Провадження 2/235/2980/15
Єдиний унікальний номер 235/6249/15-ц
15 жовтня 2015 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого - судді Токарєва А.Г.
при секретарі Ященко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Красноармійську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про визнання договору недійсним та визнання права власності, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та визнання права власності, в уточненому обґрунтуванні якого вказав, що 17 липня 2014 року між ним та третьою особою ОСОБА_4 було укладено усний договір доручення. На підтвердження і на виконання умов вищезазначеного Договору доручення, 17 липня 2014 року ним було надано на імя третьої особи Довіреність, якою він уповноважив ОСОБА_4 продати належну йому квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Але в супереч вимогам діючого законодавства, третя особа ОСОБА_4 до теперішнього часу ніяких відомостей щодо вчинених нею дій за дорученням не повідомила.
Позивач зазначає, що тільки у липні 2015 року він випадково дізнався, що 17 вересня 2014 року третя особа ОСОБА_4, діючи на підставі довіреності від його імені, уклала із відповідачем ОСОБА_2 Договір купівлі продажу квартири, згідно до якого вона на підставі довіреності від його імені, ОСОБА_1, продала відповідачу ОСОБА_2 трьохкімнатну квартиру загальною площею 66,44 кв.м (житлова площа 45,2 кв.м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.
В пункті 3 Договору купівлі продажу зазначено «продаж квартири за домовленістю сторін вчиняється за суму 175 300,00 (сто сімдесят пять тисяч триста) гривень». Позивач звертає увагу на той факт, що він своєї згоди на продаж квартири за ціною 175 300,00 гривень не надавав, та вважає таку ціну значно заниженою.
Також, третя особа ОСОБА_4 ніяким чином не намагалась, та не узгоджувала ціну продажу квартири із ним, хоча це прямо передбачено законодавством України. Так, третя особа мала повідомляти його та узгоджувати з ним будь-які дії стосовно виконання доручення. Вона не мала права продавати квартиру за ціну, яка була встановлена за домовленістю відповідача ОСОБА_5 та нею, через те, що стороною за Договором купівлі продажу має бути власник майна, тобто він, ОСОБА_1, а третя особа ОСОБА_4 могла тільки діяти в його інтересах. Після виконання доручення, а саме продажу квартири за довіреністю, третя особа ОСОБА_4 повинна була негайно повернути йому довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення, однак до теперішнього часу вона зазначені дії не вчинила. Оригінала Довіреності досі у нього немає, звіту йому щодо дій вчинених стосовно квартири не надано, а про продаж квартири він дізнався випадково.
Крім того, йому стало відомо, що на теперішній час спірна нерухомість вже не належить відповідачу ОСОБА_2, оскільки 01.07.2015 року між відповідачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено в нотаріальній формі Договір дарування №3-294, згідно до якого ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3 квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3.
На підставі вищевикладеного, позивач просить:
- Договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, від 17 вересня 2014 року, укладений між ОСОБА_4, яка діяла від його імені, ОСОБА_1, та ОСОБА_2 визнати недійсним;
- Договір дарування №3-294 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, від 01 липня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнати недійсним;
- визнати за ним, ОСОБА_1, право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5, загальною площею 66,44 кв. м (житлова площа 45,2 кв.м.);
- зобовязати ОСОБА_3 повернути йому квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5, загальною площею 66,44 кв. м (житлова площа 45,2 кв.м.);
- судові витрати покласти на відповідачів.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надав суду заву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Представник позивача ОСОБА_6 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися по невідомій суду причині, про день та час слухання справи повідомлені належним чином через оголошення в пресі (а.с.37) у відповідності до розяснення Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ №10-1437/0/4-14 від 13.10.2014 року, заяву про розгляд справи у їх відсутність не надали, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши в судовому засіданні матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 17 липня 2014 року позивачем ОСОБА_1 на підтвердження та на виконання умов укладеного з ОСОБА_4 усного договору доручення до вимог ст.244, 1007 Цивільного кодексу України уповноважено третю особу ОСОБА_4 продати належну йому квартиру №89, що знаходиться за адресою: м.Донецьк, вул.Нижньокурганська, будинок №21, що підтверджується довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області 17.07.2014 року за реєстровим номером №1597 (а.с.5).
Згідно зі ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.
Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.
У договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.
Статтею 1006 ЦК України передбачено наступні зобов'язання повіреного:
1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення;
2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення;
3) негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення.
З матеріалів справи вбачається, що 17.09.2014 року між третьою особою ОСОБА_4, яка діяла на підставі довіреності від імені ОСОБА_1, та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири №89, що розташована за адресою: м.Донецьк, вул.Нижньокурганська, будинок 21, згідно якого третя особа ОСОБА_4 продала ОСОБА_2 вищевказану квартиру за суму 175300,00 гривень (а.с.9).
Відповідно до ст. 1006 ЦК України, третя особа ОСОБА_4 зобов'язана негайно передати довірителеві, ОСОБА_1, все одержане у зв'язку з виконанням доручення, тобто після продажу квартири мала передати кошти отримані від реалізації нерухомості позивачеві особисто та негайно, однак до теперішнього часу таких дій з боку третьої особи не вчинено. Кошти від продажу квартири досі позивачу не передані.
Також, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо обєкта нерухомого майна вбачається, що 01.07.2015 року власником вищевказаної квартири став ОСОБА_3 на підставі договору дарування, виданого Пятою донецькою державною нотаріальною конторою (а.с.22,23).
Згідно із вимогами ст.. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Статтею 387 ЦК України зазначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Відповідно до ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:
1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;
2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;
3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. (а.с.1).
Керуючись ст. ст. 386, 387, 388, 1000, 1006 ЦК України, ст. ст. 88,212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та визнання права власності задовольнити.
Договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6, від 17 вересня 2014 року, укладений між ОСОБА_4, яка діяла від імені ОСОБА_1, та ОСОБА_2 визнати недійсним.
Договір дарування №3-294 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, від 01 липня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнати недійсним.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5, загальною площею 66,44 кв. м (житлова площа 45,2 кв.м.).
Зобовязати ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5, загальною площею 66,44 кв. м (житлова площа 45,2 кв.м.).
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: