У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 22 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: публічне акціонерне товариство «Ніжинський м'ясокомбінат», Ніжинський міськрайонний відділ ДМС у Чернігівській області, про припинення права користування житловим приміщенням та виселення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом про припинення права користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та виселення відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 із вказаної квартири.

Позов обґрунтовувала тим, що 16 липня 1992 року їй, як працівнику ПАТ «Ніжинський м'ясокомбінат», надано квартиру АДРЕСА_1.

Вказаній квартирі статус гуртожитку був наданий рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради народних депутатів за № 36 від 11 лютого 1970 року, яким передбачалось, що вказана квартира площею 48,69 кв.м з трьох кімнат і кухні надається м'ясокомбінату під службове приміщення (гуртожиток).

Рішенням Чернігівської обласної ради народних депутатів від 30 березня 1993 року «Ніжинський м'ясокомбінат» віднесений до комунальної власності обласної ради. 19 червня 1995 року наказом № 307 регіональним відділенням ФДМУ по Чернігівській області орендне підприємство «Ніжинський м'ясокомбінат» було перетворено на ПАТ «Ніжинський м'ясокомбінат».

Відповідно до листа регіонального відділення ФДМУ по Чернігівській області №18-5-03705 від 25 вересня 2013 року у реєстрі державного майна, яке перебуває в управлінні регіонального відділення гуртожиток по АДРЕСА_1 не обліковується.

В той же час у справі по приватизації орендного підприємства «Ніжинський м'ясокомбінат», яка зберігається в регіональному відділенні, квартира АДРЕСА_1 не значиться. В Ніжинському МБТІ квартира за вищевказаною адресою ні за ким не зареєстрована.

Всі вищезазначені факти та обставини стали відомі позивачу під час розгляду Ніжинським міськрайонним судом адміністративної справи № 740/948/14.

Вказувала, що вона користується спірним житловим приміщенням на протязі майже 23 років, в даний час з нею проживає її малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та її право користування житловим приміщенням підтверджено рішенням Ніжинського міськрайсуду від 21 липня 2003 року по цивільній справі № 2-1947/2003 року та рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 29 грудня 2011 року по цивільній справі № 2-1884/11 року.

Крім неї та її малолітнього сина в спірному житловому приміщенні зареєстрована та проживає з 04 грудня 2010 року відповідач ОСОБА_3, разом з якою з грудня 2010 року у спірному приміщенні проживає без реєстрації її чоловік ОСОБА_4 Зазначала, що ОСОБА_3 була вселена та зареєстрована в спірному житловому приміщенні відповідно ордеру на вселення до гуртожитку ПАТ «Ніжинський м'ясокомбінат» від 03 грудня 2010 року, ПАТ «Ніжинський м»ясокомбінат» не мав ніякого відношення до спірного житлового приміщення та не мав права видавати вищезазначений ордер.

На протязі всього часу проживання ОСОБА_3 чинить їй перешкоди у користуванні житловим приміщенням, вчиняє скандали, бійки, чим травмує не тільки її психіку, а й психіку її малолітнього сина. Враховуючи, що вона майже 23 роки проживає у спірному житловому приміщенні, яке не має власника, позивач вважає, що вона має право на набуття права власності на нього за набувальною давністю.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 22 липня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив із відсутності підстав для задоволення позову, з підстав заявлених у позові.

Ухвалюючи рішення у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та висновків судів не спростовують.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: публічне акціонерне товариство «Ніжинський м'ясокомбінат», Ніжинський міськрайонний відділ ДМС у Чернігівській області, про припинення права користування житловим приміщенням та виселення, за касаційною скаргою на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 22 липня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак