АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

08 вересня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді : Ткаченко І.Ю.

Суддів: Рудь В.В., Повєткіна В.В.

При секретарі: Левцунову І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» стягнення страхового відшкодування

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед»

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дніпроінмед" про стягнення страхового відшкодування. Просив суд визнати подію, що мала місце 12 січня 2014 року страховим випадком відповідно до полісу № АС/2660828 від 20 червня 2013 року; стягнути з ПрАТ "СК "Дніпроінмед" на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 24 060,53 грн., пеню за прострочення виконання в розмірі 2 272,90 грн., вартість автотоварозначого дослідження у сумі 175,80 грн., а також втрати по сплаті судового збору (а. с. 2-7).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволенні частково.

Визнано подію, що мала місце 12 січня 2014 року страховим випадком відповідно до полісу № АС/2660828 від 20 червня 2013 року.

Стягнуто з ПАТ "Страхова компанія "Дніпроінмед" на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 20 408 грн. 18 коп., пеню за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 1 927 грн.. 88 коп., в рахунок повернення витрат за проведення експертного дослідження 175 грн.. 80 коп., в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору 243 грн.. 60 коп., а разом - 22 755 грн.. 46 коп.

В решті позову - відмовлено (а.с.96-99).

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 103-106).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що рішення суду слід змінити в частині стягнутої суми, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 січня 2014 року за участю автомобіля марки Volkswagen Polo, д/н НОМЕР_1, належного ОСОБА_2 (а. с. 13), та автомобіля марки ВАЗ 212140, д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зазначені автотранспортні засоби були пошкоджені. Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 24 січня 2014 року винуватцем даної ДТП був визнаний ОСОБА_3 (а. с. 15-16, 17).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки ВАЗ 212140, д/н НОМЕР_2 ОСОБА_3 була застрахована ПрАТ "СК "Дніпроінмед" згідно з полісом № АС/2660828 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а. с. 18).

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №17679/14-54 від 10 лютого 2015 року, який був складений на виконання ухвали суду про призначення відповідної експертизи за клопотанням представника відповідача, вбачається, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки Volkswagen Polo, д/н НОМЕР_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 12 січня 2014 року, з урахуванням фізичного зносу, склала 20 408,18 грн. (а. с. 76-84).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд 1 інстанції виходив з того, що завдана матеріальна шкода позивачу, була встановлена експертним дослідженням у розмірі 20 408,18 грн., а також те, що заява про виплату страхового відшкодування позивачем була подана відповідачу 15 січня 2014 року, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути визначену експертом суму шкоди та пеню у сумі 1 927,88 грн.(виходячи з облікової ставки НБУ станом на 15 квітня 2014 року - 9,50%, 17 липня 2014 року - 12,50%, період прострочення з 16 квітня 2014 року по 22 вересня 2014 року) та витрати, пов'язані з проведенням авто товарознавчого дослідження у сумі 175,80 грн.

Однак колегія судді повністю не погоджується з висновками суду 1 інстанції, виходячи з наступного.

Згідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною 1 ст. 1192 встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до ст.. 6 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно з положеннями п. 22.1 ст. 22 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Статтею 29 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно з положеннями ст.. 9 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Статтею 36.2 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, судом 1 інстанції встановлено і з цим погоджується колегія суддів, що 12 січня 2014 року дійсно відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю позивача та ОСОБА_3, який постановою Подільського районного суду м. Києва від 24 січня 2014 року визнаний винним у даній ДТП, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована ПрАТ "СК "Дніпроінмед" згідно з полісом № АС/2660828 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Зазначена подія, що мала місце 12 січня 2014 року є страховим випадком відповідно до полісу № АС/2660828 від 20 червня 2013 року і тому завдані позивачу збитки підлягають відшкодуванню відповідачем.

Однак, визначаючи розмір суми страхового відшкодування, суд 1 інстанції допустився порушень норм матеріального права, оскільки не врахував конкретні обставини справи, положення Цивільного кодексу України та ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до норми абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/2660828, за яким була застрахована цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи, передбачено франшизу у розмірі 1 000,00 грн.

