АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5277/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука М.І.,

суддів Українець Л.Д., Крижанівської Г.В.,

при секретарі Троц В.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача

Деснянської РДА Жуковської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про залишення без розгляду частини позовних вимог по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Київської міської державної адміністрації, Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- встановити юридичний факт його права на отримання житла, як інваліда II групи, ліквідатора наслідків ЧАЕС 1 категорії з дня подачі заяви;

- зобов'язати Голову КМДА, як органу виконавчої влади м. Києва, відновити його в реєстрі громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що потребують покращення (отримання) житлових умов, з дати реєстрації його в Державному реєстрі України постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи з 21.11.1995;

- визнати за ним, як ліквідатором 1 категорії Чорнобильської катастрофи, інвалідом 2 групи, що є наслідком виливу Чорнобильської катастрофи, як громадянином відповідного статусу, який жодного разу не скористався своїм правом на отримання житла, права власності на приміщення в житловому будинку АДРЕСА_1, право яке гарантоване державою;

- зобов'язати Голову КМДА, як органу виконавчої влади м. Києва, та органу, що управляє нерухомим майном - житловим та не житловим фондом міста, виконати рішення суду в цій справі та вимоги ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в частині: «Особам, віднесеним до категорії 1 (п. 1 ст. 14) надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: позачергове забезпечення жилою площею; плата за користування житлом в розмірі 50% та за комунальні послуги 50%; передача безоплатно в приватну власність займаних ним квартир (будинків) державного та комунального громадського житлового фонду, шляхом переведення приміщення в будинку АДРЕСА_1, що використовується під офісне приміщення Міжнародною Спілкою громадських організацій потерпілих «Союз робочих Чорнобиля», президентом якої він є, з нежитлового в житловий фонд та встановити відповідний номер квартири, що є останньою цифрою від загальної кількості квартир в цьому житловому будинку за АДРЕСА_1; передати йому право яке гарантоване державою, щодо безкоштовного одержання у приватну власність приміщення в житловому будинку АДРЕСА_1, а саме квартиру № 67, яку зараз на протязі більше 20 років він займає.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.01.2015 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким встановити юридичний факт його права на отримання житла та зобов'язати Голову КМДА включити його в реєстр громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що потребують покращення житлових умов. Інші вимоги позову просить залишити без розгляду.

Ухвалами Апеляційного суду м. Києва від 12.03.2015 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду на 01.04.2015.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заяву про залишення частини позовних вимог без розгляду та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні залишив вирішення заяви на розсуд суду.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку осіб, які з'явились в судове засідання, обговоривши доводи заяви про залишення частини позовних вимог без розгляду, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Зазначене право позивача передбачено процесуальним законом при розгляді справи у суді першої інстанції.

Разом з цим, ч. 8 ст. 193 ЦПК України імперативно встановлює, що під час судових дебатів не можна подавати нові докази, заяву про залишення позову без розгляду, збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог.

Тобто законодавець в процесуальному законі закріпив право позивача на залишення позову без розгляду під час розгляду справи судом першої інстанції, однак лише до стадії судових дебатів.

В апеляційному суді справа хоча й розглядається за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, проте цей порядок має винятки і доповнення, встановлені главою 1 «Апеляційне провадження» розділу V ЦПК України.

Права особи, яка подала апеляційну скаргу, визначені статтею 300 ЦПК України, яка надає їй право на доповнення, зміну апеляційної скарги або її відкликання чи відмови від неї.

Статтею 306 ЦПК України позивачеві надано право відмовитись від позову, а сторонам - укласти мирову угоду.

Аналіз вищенаведених процесуальних норм дає підстави для висновку про те, що на стадії апеляційного розгляду підстави для задоволення клопотання позивача про залишення позову без розгляду, відсутні, оскільки, як вже вказувалось вище, таким правом позивач наділений лише під час розгляду справи в суді першої інстанції до ухвалення судом рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 193, 207, 300, 304, 306, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про залишення без розгляду частини позовних вимог по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Київської міської державної адміністрації, Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді