Справа № 362/2660/15 Головуючий у І інстанції Марчук О.Л.
Провадження № 22-ц/780/5472/15 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 26 27.10.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

27 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

Суддів Ігнатченко Н.В., Кашперської Т.Ц.

за участю секретаря Нагорної Г.О.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» до ОСОБА_2, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Решетилівський маслозавод», про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ПАТ «Банк Національний Кредит» звернувся до суду з позовом та просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість ТОВ «Решетилівський маслозавод» за кредитним договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-228ю/2013/2-1 від 28 листопада 2013 року в розмірі 24 856 059 грн. 42 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 листопада 2013 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ТОВ «Решетилівський маслозавод» укладено генеральний договір про здійснення кредитування з відповідними змінами та доповненнями, згідно умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти, а позичальник зобов'язується своєчасно сплачувати проценти за користування коштами. Згідно умов Генерального договору загальний розмір ліміту кредитування не повинен перевищувати 12 000 000 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно умов якого відповідач зобов'язався відповідати перед позивачем солідарно за виконання позичальником зобов'язань за договором. Позичальник порушив умови Кредитного договору та в термін до 27 листопада 2014 року не повернув позивачу заборгованість за кредитом та не сплатив проценти за користування кредитними коштами.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 липня 2015 року позов ПАТ «Банк Національний Кредит» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Національний Кредит» грошові кошти в сумі 9 711 636 грн. 48 коп. та судовий збір у розмірі 3 654 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк Національний Кредит» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову через порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що ТОВ «Решетилівський маслозавод» не виконує свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим утворилася заборгованість. Суд першої інстанції безпідставно відмовив у стягненні з поручителя 3 % річних від простроченої суми.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом не враховано той факт, що ТОВ «Решетилівський маслозавод» повністю розрахувався з позивачем. 05 червня 2015 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ТОВ «Решетилівський маслозавод» укладено договір про припинення Генерального договору про здійснення кредитування, згідно якого права та обов'язки сторін за договором припинилися, а, отже, припинилася і порука ОСОБА_2 Відповідач не отримував від позивача жодних листів про невиконання позичальником забезпеченого порукою зобов'язання.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ПАТ «Банк Національний кредит» відхилити, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 28 листопада 2013 року між ПАТ «Банк національний кредит» та ТОВ «Решетилівський маслозавод» укладено Генеральний договір про здійснення кредитування №05.1-22710/2013/2-1, відповідно до умов якого банк зобов'язався в порядку і на умовах, визначених цим Договором та кредитними договорами, що будуть укладені в межах та на виконання умов цього Договору, що становлять його невід'ємну частину, надавати позичальнику кредитні кошти, а позичальник зобов'язався в порядку і на умовах, визначених цим Договором та кредитними договорами, повернути кредитні кошти, своєчасно сплатити проценти за користування кредитними коштами, та сплачувати інші платежі, визначені цим Договором та Кредитними договорами.

В межах зазначеного Генерального договору 28 листопада 2013 року між ПАТ «Банк Національний кредит» і ТОВ «Решетилівський маслозавод» було укладено Кредитний договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 05.122810/2013/2-1, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит в межах максимального ліміту заборгованості до 12 000 000.00 грн. зі сплатою 21,00 % річних та кінцевим терміном погашення заборгованості до 27 листопада 2014 року.

До зазначеного Кредитного договору було внесено зміни, що оформлено у вигляді відповідних договорів №№ 1-5 між сторонами основного договору, що врегульовують окремі питання забезпечення позичальником своїх зобов'язань у вигляді укладення договорів застави, ліміту кредитування, відсоткової ставки і збереження банківської таємниці та при цьому не збільшують обсяг зобов'язань позичальника.

28 листопада 2013 року між ПАТ «Банк Національний кредит», ТОВ «Решетилівський маслозавод» і ОСОБА_2 укладено договір поруки №04-834/1-4, за умовами якого останній, як поручитель зобов'язався перед кредитором солідарно відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобов'язань за вищевказаними Генеральним і Кредитним договорами, а саме: повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту.

Згідно розрахунку, наданого ПАТ «Банк Національний кредит», заборгованість ТОВ «Решетилівський маслозавод» перед банком по кредитному договору № 05.1-22810/2013/2-1 станом на 21 травня 2015 року складає 24 856 059 грн. 42 коп., з яких: - заборгованість за кредитом в розмірі 12 000 000.00 грн.; - заборгованість за процентами - 192 000 грн.; - заборгованість по щомісячній комісії - 500 грн.; - пеня за несвоєчасну сплату процентів - 7 199 грн. 55 коп.; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 2 516 383 грн. 56 коп.; - пеня за несвоєчасну сплату комісії - 6 грн. 61 коп.; - 3 % річних від простроченої суми процентів - 767 грн. 05 коп.; - 3 % річних від простроченої суми кредиту - 324 065 грн. 76 коп.; - 3 % річних від простроченої суми щомісячної комісії - 0 грн. 41 коп.; - індекс інфляції за час прострочення по сплаті процентів - 9 630 грн. 52 коп.; - індекс інфляції за час прострочення по сплаті кредиту - 5 605 505 грн. 75 коп.; - індекс інфляції за час прострочення по сплаті щомісячної комісії - 0 грн. 21 коп.; - штраф за прострочення кредиту - 600 000 грн.; - штраф за прострочення процентів - 3 600 000 грн.

