Справа № 541/844/15-ц
Провадження №2/541/505/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 жовтня 2015 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого, судді Куцин В. М.

при секретарі Борисенко М. Б.

з участю представника відповідача, адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород справу за позовом Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Акціонерного комерційного Банку «Форум» про визнання кредитного договору недійсним

В С Т А Н О В И В :

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.06.2014 року |прийнято рішення № 49 про початок ліквідації ПАТ «БАНК ФОРУМ» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ».

З 19.01.2015 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2.

У відповідності до ч. 4 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду вживає передбачені законодавством» заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку, в звязку з чим в інтересах Публічного акціонерного товариства "БАНК ОСОБА_4" (далі ПАТ «ОСОБА_4) Уповноважена особа звернулася до Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором .

В обґрунтування позовних вимоги вказує, що між акціонерним комерційним банком «Форум» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №0059/07/25- Z від 20 липня 2007 року відповідно до якого позичальнику наданого грошові кошти в розмірі 30000 доларів США на споживчі цілі строком користування по 19 липня 2017 року, зі сплатою 13,0 % річних за користування Кредитними коштами.

Згідно з кредитним договором позивачем з позичкового рахунку ОСОБА_3 було перераховано на його поточний рахунок грошові кошти, які в подальшому було видано через касу Банку позичальнику, що підтверджується заявами про видачу готівки та меморіальним ордером.

Відповідно до умов п. п. 2.3 - 2.7 Кредитного договору, відповідач ОСОБА_3 взяв на себе зобовязання щодо своєчасного повернення Кредиту, та сплати процентів за його користування, у встановлені Кредитним договором терміни,однак їх не виконує.

Незважаючи на неодноразові звернення позивача, заборгованість відповідача по Кредитному договору не погашена.Станом на 25 березня 2015 року в порушення вимог Кредитного договору заборгованість відповідача по Кредитному договору № 0059/07/25- Z від 20 липня 2007 року становить 10864 долари 47 центів США, з яких: заборгованість по кредиту 9710,83 долари СЩА, в тому числі прострочена 2460,83 долара США; заборгованість по сплаті процентів 1153,64 долара США, в тому числі прострочена 1069,48 доларів США, 25865 гривень 56 коп. - пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату процентів та 5000 гривень штрафу за порушення умов страхування предмету застави.

На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь Банку заборгованість по кредиту 10864 долари 47 центів США, 25865 гривень 56 коп. - пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату процентів та 5000 гривень штрафу за порушення умов страхування предмету застави та стягнути судові витрати за розгляд справи судом на користь держави, оскільки позивач відповідно до п. 22 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду.

В ході судового розгляду ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання недійсним спірного кредитного договору. На обґрунтування якого вказував, що між ним та АКБ «»Форум» 20.07.2007 року був укладений кредитний договір №0059/07/25-Z , відповідно до якого ОСОБА_4 надав ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 30000 доларів США на споживчі цілі, строком користування по 19 липня 2017 року, зі сплатою 13,0 % річних за користування. Банк в ході виконання зобовязань не узгоджував з позичальником зміни сторони договору. Однак незважаючи на це в лютому 2015 року ОСОБА_3 отримав від ПАТ «Банк Форум», вимогу про дострокове виконання зобовязань. яка не є стороною договору і позивач будь-яких зобовязань перед ним не має.

Відповідно до ст.99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня, тому єдиним законним засобом платежу, який застосовується при проведенні розрахунків між резидентами на території України є гривня.

Порядок проведення валютних операцій врегульований Декретом КМ України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», яким серед іншого передбачено, що на здійснення валютних операцій Національний банк України видає генеральні та індивідуальні ліцензії Однак при укладенні спірного договору ОСОБА_4 не ознайомив позичальника з будь-якою ліцензією.

В звязку із значним підвищенням курсу іноземної валюти (долара США) до гривні з 5 гривень до 22 гривень за 1 долар США, умови Кредитного договору про повернення кредиту в іноземній валюті є несправедливими та такими, що суперечать ст. 3 ЦК України.

