт встановлювався банком самостійно (а.с. 7-8, 9-32).
Відповідач ОСОБА_1, власноруч підписуючи 09 березня 2011 року анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, довідку про умови кредитування, погодився з тим, що вона разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, відповідно до умов якого він зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками, комісією та іншими передбаченими договором витратами - платежами у розмірі та період, встановлені Умовами та Правилами надання банківських послуг (а.с.7зв., 8).
За змістом ст. 525, ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. В ст. 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 31.05.2015 р. за вказаним договором утворилась заборгованість, яка згідно відповідного розрахунку становить 21 740 грн. 46 коп. і складається з: заборгованості за кредитом - 7 667,23 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 11 361,78 грн., заборгованості за пенею та комісією - 1 200,00 грн., штрафу (фіксованої частини) - 500,00 грн. та штрафу (процентної складової) - 1011,45 грн. (а.с.5-6).
За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов'язань за договором б/н від 09.03.2011 р. ОСОБА_1 порушив встановлений договором строк і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов'язань, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з нього вказаної суми заборгованості ґрунтуються на законі, отже підлягають задоволенню в повному обсязі.
Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем - 243 гривні 60 копійок судового збору в порядку ст. 88 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 546, 549, 610, 612, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 169 ч. 4, 197 ч.2, 209, ч. 1 ст. 224, 213- 215, 226 ЦПК України, суд, -
Позов - задовольнити повністю.
- заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 740 (двадцять одна тисяча сімсот сорок) гривень 46 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом - 7 667,23 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 11 361,78 грн., заборгованості за пенею та комісією - 1 200,00 грн., штрафу (фіксованої частини) - 500,00 грн. та штрафу (процентної складової) - 1011,45 грн.;
- суму судових витрат у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте на підставі заяви відповідача, поданої до Хортицького районного суду міста Запоріжжя на протязі 10 діб з дня отримання копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.С. Бредун