Справа №752/6382/15-ц
Провадження № 2/752/3508/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

24.06.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Савченко Д.Г.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист права власності шляхом припинення дій, які порушують право власності та відновлення становища, яке існувало до його порушення, суд -

Встановив

У квітні 2015 року представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати дії ФОП ОСОБА_2 незаконними та такими, що порушують право власності; зобов'язати ФОП ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 прибудинковою територією, забезпечивши вільний доступ до території, шляхом повного її звільнення від приміщення ресторану «КАПО ДІ МОНТЕ» та іншого майна; зобов'язати ФОП ОСОБА_2 демонтувати приміщення ресторану «КАПО ДІ МОНТЕ», та стягнути моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.

В обґрунтування позову представник позивача вказував, що він є власником квартири в багатоквартирному будинку, що розташований адресою: АДРЕСА_1. На прибудинковій ділянці будинку, в санітарній зоні, яка була призначена для облаштування дитячого ігрового майданчика, було збудоване приміщення, в якому розташований ресторан «КАПО ДІ МОНТЕ». В ресторані веде господарську діяльність Фізична особа-підприємець ОСОБА_2.

Ресторан працює цілодобово, в результаті його функціонування вся прибудинкова територія засмічена відходами, які працівники ресторану викидають на вулицю, керівництво ресторану миє власні автомобілі у дворі будинку, де проживає позивач. Цілодобово в ресторані гучно грає музика, співають караоке, що створює шум та скупчення біля будинку позивача осіб в нетверезому стані. Внаслідок діяльності ресторану має місце пошкодження зелених насаджень, спостерігається паління не в облаштованих місцях. Позивач фактично позбавлений спокійного життя у власній квартирі та позбавлений можливості користуватися прибудинковою територією, яка призначена для обслуговування багатоквартирного будинку. При цьому, позивач належним чином та в повному обсязі сплачує грошові кошти за утримання прибудинкової території.

Позивач неодноразово звертався до органів державної влади з метою перевірки законності функціонування ресторану, з наданих суду документів видно, що приміщення ресторану є самочинним будівництвом, що функціонує без дозвільних документів та з порушенням ст. 5 Закону України «Про основи містобудування», ч. 1 ст. 31, ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ч. ч. 1, 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила слухати справу без її участі, вказувала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату і час судового розгляду повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, причин неявки суду не повідомив, тому суд, вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 23.03.2004 року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меліховою О.В. та зареєстрованого в реєстрі під № 261, позивач є власником квартири в багатоквартирному будинку, що розташований адресою: АДРЕСА_1.

На прибудинковій ділянці вказаного будинку, в санітарній зоні, яка була призначена для облаштування дитячого ігрового майданчика, було збудоване приміщення, в якому розташований ресторан «КАПО ДІ МОНТЕ». В ресторані здійснює господарську діяльність Фізична особа-підприємець ОСОБА_2.

Відповідно до листа за вих. № 7/26-41/3004/10 від 30.04.2014 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві повідомляє, що «не видавала дозволу та не реєструвала документів дозвільного характеру, які б надавали право на виконання будівельних і підготовчих робіт та не приймала об'єкт до експлуатації на вул. Саксаганського, буд. 37».

Згідно з абзацами 3-5 п.4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, що затверджене Указом Президента України від 8.04.2011 року № 439/2011 саме Інспекція є тим уповноваженим органом, що (1) приймає в експлуатацію закінчені будівництвом об'єкти та видає відповідні сертифікати; (2) реєструє повідомлення про початок виконання підготовчих та будівельних робіт, декларації про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації та у визначених законодавством випадках відмовляє в реєстрації таких декларацій; (3) у визначених законодавством випадках видає дозволи на виконання будівельних робіт, відмовляє у видачі таких дозволів, анулює дозволи на виконання будівельних робіт.

Правовими наслідками самочинного будівництва є знесення такого будівництва або проведення відповідної його перебудови.

За положеннями ч.1 ст. 376 Цивільного кодексу України будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані на земельні ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Департамент земельних ресурсів листом від 13.02.2015 року повідомив, що земельна ділянка, на якій розташований ресторан передана ТОВ ФІРМІ «СІБ» () для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу за договором купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 13.02.2007 року №110, державний акт на право власності на земельну ділянку від 01.06.2007 р. №07-8-00116.

Таким чином, земельна ділянка, де розташований ресторан, не призначена для функціонування закладу громадського харчування.

Публічне акціонерне товариство «АК «КИЇВВОДОКАНАЛ» листом №1797/08-13/30-15 від 17.02.2015 року повідомило, що «за результатами аналізу бази даних та проведеного 17.02.2015 р. обстеження виявлено, що фізична особа ОСОБА_2, який є власником ресторану «КАПО ДІ МОНТЕ» зареєстрований в базі даних Товариства як орендар у житловому будинку за адресою: вул. Сакасаганського, буд. 33-35. Розрахунки за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення проводить через ЖЕО-107 Голосіївського району м. Києва. Договір на послуги з водопостачання та водовідведення не укладений. У приміщення літньої тераси ресторану, яка розташована на прибудинковій території, прокладений водопровід від внутрішньо будинкових мереж житлового будинку. Водовідведення здійснюється в дворову каналізаційну мережу. Проектно-технічна документація на підключення до мереж централізованого водопостачання та водовідведення на момент обстеження не надана».

З вищевказаних документів вбачається, що відповідач здійснює господарську діяльність у приміщенні, що є самочинним будівництвом. Крім того, це приміщення розташоване на земельній ділянці, яка не відведена для цієї мети.

Також функціонування самочинно збудованого ресторану створює несприятливі умови для проживання позивача, оскільки позивач проживає в центрі міста, але внаслідок цілодобового шуму позивач позбавлений можливості нормального та спокійного життя у власній квартирі.

Вищезазначені обставини безпосередньо пов'язані із незаконною діяльністю ресторану та порушують право власності позивача. Незаконна діяльність ресторану має негативні наслідки та створює серйозні перешкоди у можливості позивача реалізовувати його право користування власним житлом. Вказані обставини негативно впливають на емоційний стан позивача, оскільки, загальновідомо, що власне житло призначено для того, щоб людина себе у ньому почувала затишно, спокійно та в безпеці. Таким чином, позивач та члени його сім'ї зазнали та зазнають втрат немайнового характеру, що і обумовлюють моральну шкоду та її розмір - 10 000, 00 грн.

Згідно з положеннями ст. ст. 23, 386 ЦКУ, ч. 1 ст. 22 ЦКУ особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. В тому числі і на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав, прав її членів сім'ї чи близьких родичів.

Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни при здійсненні будь-яких видів діяльності з метою відвернення і зменшення шкідливого впливу на здоров'я населення шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів зобов'язані: забезпечувати під час роботи закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу, культури, при проведенні концертів, дискотек, масових святкових і розважальних заходів тощо рівні звучання звуковідтворювальної апаратури та музичних інструментів у приміщеннях і на відкритих площадках, а також рівні шуму в прилеглих до них жилих і громадських будівлях, що не перевищують рівнів, установлених санітарними нормами; вживати заходів щодо недопущення впродовж доби перевищень рівнів шуму, встановлених санітарними нормами, в таких приміщеннях і на таких територіях (захищені об'єкти) жилих будинків і прибудинкових територіях. Шум на захищених об'єктах при здійсненні будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівнів, установлених санітарними нормами для відповідного часу доби.

За змістом п.19 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою KMУ №572 від 08.10.1992 р., переобладнання і перепланування житлових, нежитлових приміщень може здійснюватися лише за відповідними проектами та без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку.

Згідно п. 1.3 Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, затверджених наказом № 219 від 24.07.2002 р., ресторанне господарство - вид економічної діяльності суб'єктів господарської діяльності щодо надавання послуг відносно задоволення потреб споживачів у харчуванні з організуванням дозвілля або без нього.

Згідно п. 1.6 Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, затверджених наказом № 219 від 24.07.2002 р., відкриття закладу (підприємства) ресторанного господарства узгоджується з органами місцевого самоврядування, установами державної санітарно-епідеміологічної служби в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 391 ЦКУ, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 386 ЦКУ власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦКУ особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідач почав здійснювати діяльність без відповідних дозвільних документів, грубо порушуючи цим Закон України «Про основи містобудування», Правила користування приміщень житлових будинків та прибудинковими територіями, затвердженими постановою КМУ від 08 жовтня 1992 року, Правила роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства», затверджених наказом № 219 від 24.07.2002 року, для експлуатації приміщення, як закладу громадського харчування.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення суми судового збору в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця про захист права власності шляхом припинення дій, які порушують право власності та відновлення становища, яке існувало до його порушення - задовольнити.

Визнати дії Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1, місцезнаходження: АДРЕСА_2) незаконними та такими, що порушують право власності.

Зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 прибудинковою територією багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1, забезпечивши вільний доступ до території, шляхом повного її звільнення від приміщення ресторану «КАПО ДІ МОНТЕ» та іншого майна.

Зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 демонтувати приміщення ресторану «КАПО ДІ МОНТЕ», що знаходяться на прибудинковій території багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. (Десять тисяч гривень).

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243,60 грн. (Двісті сорок три гривні 60 коп.).

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів, з дня отримання його копії до Голосіївського районного суду м. Києва.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя