24.06.2015 Єдиний унікальний № 371/1105/15-ц
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2/371 /374/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Харченко І.С.,

за участі

позивача ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника

позивача ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 сільської ради Миронівського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

До Миронівського районного суду Київської області із позовом про визнання права власності по ? частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Леніна, 94 села Зеленьки Миронівського району Київської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 звернулися позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що вони згідно заповіту ОСОБА_6 від 10 жовтня 2001 року, є спадкоємцями в рівних частинах усього майна спадкодавця, де б воно не було та з чого б не складалося, але державним нотаріусом відмовлено їм у видачі свідоцтва про право на спадщину, щодо вищезазначеного будинку, внаслідок чого порушуються їх цивільні права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовну вимогу підтримав та просив її задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Позивач ОСОБА_2 та його представник позовну вимогу підтримали та просили суд задовольнити її з підстав наведених у позовній заяві .

Відповідач ОСОБА_4 сільська рада Миронівського району Київської області, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не делегувала, але листом від 16 червня 2015 року просила суд розглянути справу за відсутності її представника (а.с. 50).

Дослідивши позовну заяву, додані до неї документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії I-OK № 258210, виданого 06 листопада 2012 року виконавчим комітетом ОСОБА_4 сільської ради Миронівського району Київської області, 05 листопада 2012 року померла ОСОБА_6 (актовий запис № 39).

На випадок своєї смерті ОСОБА_6 10 жовтня 2001 року склала заповіт, посвідчений секретарем Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області ОСОБА_7, про що у відповідному реєстрі внесено запис під № 67 (а.с. 6, 29 ).

Згідно зазначеного заповіту, ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: «все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все, що буде належати мені на день смерті і на що я за законом матиму право, заповідаю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах».

Позивач ОСОБА_1 01 березня 2013 року за № 134 надав Миронівській районній державній нотаріальній конторі Київської області по спадковій справі № 56/2013 заяву, якою прийняв спадщину померлої ОСОБА_6 (а.с. 24).

Позивач ОСОБА_8 23 квітня 2013 року за № 288 (справжність підпису підтверджено заявою від 20 червня 2013 року) надав Миронівській районній державній нотаріальній конторі Київської області по спадковій справі № 56/2013 заяву, якою прийняв спадщину померлої ОСОБА_6 (а.с. 35, 41).

Отже, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями за заповітом померлої 05 листопада 2012 року ОСОБА_6, а тому мають право отримати свідоцтво про право на спадщину на майно і права, що належали спадкодавцю за її життя.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

На звернення ОСОБА_1 про видачу свідоцтва на право власності на вищевказаний житловий будинок, державний нотаріус Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської області листом від 19 травня 2015 року за № 453/02-14 відмовив у видачі свідоцтва. Відмову нотаріус мотивував відсутністю права власності на житловий будинок, розташований за адресою: вулиця Леніна, 94 село Зеленьки Миронівського району Київської області, у звязку з чим йому рекомендовано звернутися до Миронівського районного суду Київської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Тобто у порядку спадкування до спадкоємців переходять лише ті права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як видно із листа державного нотаріуса Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської області від 19 травня 2015 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю у спадкодавця права на власність на вищенаведений будинок.

Відповідно до ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Позивач ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів того, що житловий будинок, розташований за адресою вулиця Леніна, 94 села Зеленьки Миронівського району Київської області належав спадкодавцю ОСОБА_6 на праві власності.

Довідка виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради Миронівського району Київської області від 02 червня 2015 № 234, у якій зазначено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою вулиця Леніна, 94 села Зеленьки Миронівського району Київської області є власністю спадкодавця ОСОБА_9 до уваги судом не береться, оскільки вона не є належним джерелом доказів, зважаючи на наступне (а.с.14).

Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як видно з вказаної довідки, висновок ОСОБА_4 сільської ради Миронівського району Київської області про те, що житловий будинок по вулиці Леніна, 94 села Зеленьки Миронівського району Київської області належав на праві власності спадкодавцю ОСОБА_9 зроблений на підставі записів у погосподарській книзі № 14, яка ведеться з 2011 по 2015 роки.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації (ст. 4 цього Закону) підтверджується свідоцтвом про таке право.

Пунктом 8.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 р. за № 157/6445 передбачено, що оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності.

Аналізуючи вищезазначені норми законодавства, суд приходить до висновку, що у період з 1 січня 2011 року по день смерті спадкодавця (05.11.2012), єдиним засобом доказування того, що у спадкодавця ОСОБА_9 існувало право власності на вищевказаний житловий будинок може бути лише свідоцтво на право власності на цей будинок, а не запис в погосподарській книзі за цей період.

Запис в погосподарській книзі може бути доказом права власності на будинок лише до 19 січня 1996 року, оскільки саме в цей день втратила чинність Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.66 Міністерством комунального господарства УРСР. Відповідно до цієї інструкції не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

В той же час у матеріалах справи є копія довідки виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради депутатів трудящих Миронівського району Київської області, пунктом 7 якої встановлено, що головою двору є ОСОБА_10. Пунктом 3 вказаної довідки передбачено, що будинок в селі Зеленьки Миронівського району Київської області згідно постанови № 19 від 20 листопада 1973 року зданий ОСОБА_11.

Згідно довідки КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» від 18 травня 2015 року № 1027, право власності на житловий будинок № 94 по вулиці Леніна в селі Зеленьки Миронівського району Київської області не було зареєстроване в цьому підприємстві.

Таким чином позивачі не надали суду належних та допустимих доказів того, що житловий будинок по вулиці Леніна, 94 села Зеленьки Миронівського району Київської області належав на момент відкриття спадщини на праві власності спадкодавцю ОСОБА_9

Частиною 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, у матеріалах спадкової справи №56/2013 відсутні докази виконання позивачем ОСОБА_2 свого обовязку по зверненню до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, як того вимагає ч. 1 ст. 1297 ЦК України.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Таким чином суд під час розгляду цивільної справи повинен захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права. Одним із способів захисту цивільного права є визнання судом цього права.

Отже, у випадку порушення, невизнання або оспорювання права на власність, особа право якої порушується, оспорюється чи не визнається має право звернутися до суду по його захист шляхом визнання такого права.

ОСОБА_2 не надав доказів того, що його право на отримання спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6 кимось було порушено, не визнано чи оспорено.

У матеріалах спадкової справи №56/2013 відсутнє звернення ОСОБА_2 до державного нотаріуса Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської області про видачу йому свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_6

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є безпідставним та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, на підставі п. 8.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 р. за № 157/6445, ст. ст. 1, 3, 4, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», ст. ст. 16, 1216, 1218, 1297 ЦК України, керуючись, ст. ст. 1, 4, 10, 11, 15, 57 - 60, 64, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1)
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 сільської ради Миронівського району Київської області про визнання права власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вулиці Леніна, 94 села Зеленьки Миронівського району Київської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 відмовити.

2) У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 сільської ради Миронівського району Київської області про визнання права власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вулиці Леніна, 94 села Зеленьки Миронівського району Київської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 відмовити.

3) Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення мають право його оскаржити протягом десяти днів з дня отримання його копії.

4) Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

5)

Суддя підпис ОСОБА_12

Згідно з оригіналом

Суддя А.С. Поліщук