Провадження №2/761/6010/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

19 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Паночко О.М.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача,-

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2015 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: розірвати договір №28/08/14-ВМ від 29.08.2014 року, укладений між сторонами; стягнути з відповідача на користь позивача 20 100,00 грн. та пеню в розмірі 136 881,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.08.2014 року між сторонами був укладений договір за умовами якого відповідач повинна була виготовити та встановити меблі позивачу. Позивач зазначає, що він виконав належним чином свої зобов'язання та сплатив кошти за умовами договору, проте відповідач свої зобов'язання не виконала у строки, визначені умовами договору.

А тому на підставі ст.651 ЦК України та ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач просить розірвати договір та стягнути сплачену суму коштів. На підставі ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач просить стягнути з відповідача пеню.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила, до суду пояснення чи заперечення на заявлені вимоги не надійшли.

Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою позивача. Позивач в судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, вислухавши позивача, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог з наступних підстав.

Статтею 526 ч.1 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору (ч.1 ст.611 ЦК України).

Частиною 2 статті 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч.3 статті 651 ЦК України).

Як встановлено в судовому засіданні, 29.08.2014 року між ФОП «ОСОБА_2С.» (далі - Продавець) та ОСОБА_1 (далі - Покупець) був укладений Договір купівлі-продажу №28/08/14-ВМ за умовами якого Продавець продає, а Покупець купляє прихожу, спальню, гірку (далі - Товар) на умовах, передбачених даним договором, в кількості, номенклатурі та за цінами, вказаними в специфікації (Додаток №1 до даного договору) та ескізу (Додаток №2 до даного договору), які є невід'ємними частинами даного договору. Продавець також зобов'язується власними силами здійснити монтаж (установку) Товару за адресою Покупця: АДРЕСА_1.

За умовами договору загальна вартість товару складає 28 000,00 грн. (п.2.2 Договору).

За умовами п.4.1 Договору, Продавець зобов'язується передати Покупцю Товар та здійснити його монтаж (установку) до 29.09.2014 року.

Позивач на виконання п.5.1-5.3 Договору перерахував на банківський рахунок відповідача 20 100,00 грн., що підтверджується копією квитанції від 30.08.2014 року.

Крім того, між сторонами підписаний Додаток №2 до договору.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, не надала суду доказів, що у відповідності з положеннями п.4.2 Договору вона передала Покупцю товар в строки, визначені умовами Договору.

А тому, оскільки відповідач не виконала свої зобов'язання за договором, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача про розірвання договору та стягнення сплачених коштів в сумі 20 100,00 грн.

Крім того, позивач на підставі ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» просив стягнути з відповідача пеню.

Частина 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі.

У ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 622 ЦК боржник, який сплатив неустойку і відшкодував збитки, завдані порушенням зобов'язання, не звільняється від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що за порушення строків передачі товару Продавець сплачує Покупцю неустойку в розмірі 0,1% від суми товару (згідно специфікації) за кожен день прострочки.

Тому, так як умовами договору передбачена відповідальність за неналежне виконання умов Договору, тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пеню розмір якої визначений ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати - судовий збір.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про захист прав споживачів», ст.526, 610, 611 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 57-60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача - задовольнити частково.

Розірвати договір №28/08/14-ВМ від 29.08.2014 року, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 20 100 (двадцять тисяч сто) гривень 00 копійок.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Г.Притула