Справа № 202/5937/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/з а о ч н е/

29 жовтня 2015 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі: головуючої-судді ОСОБА_1, за участю секретаря судового засідання Старовойтова В.Є., позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що 3 червня 2015 року між нею та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 був укладений договір, відповідно до якого відповідач зобов'язалася виконати роботи з виготовлення та доставки металопластикових виробів протягом 18 днів, а вона прийняти та оплатити виготовлені вироби вартістю 5700 грн. Відповідно до умов договору сплатила відповідачу завдаток у сумі 5400 грн. Але у визначений договором строк відповідач замовлені вироби їй не надав, посилаючись на їх відсутність на складі, грошові кошти не повернув. За цих підстав позивач просить розірвати укладений 3 червня 2015 року між нею та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 договір на виготовлення виробів, стягнути з відповідача на її користь завдаток у сумі 5400 грн., неустойку в розмірі 0,36 грн. та інфляційні втрати в розмірі 21 грн. 60 коп., а всього 5421 грн. 96 коп.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та наполягала на тому, що до теперішнього часу відповідач не виконала умови договору.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заперечень проти позову, а також докази на спростування доводів позивача суду не надала, тому суд розглядає справу на підставі повідомлених позивачем даних та доказів у відсутності відповідача в заочному порядку.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що 3 червня 2015 року між позивачем та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 був укладений договір, відповідно до якого відповідач зобов'язався виконати роботи з виготовлення та доставки металопластикових виробів, а позивач оплатити та прийняти виготовлені вироби згідно з умовами цього договору. Згідно з договором вартість замовлених виробів складає 5700 грн., з яких сума завдатку 5400 грн., борг до доставки 300 грн.

Як зазначено позивачем, нею був сплачений відповідачу завдаток у сумі 5400 грн.

Відповідно до пункту 3.2 договору виконавець зобов'язався виготовити та доставити вироби протягом 18 робочих днів. У разі, якщо вироби виготовляються під індивідуальні розміри замовника, строк виготовлення та доставки виробів збільшується до 32 робочих днів.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що у разі не виконання виконавцем пункту 3.2 договору виконавець зобовязаний виплатити неустойку в розмірі 0,1% від вартості договору за кожен день прострочення.

Позивач наполягає на тому, що відповідач свої зобов'язання за договором не виконала, замовлені вироби до теперішнього часу не виготовила та не доставила.

Статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Частиною 2 статті 652 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Враховуючи, що відповідач не виконала свої зобов'язання за договором, укладеним 3 червня 2015 року між нею та позивачем, замовлені позивачем вироби не виготовила та не доставила позивачу, отримані за договором грошові кошти в сумі 5400 грн. позивачу не повернула, позов у частині розірвання договору між сторонами та стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у сумі 5400 грн. є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Крім того, у відповідності до п. 4.2 договору з відповідача на користь позивача необхідно стягнути неустойку в межах заявлених позовних вимог у сумі 0,36 грн.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 у частині стягнення з відповідача інфляційних втрат за період з 21.06.2015 року по 15.07.2015 року, то в їх задоволенні необхідно відмовити, оскільки частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а у вказаному періоді інфляційного збільшення не відбулося (індекс інфляції в липні 2015 року становив 99,0%).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави в розмірі 243 грн. 60 коп. Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір на виготовлення виробів, укладений 3 червня 2015 року між ОСОБА_2 до фізичною особою підприємцем ОСОБА_3.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в загальній сумі 5400 (пять тисяч чотириста) грн. 36 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Ю. Марченко