Згідно наданих суду платіжних доручень №№ 11-13 від 03-04 червня 2015 року ТОВ «Решетилівський маслозавод» здійснено погашення кредиту за договором № 05.1-22810/2013/2-1 від 28 листопада 2013 року на загальну суму 12 296 000 грн., включаючи суму кредиту в розмірі 12 000 000 грн. та сплату нарахованих відсотків у решті платежу.

Факт повернення позичальником кредитних коштів підтверджується випискою по залишку від 04 червня 2015 року, довідкою банку від 03 червня 2015 року № 2101-01/2663 та укладеним між ПАТ «Банк національний кредит» і ТОВ «Решетилівський маслозавод» договором про припинення дії Генерального договору про здійснення кредитування № 05.1-22710/2013/2-1 від 28 листопада 2013 року, відповідно до якого сторони припинили дію останнього (а.с. 145-150).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник і поручитель не виконали своїх зобов'язань з повернення кредиту та сплаті процентів у строки, передбачені кредитним договором № 05.1-22810/2013/2-1 від 28 листопада 2013 року, внаслідок чого у них виникла заборгованість. Підстави для стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 12 000 000 грн. та заборгованості за процентами в сумі 192 000 грн. відсутні, оскільки позичальник здійснив погашення заборгованості за кредитним договором. Включення позивачем до суми заборгованості пені за несвоєчасну сплату процентів, пені за несвоєчасне повернення кредиту і пені за несвоєчасну сплату комісії, що нараховані відповідно до п. 4.2. Кредитного договору - є безпідставним, оскільки згідно нової редакції зазначеного пункту вони не підлягають стягненню.

Однак, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 553 ЦК України визначає що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Стаття 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

В той же час предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя. Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач в судовому засідання вказував, що порука за укладеним між сторонами договором припинена, а тому і відсутні підстави до стягнення коштів з поручителя. Суд першої інстанції зазначені доводи відповідача не перевірив та не надав їм відповідної оцінки.

Так, відповідно до п. 4.4 укладеного між банком та ТОВ «Решетилівський маслозавод» кредитного договору у разі невиконання позичальником зобов'язань, визначених п.п. 3.3.2-3.3.17 цього договору, порушення позичальником або третьою особою, з якою укладений договір забезпечення виконання зобов'язань за кредитом, умов договорів, визначених п. 1.3 цього договору, протягом 15 (п'ятнадцяти) днів, термін надання кредиту вважається таким, що закінчився, та, відповідно, позичальник зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня погасити кредит, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, комісії та нараховані штрафні санкції. (а.с. 23-24)

Згідно п.п. 3.3.5, 3.3.6 кредитного договору позичальник зобов'язаний сплачувати проценти та комісії, передбачені п.1.1.1 цього договору в порядку, визначеному п.п. 2.6, 2.8, 2.9, 2.13 договору, тобто до п'ятого числа місяця, наступного за місяцем, за який нараховано проценти, а також повернути кредитору в повному обсязі транші кредиту в строки, визначені п. 1.1.1, 2.4 цього договору.

З наданого суду розрахунку заборгованості вбачається, що за березень місяць 2014 року банком нараховано відсотки за користування кредитом в розмірі 240 000 грн., які відповідно до вимог п. 2.6 кредитного договору (а.с. 20) повинні були бути сплачені до 05 квітня 2014 року.

Всупереч вимогам кредитного договору ТОВ «Решетилівський маслозавод» 04 квітня 2014 року сплатив 217 000 грн., тобто не виконав в повному обсязі зобов'язання за договором, що потягло виникнення заборгованості по відсотках з 05.04.2014 року в сумі 23 000 грн.

В порушення вимог п. 4.4.кредитного договору зазначена заборгованість на протязі 15 діб погашена не була, а в наступний місяці, тобто станом на 05.05.2014 року збільшилась (а.с. 39).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що у відповідності до умов укладеного між банком та ТОВ «Решетилівський маслозавод» кредитного договору, а саме п. 4.4, термін надання кредиту вважається таким, що закінчився 20 квітня 2014 року ( 05 квітня + 15 діб) та, відповідно, позичальник зобов'язаний був не пізніше наступного робочого дня, тобто до 21 квітня 2014 року погасити кредит, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, комісії та нараховані штрафні санкції.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Оскільки строк виконання основного зобов'язання відповідно до умов укладеного договору кредиту настав 21 квітня 2014 року, колегія суддів приходить до висновку, що банк мав право пред'явити вимогу до поручителя про стягнення боргу до 21 жовтня 2014 року включно, шляхом пред'явлення позову до суду. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі № 6-6цс14.

В той же час з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з позовом до поручителя лише 22.05.2015 року (а.с. 100), тобто поза межами встановленого законом строку протягом якого існувало право банку пред'явити позов до поручителя.

На зазначені обставини суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав до часткового задоволення позову та стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя.

Висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою до скасування рішення та ухвалення нового по суті позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» до ОСОБА_2, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Решетилівський маслозавод», про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» на користь ОСОБА_2 1827 гривень судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Ігнатченко Н.В.

Кашперська Т.Ц.