Однак, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та безпідставно в порушення ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» стягнув з ПРАТ СК «Дніпроінмед» суму збитків без вирахування франшизи у розмірі 1 000,00 грн.

Відповідно до п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Як вбачається з висновку експерта за результатом проведення судової автотоварознавчої експертизи № 17679/14-54 від 10.02.2015 р., який суд першої інстанції взяв за основу при розрахунку страхового відшкодування, розмір спричинених збитків в сумі 20 408,18 грн. визначено з врахуванням втрати товарної вартості у розмірі 2 929,78 грн. (стор. 11 висновку експерта), яка відповідачем, згідно змісту закону, не відшкодовується.

Проте суд першої інстанції не дослідив належним чином висновок судової експертизи та в порушення ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» стягнув з ПРАТ СК «Дніпроінмед» суму страхового відшкодування з врахуванням втрати товарної вартості у розмірі 2 929,78 грн.

Згідно до положень п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ...якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, -МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Як вбачається з висновку експерта за результатом проведення судової автотоварознавчої експертизи № 17679/14-54 від 10.02.2015 р. розмір збитків - 20 408,18 грн. було розраховано з врахуванням ПДВ - 2 913,07 грн. (лист 3 ремонтної калькуляції) № Р 17679/14 від 04.02.2015 р. Позивачем не надано жодних доказів проведення відновлюваного ремонту його автомобіля, а також доказів сплати за проведенний ремонт, у зв'язку з чим сума ПДВ не підлягає відшкодуванню страховиком.

Однак, суд першої інстанції не дослідив цієї обставини та необґрунтовано в порушення положень ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», стягнув з ПРАТ СК «Дніпроінмед» суму відшкодування з врахуванням ПДВ у розмірі 2 913,07 грн.

Крім того, суд першої інстанції, керуючись ст.. ст.. 549, 551, 624 ЦК України, з урахуванням облікової ставки НБУ та того, що на думку суду позивач до відповідача звернувся з заявою про виплату 15.01.2014 року, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ПРАТ СК «Дніпроінмед» пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, який колегія суддів вважає необгрунтованим.

Так, згідно з п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпіла чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; підпис заявника та дата подання заяви. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Позивач зазначає, що він 15.01.2014 року звернувся до відповідача з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування, помилково ототожнюючи її з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, однак на підтвердження звернення до відповідача саме з заявою, належних та допустимих доказів позивач не надав, у зв'язку з чим обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування ще не настав, а відповідно він і не прострочив виконання зобов'язання, що виключає підстави для нарахування та стягнення пені з відповідача.

Також судом безпідставно було стягнуто з відповідача на користь позивача в рахунок повернення витрат за проведення експертного дослідження 175 грн.. 80 коп., оскільки дане дослідження судом на підтвердження суми збитків до уваги не приймалося, а було взято до уваги висновок судової автотоварознавчої експертизи №17679/14-54 від 10 лютого 2015 року, який був складений на виконання ухвали суду про призначення відповідної експертизи за клопотанням представника відповідача, який за її проведення сплатив відповідні кошти.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що відповідно до п. 3 ч.1 ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає зміні, шляхом зменшення стягнутої суми з 22 755,46 грн. до 13808, 93 грн., виключивши з даної суми пеню за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 1 927 грн.. 88 коп., витрати за проведення експертного дослідження 175 грн.. 80 коп., франшизу в розмірі 1000 грн., ПДВ у розмірі 2 913,07 грн. та суму втрати товарної вартості у розмірі 2 929,78 грн. (22755,46 грн. - 1927,88 грн. - 175,80 грн. - 1000,00 грн. - 2 913,07 грн. - 2 929,78 грн. = 13808,93 грн.).

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2015 року в частині стягнутої суми змінити, зменшивши стягнуту суму з 22 755, 46 грн. до 13808, 93 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: