Справа №474/874/15-ц
П. №4-с/474/6/15
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

14.09.15 року смт Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сорочан А. В.

секретар судового засідання - Татаренко О.В.

з участю представника скаржника ОСОБА_1

державного виконавця відділу ДВС Врадіївського РУЮ ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Врадіївського районного управління юстиції - ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження -

в с т а н о в и в :

02.09.2015 року скаржник звернувся до Врадіївського районного суду з вказаною скаргою, в якій просив визнати неправомірно винесеною та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження №48079484 з примусового виконання виконавчого листа Врадіївського районного суду Миколаївської області, виданого 08.06.2015 року по справі №474/384/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ « Приватбанк» 3654 грн. судового збору. Скарга вмотивована тим, що державний виконавець, порушив вимоги ст. ст. 18, 22, 25, 26 Закону України « Про виконавче провадження» та помилково виніс вказану постанову про відкриття виконавчого провадження зіславшись на виконавчий лист №2/474/60/13 про стягнення судового збору з ОСОБА_3 у розмірі 3654 грн., якого взагалі не існує. Також просив поновити строки на оскарження постанови, яку отримав 15.08.2015 року та скаргу направлено поштою 26.08.2015 року через перенесення вихідного дня та не роботу відділення 25.08.2015 року.

04.09.2015 року вказана скарга судом була прийнята до провадження та призначено судовий розгляд.

Представник скаржника у судовому засіданні підтримав скаргу повністю та просив її задовольнити.

Державний виконавець у задоволенні скарги просила відмовити зіславшись на ту обставину, що у відповідності до ст. 83 Закону України « Про виконавче провадження» начальником відділу ДВС 11.08.2015 року постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.07.2015 року за виконавчим листом № 2/474/66/2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ « Приватбанк» судового збору у сумі 3654 грн. скасовано як помилково винесену. Що ж стосується скасування постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 474/384/15-ц від 18.05.2015 року, то підстав таких немає через наявність на виконанні у відділі ДВС саме цього виконавчого листа.

Скаржник до суду не з»явився, хоча повідомлявся про час та місце судового розгляду.

Державний виконавець пояснила, що скаржника ОСОБА_3 згідно ухвали Врадіївського районного суду від 26.08.2015 року оголошено в розшук.

Відповідно до ст. 386 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Враховуючи, що при розгляді справи приймає участь представник скаржника, та в справі достатньо даних про правовідносини сторін, суд визнав можливим проводити розгляд у відсутності скаржника.

Заслухав пояснення учасників процесу, дослідив письмові докази, які надані сторонами та досліджені судом ,суд приходить до висновку, що підстав для задоволення скарги немає. До такого висновку суд прийшов на підставі наступного.

Так, судом встановлено, що рішенням Врадіївського районного суду від 18.05.2015 року, справа №474/384/15-ц, П.2/474/158/15, на користь ПАТ КБ »Приватбанк» з ОСОБА_3 вирішено про стягнення заборгованості за кредитним договором та судові витрати у розмірі 3654 грн. Рішення набрало законної сили 29.05.2015 року та було звернуто до виконання.

За вказаним рішенням суду, представником банку було отримано 2 виконавчих листа, в тому числі виконавчий лист № 474/384/15-ц від 18.05.2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь банку судового збору у розмірі 3654 грн., виконавчий лист судом було видано 08.06.2015 року, що підтверджується розписками та заявами представника банку, що містяться у цивільній справі № 474/384/15-ц.

Вказане рішення суду, в тому числі щодо сплати судового збору у розмірі 3654 грн., боржником у добровільному порядку не виконано.

13.07.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 48079484) ( виконавчий лист №474/384/15-ц від 08.06.2015) ,копія якої направлена сторонам виконавчого провадження.

13.07.2015 року державним виконавцем помилково винесено ще одну постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП№48079484), підстава відкриття - виконавчий лист №2/474/66/2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судового збору у розмірі 3654 грн.

На момент розгляду вказаної скарги, а саме 11.08.2015 року начальником відділу ДВС Врадіївського РУЮ ОСОБА_4 винесену постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом виконавчим листом №2/474/66/2013 року скасовано як винесену помилково.

Як пояснив державний виконавець, такого виконавчого листа відносно ОСОБА_3 у відділі не існує та нею постанова за вказаним виконавчим листом винесена через помилку, яку допустив представник банку у заяві при подачі виконавчого листа.

Виявив цю граматичну помилку, начальник відділу ДВС її виправив у порядку ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом винесення постанови про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом якого взагалі не існує.

Таким чином, судом встановлено, що у державного виконавця Павленко А. В. за ВП№48079484 є на виконанні лише один виконавчий лист №474/384/15-ц від 08.06.2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь банку судового збору у розмірі 3654 грн., і саме на підставі цього виконавчого листа було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.07.2015 року, яка направлена боржнику для відома та сплати боргу у добровільному порядку, та яку представник скаржника просить скасувати.

Як вбачається з заяви представника банку ОСОБА_5 про прийняття до виконання виконавчого листа, яка надійшла до відділу ДВС 01.07.2015 року, до вказаної заяви було долучено лише один виконавчий лист №474/384/15-ц, хоча у тексті самої заяви міститься помилково посилання на виконавчий лист №2/474/66/2013.

Як вказав представник скаржника, окрім цієї скарги він подав аналогічну скаргу на дії державного виконавця щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №474/384/15-ц, яка на даний час знаходиться на розгляді в провадженні Врадіївського районного суду під головуванням судді Тихоненко М. І.

За вимогами ст. 6 Закону державний виконавець зобов»язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Обов»язки і права державного виконавця передбачені ст. 11 Закону, яка вказує на те, що державний виконавець зобов»язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 25 Закону України « Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження , якщо не закінчився строк пред»явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам , передбаченим цим Законом, і пред»явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

За вимогами ст. 83 Закону України « Про виконавче провадження» Контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова. Постанови, зазначені в частинах другій - четвертій цієї статті, можуть бути оскаржені в десятиденний строк з дня їх винесення у порядку, встановленому цим Законом.

Враховуючи, що оскаржувана постанова державного виконавця є законною, винесеною відповідно до вимог Закону »Про виконавче провадження», а інша постанова державного виконавця від 13.07.2015 року за вказаним виконавчим провадженням скасована начальником відділу, що передбачено ст. 83 Закону, та за помилково винесеною постановою безпідставно кошти з боржника не стягувались, підстав для задоволення вказаної скарги в порядку судового контролю за виконанням судового рішення Врадіївського районного суду від 18.05.2015 року №474/384/15-ц немає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 210, 383- 387 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_3 про визнання неправомірно винесеною та скасування постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження №48079484 з примусового виконання виконавчого листа Врадіївського районного суду Миколаївської області, виданого 08.06.2015 року по справі №474/384/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ « Приватбанк» 3654 грн. судового збору відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п»яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А. В. Сорочан