Провадження № 2/641/2401/2015 Справа № 641/8821/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Онупко М.Ю.,

за участю секретаря - Кисіль О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 005-Z/016961 від 30 січня 2013 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що 30 січня 2013 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 був укладений договір № 005-Z/016961, про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue. При укладенні вказаного договору сторони домовились, що його метою є відкриття на імя позичальника карткового рахунку, видача платіжної картки та її обслуговування, покладене на банк.

Відповідно до розділу 1 договору 1, банк свої зобовязання виконав, на імя позичальника відкрито картковий рахунок № 9980001 та емітовано відповідну платіжну карту № 059836, про що отримано відповідну розписку позичальника.

30.01.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 027-044776/13-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту, згідно якого банк відкриває на картковий рахунок позичальника на якому обліковуються операції здійснені з використанням картки Visa Elektron Instant Issue № 059836 на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювану кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 5076,05 грн. із сплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі процентної ставки 60% річних, а позичальник зобовязується повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 31.01.2016 року та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розміри та строки передбачені договором.

Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а в свою чергу відповідача не виконує зобовязання та має заборгованість за вказаним кредитним договором, у звязку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з позовом.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву в якій позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором визнала, а також просила застосувати до позовних вимог в частині стягнення пені строк позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30 січня 2013 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 був укладений договір № 005-Z/016961, про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue, відповідно до умов якого його метою є відкриття на імя позичальника карткового рахунку, видача платіжної картки та її обслуговування, покладене на банк (а.с.5-6).

30.01.2013 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 було укладено договір № 027-044776/13-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту, згідно якого банк відкриває на картковий рахунок позичальника на якому обліковуються операції здійснені з використанням картки Visa Elektron Instant Issue № 059836 на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювану кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 5076,05 грн. із сплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі процентної ставки 60% річних, а позичальник зобовязується повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 31.01.2016 року та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розміри та строки передбачені договором.

Пунктом 3.2 кредитного договору встановлено, що у випадку невиконання позичальником зобовязання по зменшенню позичкової заборгованості, зазначеного в даному пункті, настають наслідки, передбачені п. 3.4, 3.5, 3.6, 6.1 договору.

Відповідно до п.6.1 кредитного договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів і/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 60% річних від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п. 3.2, 2.1.1, 4.3., 4.4 договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобовязання сплатити проценти за увесь час фактичного користування кредитним ресурсами.

У результаті неналежного виконання умов договору ОСОБА_2 станом на 09.04.2015 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 591,41 грн., в тому числі: заборгованість за кредитним договором у розмірі 1509,11 грн.; заборгованість прострочена за кредитним договором 2899,93 грн.; нараховані відсотки по заборгованості 8706,16 грн.; пеня 4476,23 грн. (а.с.16-17).

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином та у встановлений термін у відповідності із умовами договору.

Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання є неприпустимо.

Згідно ст. ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлено термін його виконання, то вона підлягає виконанню в цей строк.

Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобовязання, на підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Як вбачається з матеріалів справи відповідач в наданій до суду заяві просила суд до позовних вимог в частині стягнення пені застосувати строк позовної давності. Позивач звернувся до суду з позовом 25.08.2015 року та просить стягнути пеню за період з 09.04.2014 року по 09.04.2015 року в розмірі 4476,23 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягаютьчастковому задоволенню за період з серпня 2014 року по 09.04.2015 року, в межах строку позовної давності в розмірі 3332,56 грн.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 027-044776/13-00938-вкл-к від 30 січня 2013 року в межах пред'явлених позовних вимог підлягають частковому задоволеннюву розмірі 16447,74 грн.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує на підставі ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 027-044776/13-00938-вкл-к від 30 січня 2013 року у розмірі 16 447 (шіснадцять тисяч чотириста сорок сім) грн. 74 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» судові витрати у розмірі 226 (двісті двадцять шість) грн.55 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_3