ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 630/1015/14-ц р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2015 року смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Юхименка О.М.

при секретарі - Озерській Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Золочів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Люботинська міська рада Харківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі ? частини зі всіх видів доходів.В обґрунтування позову зазначила, що з 18.09.2007 року по 14.09.2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 Фактично шлюбні відносини було припинено ще з серпня 2009 року, з відповідачем вони проживають окремо, дівчинка проживає разом з нею. Весь цей час батько дитини життям доньки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з донькою та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитини вже 6 років, вона не пам'ятає батька та не має до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачила. В спілкуванні з нею ніколи про доньку не питав та не цікавився. З серпня 2009 року вони з донькою та сином проживають у її трьохкімнатній квартирі. Дитини забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Дівчинка знаходиться на обліку в дитячій міській поліклініці, стан здоров'я задовільний. Нагляд за станом здоров'я дитини з моменту народження і по сьогоднішній день здійснює мати, батько участі не приймав.. Він ніяким чином не піклується про доньку, не виявляє інтересу до її подальшої долі, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною. Зазначені факти можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїх обов'язків. Оскільки відповідач не виконує батьківських обов'язків, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов в частині позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, позовні вимоги в частині стягнення аліментів просила залишити без розгляду. Зазначила, що відповідачем були надані деякі кошти. Одного разу запропонував по спілкувати з донькою, але так і не з'явився. Вона звернулася до Люботинського міського суду Харківської області про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1000 грн.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що бажає спілкуватися з донькою. Кошти ним відправлялися через банківську установу загальною сумою 4400 грн., та при особистій зустрічі з позивачкою надав кошти, розписку з неї він не брав. Сама позивачка та її мати не дають можливості спілкуватися з донькою. Сам він проживає з батьками похилого віку, мати прикута до ліжка. В задоволенні позову в частині позбавлення батьківських прав просив відмовити, що стосується позову в частині стягнення аліментів згоден сплачувати 800 грн. щомісячно, так як не має регулярного доходу.

Представник третьої особи Виконкому Люботинської міської ради Служба у справах дітей Губська Н.А. в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, де вказала, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просить розглядати справу за відсутності представника служби за наявними у справі документами, відповідно до чинного законодавства.

Суд вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, вважає позов таким, що задоволенню не підлягає.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6 ) як розподілити між сторонами судові витрати.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 18.09.2007 року зареєстрували шлюбу в ВРАЦСУ Люботинського МУЮ Харківської області, про що було зроблено актовий запис № 152. Рішенням Люботинського міського суду Харківської області 14.09.20010 року шлюб між ними розірвано. (а.с. 8).

В період шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька- ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим ВРАЦСУ Люботинського МУЮ Харківської області на підставі актового запису про народження № 67 від 06.05.2008 року. (а.с. 11).

Як вбачається з довідки № 496 від 28.11.2013 року наданої Люботинським комунальним житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством Люботинської містької ради Харківської області, дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1. (а.с. 11).

Відповідно до характеристики ОСОБА_3, навчається в Люботинській ЗОШ I-III ступенів Люботинської міської ради Харківської області з 01.09.2014 року. На протязі всього періоду навчання, вихованням дитини займається мати. Батько участі не приймав, на батьківських зборах не був присутнім, не цікавився успіхами дитини, батьківські збори не відвідував (а.с. 40)

Згідно із вимогами ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до положень ст. 214 СК України, ч. 1 ст. 11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" органами опіки та піклування є державні органи адміністрації районів, районів в містах Києві та Севастополі, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

Згідно із розясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 року "Про внесення змін до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав" висновок органу опіки та піклування має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою.

Службою у справах дітей Люботинської міської ради Харківської області здійснено акт перевірки обстеження житлово-побутових умов сім'ї ОСОБА_1 Висновку по даній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про доцільність позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів до суду не надано, тому судом не досліджувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно з пп. 15, 16 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (зі змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п.6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбаченихст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом вплину на батьків.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки.

Судом встановлено, що після розлучення батьки проживають в різних населених пунктах, донька проживає з матір'ю. ОСОБА_2 проживає з батьками похилого віку, мати хворіє? прикута до ліжка.

В ході розгляду справи позивачем не надано достатніх доказів, які б переконливо свідчили про дійсне ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків по відношенню до доньки.

Суд звертає увагу, що відповідач ОСОБА_2 сплачує певні грошові суми на утримання дитини, що не заперечувала ї сама позивачка.

Надані позивачем документальні докази підтверджують окреме проживання батька та дитини. Але на їх підставі неможливо встановити характер стосунків, що склалися між батьком та дитиною, та зробити висновок про те, що відповідач дійсно взагалі не виконує своїх батьківських обов'язків.

Суд додатково звертає увагу на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, але аналіз наданих суду доказів у їх сукупності свідчить про наявність у відповідача бажання виконувати свої батьківські обов'язки та на думку суду це узгоджується з інтересами дитини, тому у задоволенні позову має бути відмовлено.

Виходячи з викладеного, позов не може бути задоволений у зв"язку з безпідставністю позовних вимог та їх недоведіністю.

Вказане рішення суду не перешкоджає ОСОБА_1 після усунення недоліків повторно пред"явити вимоги до відповідача про позбавлення батьківських прав.

Позивач також просила стягнути на свою користь аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини всіх видів доходу. В судовому засіданні стало відомо, що на розгляді Люботинського міського суду Харківської області знаходиться цивільна справа з аналогічними вимогами, отже, на час розгляду даної справи правові підстави для задоволення позову про стягнення аліментів з ОСОБА_2 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10, 11, 57-60, 61, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 164-166 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Люботинська міська рада Харківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: Юхименко О. М.,

.