В супереч вимог ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» ОСОБА_4 не розяснив позивачу, які ризики можуть виникнути при отриманні кредиту в іноземній валюті.

В звязку із значним підвищенням курсу долара США до гривні, сума погашення кредиту в національній валюті є значно більшою ніж отримана.

Зважаючи на вищевказані обставини та враховуючи, що на його звернення до Банку про надання інформації про розрахунки за договором , ОСОБА_4 відповіді не надав, чим порушив п. 7.6 Договору, просив визнати недійсним Кредитним договір відповідно до положень ст. 203, 215 ЦК України, оскільки він суперечить вимогам ст. 3 ЦК України та положенням ЗУ «Про захист прав споживачів».

В судовому засіданні представники позивача підтримуючи позовні вимоги просили їх задовольнити з підстав викладених у позові. На підтримання яких вказували, що позичальник, відповідач по справі не виконує зобовязання взяті на себе при укладенні кредитного договору: не проводить оплату на погашення кредиту, не здійснив страхування заставного майна, в наслідок чого станом на 25 березня 2015 року виникла заборгованість в розмірі 10864,67 доларів США та 30865,56 грн., які просили стягнути з відповідача на користь Банку.

В задоволенні зустрічного позову просили відмовити за безпідставністю, при цьому вказували, що на час укладення договору банк оцінив матеріальний стан позичальника, забезпечив кредит заставою і маючи генеральну ліцензію, що давало останньому право на видачу кредиту в іноземні валюті за відсутності індивідуальної ліцензії, видав кредит в іноземній валюті, оскільки на той час не було визначено законодавчо термінів і сум кредитів перевищення яких зобовязувало ОСОБА_4 отримати індивідуальну ліцензію. При видачі спірного кредиту ОСОБА_4 діяв в межах закону виходячи з приписів ч.3 ст.533 ЦК України з урахуванням положень ЗУ «Про банки та банківську діяльність». Банком позичальнику до підписання договору було розяснено всі ризики в наслідок отримання кредиту в іноземній валюті, про що вказано в п.7.7 спірного кредитного договору. Крім того ОСОБА_3 в супереч вимог закону та виходячи з розяснень п. 20 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року не довів факт введення його в оману позикодавцем при отриманні кредиту. Вважав безпідставними твердження представника ОСОБА_3 , що в даному випадку має місце рецесія, оскільки АКБ ОСОБА_4 провів перетворення відповідно до положень ст.108 ЦК України тобто змінив організаційно - правову форму, і як наслідок найменування на ПАТ «Форум», при цьому до нього перейшли всі права та обовязки АКБ «Форум». Крім того вказував, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 необхідно відмовити зважаючи, що минув строк позовної давності.

Відповідач ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги Банку не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, а зустрічний позов задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник ОСОБА_3, адвокат ОСОБА_1 вважав, що заявлені вимоги Банком задоволенню не підлягають. Підтримуючи вимоги зустрічного позову наголошував, що позичальник при укладенні спірного договору не був ознайомлений з умовами кредитування, і як наслідок уклав договір на отримання кредиту в іноземній валюті на несправедливих умовах з порушенням дисбалансу ризиків, оскільки весь тягар ризику (підвищення курсу долара США) ліг на позичальника. Крім того Банком не надано будь-яких доказів, які підтверджують право ПАТ «БАНК ФОРУМ» на предявлення вимоги до позичальника ОСОБА_3, так як останній не укладав з позивачем будь-яких договорів чи додаткових угод по спірному кредитному договору. Виходячи з матеріалів справи має місце рецесія, що вимагає заміни кредитора і укладення додаткової угоди з позичальником. Також Банком не надано оригінали документів на які посилається позивач як на підставу задоволення позову, а надані ксерокопії документів не є належними доказами виходячи з положень ст. 57 ЦПК України, і не можуть бути взяті судом при прийнятті рішення. Зважаючи на викладені обставини просив визнати недійсним кредитний договір № 0059/07/25- Z від 20 липня 2007 року укладений між ОСОБА_3Є та АКБ «ФОРУМ». В звязку з визнанням недійсним спірного кредитного договору з моменту укладення, в задоволенні позову про стягнення заборгованості за вказаним Кредитним договором відмовити.

Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги первісного позову підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між Акціонерним комерційним банком «Форум», який в подальшому змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ», відповідно до витягу зі Статуту ПАТ «БАК ФОРУМ»(а.с.16-17) та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №0059/07/25- Z від 20 липня 2007 року на споживчі цілі, строком користування по 19 липня 2017 року, зі сплатою 13,0% річних за користування Кредитними коштами. 22.09 2010 року між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та ОСОБА_3 Є укладено додатковий договір, яким передбачено умови виконання договору №0059/07/25- Z від 20 липня 2007 року та повернення кредиту ПАТ «БАНК ФОРУМ» ( а.с.81).

Відповідно до п.п. 1.2., 1.3., 2.2., 2.3., 2.5. Кредитного договору, кредитні кошти надаються позичальнику за умови забезпечення, строковості, повернення та плати за користування.

Згідно із п.п. 2.3.-2.7. Кредитного договору ОСОБА_3 зобовязався здійснювати повернення кредитних коштів.

З метою виконання умов Кредитного договору Позивачем 31.05.2007 року з позичкового рахунку позичальника було видано ОСОБА_3 через касу Банку, відповідно до Заяви на видачу готівки № 110726 від 20 липня 2007 року, 25000 доларів США (а.с.9) та 23 липня 2007 року, відповідно до Заяви про видачу готівки №111847, 5000доларів США (а.с.10).

Пунктом 3.2.2. Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником умов договору Позивач має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами. Таке стягнення відповідно до п. 5.3 Кредитного договору може бути проведено за умови вручення під розписку або надіслання рекомендованим листом Позичальнику письмової вимоги про повернення кредиту та сплату процентів. В разі невиконання вимоги щодо сплати коштів протягом 15-ти денного строку з дати надіслання такої вимоги Позивач набуває права на звернення стягнення на заставлене майно.

З метою дострокового стягнення коштів, на виконання п.5.3. Кредитного договору Позивач повідомив Відповідача про наявність заборгованості за Кредитним договором, необхідність її погашення, надіславши на його адресу Вимогу № 2618/12 від 25.02.2015 року щодо дострокового погашення заборгованості, яка отримана Відповідачем 06.03.2015 року, але заборгованість перед Позивачем до часу звернення до суду не ліквідована (а.с.14,15).

Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Умови кредитного договору відповідачем ОСОБА_3 порушені, що підтверджується розрахунком заборгованості наданим ПАТ «Банк Форум» (а.с. 4-5).

Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки.

Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до п.4.1. Кредитного договору Позичальник зобовязався за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів сплачувати пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 4.4 Кредитного договору Позичальник зобовязався сплачувати штраф у розмірі 5000,00 грн. за порушення зобовязання, передбачених п 3.3 Кредитного договору, в т.ч. за не проведення страхування предмету застави на користь Банку.

Станом на 25 березня 2015 року заборгованість позичальника ОСОБА_3 перед Позивачем за Кредитним договором не погашена, заборгованість відповідача по Кредитному договору № 0059/07/25- Z від 20 липня 2007 року становить 10864 долари 47 центів США, з яких: заборгованість по кредиту 9710,83 долари СЩА, в тому числі прострочена 2460,83 долара США; заборгованість по сплаті процентів 1153,64 долара США, в тому числі прострочена 1069,48 доларів США, 25865 гривень 56 коп. - пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату процентів та 5000 гривень штрафу за порушення умов страхування предмету застави, тому вимоги позивача по первісному позову є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

При вирішенні зустрічного позову суд виходить з наступного.

Ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін,спрямована на встановлення,зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту,вимог розумності та справедливості.

