АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3166/15 Головуючий 1 інст. Сиротников Р.Є.
Справа № 643/1901/14-ц Доповідач - Макаров Г.О.
Категорія: інші справи
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Макарова Г.О.,

суддів: Кружиліної О.А., Кіся П.В.,

за участю секретаря - Сементовської О.М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова на рішення Московського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2015 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова до ОСОБА_1 про стягнення суми, -

встановила:

28 листопада 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова звернулося до суду з позовом, в якому зазначило, що відповідач перебуває на обліку у позивача та отримує пенсію за віком з 01.07.2009 року. 25.07.2012 року відповідач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії. Розпорядженням від 03.08.2012 року перерахунок пенсії було зроблено. Разом з тим, як було встановлено позивачем, страхові внески ХКП «Міськелектротранс», на якому працював відповідач, не були сплачені за період по 31.12.2010 року. За період з 01.11.2009 по 31.12.2010 року підприємство має заборгованість перед Пенсійним фондом зі сплати страхових внесків, таким чином за період з 01.11.2009 року по 31.12.2010 рік страховий стаж відповідача не підтверджено. У зв'язку з цим було зроблено перерахунок пенсії відповідача та у відповідача виникла заборгованість у розмірі 473,45 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25.02.2015 року в задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова до ОСОБА_1 про стягнення суми, відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким позов УПФУ в Московському районі м. Харкова задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, оскільки суд безпідставно не узяв до уваги що листом від 04.06.2013 року УПФУ у Комінтернівському районі м. Харкова було повідомлено що Харківське комунальне підприємство «Міськелектротранс» за період з 01.03.2011 року по 01.06.2013 року має заборгованість по сплаті єдиного соціального внеску , а тому за цей період страховий стаж ОСОБА_1 не підтверджується. І у зв'язку з чим виникла переплата пенсії останньої в сумі 437, 45 грн.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харковазадоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 308 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Частинами 1, 3 ст. 10, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 57, ч. 3, 4 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді коли суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно розтлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Частина 1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачає відповідальність страхувальників, зокрема, за порушення встановленого порядку нарахування, обчислення та строків сплати страхових внесків.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване встановленням таких фактів та відповідних їм правовідносин:

Відповідач перебуває на обліку у позивача та отримує пенсію за віком з 01.07.2009 року. 25.07.2012 року вона звернулася до позивача із заявою про перерахунок пенсії. Розпорядженням від 03.08.2012 року перерахунок пенсії було зроблено. Разом з тим, як було встановлено позивачем, страхові внески ХКП «Міськелектротранс», на якому працював відповідач, не були сплачені. За період з 01.11.2009 по 31.12.2010 року і підприємство має заборгованість перед Пенсійним фондом зі сплати страхових внесків, Таким чином за період з 01.11.2009 року по 31.12.2010 рік страховий стаж відповідача не підтверджено. У зв'язку з цим було зроблено перерахунок пенсії відповідача, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 473.45 грн.

Ці обставини підтверджуються копіями паспорту позивача, картки платника податків, розпоряджень позивача про призначення пенсії, індивідуальних відомостей про застраховану особу відповідача, підтвердження про сплату внесків по страхувальнику, листа управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова від 04.06.2013 року про підтвердження стажу.

За таких обставин суд першої інстанції, вважав, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача вказаної грошової суми, оскільки позивач не довів що суми пенсії виплачені надміру саме внаслідок зловживань з боку відповідача або подання страхувальником будь-яких недостовірних даних.

Такий висновок є обґрунтованим, оскільки суд дійшов його на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, та наявних в ній доказів, яким дана відповідна оцінка. Правильно встановивши юридичну природу виниклих правовідносин, суд застосував закон, який їх регулює.

Доводи викладені в апеляційній скарзі були предметом судової перевірки та не дістали об'єктивного підтвердження.

Наведені у рішенні мотиви визнання цих доводів безпідставними, судова колегія вважає обґрунтованими, такими що відповідають матеріалам справи.

Оскільки судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскаржуємого судового рішення і висновків суду першої інстанції не спростовують, в її задоволенні належить відмовити на підставі ст.308 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317, 319, 321, 322, 324, 325 Цивільного процесуального кодексу України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова - відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: -