Кредитний договір є угодою між банком та позичальником якою сторони узгодили всі її умови. Відповідно до бажання позичальника (відповідача) ОСОБА_4 (позивач) надав кредит в іноземній валюті, курс якої встановлюється Національним банком України і ОСОБА_4 (позивач) ніяким чином на величину курсу не впливає. Зазначена обставина є загальновідомою, тому отримуючи кредит в іноземній валюті позичальник ОСОБА_3 не міг не знати про вказаний ризик (зміна курсу долара США до гривні), однак погодився на вказані умови, тривалий час з 2007 року до 2014 року виконував умови договору незважаючи на постійну зміну курсу валют. Тому твердження представника позивача, що зростання курсу долара США являються несправедливими і такими, що порушують дисбаланс ризиків, на думку суду не заслуговують на увагу. Як і не заслуговує на увагу наданий розрахунок суми сплачених коштів в національній валюті відповідно до курсу долара США до гривні (а.с.83,88), оскільки підстави повернення кредиту по курсу долара США до гривні на момент отримання кредиту в договорі не обумовлені. В дотримання вимог ст..11 ЗУ «Про захист прав споживачів» Банком позичальнику до підписання договору було розяснено всі ризики внаслідок отримання кредиту в іноземній валюті, про що вказано в п.7.7 спірного кредитного договору.

Не ґрунтується на законі твердження позивача по зустрічному позову, що договір є недійсним відповідно до ч.1 ст. 227 ЦК України, оскільки на момент укладення спірного договору ОСОБА_4 не мав індивідуальної ліценції на видачу кредиту в іноземній валюті, в той час як грошовою одиницею України є гривня, так як стаття 99 Конституції України на яку посилається позивач визначає найменування української національної валюти . Використання іноземної валюти в Україні серед іншого урегульоване положеннями ст. 533 ЦК України, де зокрема ч.2 визначено, що використання іноземної валюти за зобовязаннями допускається у випадках та на умовах встановлених законом.

Законодавчим актом який регулює порядок здійснення валютних операцій є Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 року. Статтею 5 якого встановлено, що індивідуальні ліцензії видаються резидентам та не резидентам на здійснення разової валютної операції на період необхідний для здійснення такої операції. Генеральні ліцензії надаються на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії на весь період дії режиму валютного регулювання.

Банк на дату видачі кредиту ОСОБА_3 отримав банківську ліцензію №62 на право здійснення банківських операцій та Дозвіл №62-3 на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 ч.2 та 4 ст. 47 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» з додатками , а саме на операції з валютними цінностями в частині залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку (а.с.62-64).

Статтею 516 ЦК України передбачено, що зміна кредитора здійснюється без згоди боржника якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.108 ЦК України зміна організаційно-правової форми юридичної особи є перетворенням. У разі перетворення до нової юридичної особи переходить усе майно, усі права та обовязки юридичної особи

З метою приведення організаційно-правової форми банків у відповідності до вимог ст. 6 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» та на виконання вимог Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей проведення заходів з фінансового оздоровлення банків» АКБ «Форум» 19.04.2010 року було реорганізовано в ПАТ «БАНК ФОРУМ». 22.09 2010 року між ПАТ «БАНК ФОРУМ» (правонаступником АКБ «Форум») та ОСОБА_3 Є укладено додатковий договір, яким передбачено умови виконання договору №0059/07/25- Z від 20 липня 2007 року, та повернення отриманого кредиту ПАТ «БАНК ФОРУМ» на підставі спірного Кредитного договору (а.с.81).

Оскільки законом (статтею 512 ЦК України) та спірним договором не передбачено повідомлення боржника у випадку перетворення, тому твердження представника ОСОБА_3, що його відсутність є підставою для невиконання ОСОБА_3 умов договору та визнання договору недійсним, не ґрунтується на вимогах закону. Більше того, як свідчить розрахунок наданий Банком, після перетворення Банку ОСОБА_3 виконував умови договору, зазначену обставину останній також підтвердив власним розрахунком розміру погашення кредиту в перерахунку на національну валюту гривня.

Виходячи з наступного, суд не може погодитися з твердженнями представника ОСОБА_3, що наявні в матеріалах справи копії документів, на які посилається позивач як на підставу задоволення позову є неналежними доказами, оскільки банк не надав суду оригінали вказаних документів.

Відповідно до ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази як правило подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати оригіналу.

ОСОБА_3 при подачі зустрічного позову, з метою забезпечення власного позову, просив витребувати копію ліцензії на право здійснення валютних операцій, яка була наявна в матеріалах справи (а.с 62-64). Клопотання про надання довідки про загальну суму коштів сплачених позичальником судом задоволено, і відповідна довідка надана позивачем (а.с.67-68).

Відповідно до ст. 58 ЦПК України не є належним доказом іпотечний договір при розгляді даного спору, оскільки не містить інформації щодо предмету доказуванню ні за зустрічним позовом ні за первісним позовом, та не містить інформації на обґрунтування заперечень відповідача по первісному позову.

Разом з тим судом розглядалося клопотання представника ОСОБА_3 про витребування оригіналу ліцензії Банку на здійснення валютних операцій, однак після надання обґрунтованих пояснень представника Банку щодо відкликання ліценції Банку в звязку з прийняттям Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 16.06.2014 року рішення № 49 про початок ліквідації з 16.06.2014 року Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ», повторно вказане клопотання відповідачем та його представником не заявлялось, а суд не вбачав підстав для витребування оригіналів письмових доказів, так як будь-яких доказів, які б свідчили про невідповідність копій документів наявних в матеріалах справи оригіналам, сторонами суду не надавалися.

Проаналізувавши всі докази в сукупності, виходячи з вищевикладених обґрунтувань, суд не знаходить підстав для задоволення зустрічного позову та визнання недійсним кредитного договору № 0059/07/25- Z від 20 липня 2007 року.

Крім того позивачу ОСОБА_3 про умови договору (повернення у валюті якою отримано кредит), було відомо з часу його укладення (20.07.2007 року). Постійне значне зростання курсу долара США відбувається з 2008 року, однак зобовязання за договором позичальником виконувалися до червня 2014 року. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним кредитного договору № 0059/07/25- Z від 20 липня 2007 року лише в 2015 році, після предявлення вимоги банком про стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто з пропуском строку позовної давності передбаченогост.256 ЦК України, що є підставою для відмови в задоволенні позову, про що клопотав представник банку в судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового бору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Оскільки позивач відповідно до п. 22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції закону зі змінами від 12.05.2015 року) звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, тому необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2795 гривні 53 копійок судового збору.

При визначенні розміру судового збору суд виходить з наступного: на день прийняття рішення (29.10.2015 року) встановлений НБУ курс долара США до гривні в розмірі 22,89 гривень за 1 долар США, сума яка підлягає стягненню в гривні становить 279553,28 грн. = (10864,47х22,89+30865,56 грн.). Сума судового збору відповідно до положень ст.4 ЗУ «Про судовий збір» (один відсоток від ціни позову) становить 2795,53 грн. = (279553,28 х1/100).

Керуючись ст.ст.10, 11,81, 88, 213-215, 294 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 610, 623, 1048,1049,1050, 1054 ЦК України, п. 22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції закону зі змінами від 12.05.2015р.)

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ПАТ " БАНК ФОРУМ" в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 і. н. НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» ідентифікаційний код 21574573 заборгованість за кредитним договором № 0059/07/25- Z від 20 липня 2007 року в розмірі 10864 (десять тисяч вісімсот шістдесят чотири) долари 47 центів США, 25865 (двадцять пять тисяч вісімсот шістдесят пять) гривень 56 коп. - пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату процентів та 5000 (пять тисяч )гривень штрафу за порушення умов страхування предмету застави.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 про визнання недійсним кредитного договору № 0059/07/25- Z від 20 липня 2007 року відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2795 (дві тисячі сімсот девяносто пять) гривні 53 копійки судового збору, від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного судуПолтавської області, через Миргородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з моменту оголошення.

Суддя: ОСОБА_5