_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5103/15
УХВАЛА

про забезпечення позову

01 вересня 2015 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Сукач П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника позивача про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання договорів недійсними,

встановив:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває зазначена цивільна справа, ухвала про відкриття провадження від 01.09.2015 року.

За змістом позовних вимог позивач просить суд визнати недійсними:

-договір купівлі-продажу квартири р.№ НАА 809325 від 14.07.2014 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4,

-договір купівлі-продажу квартири р.№ НАА 268273 від 02.08.2014 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2

-договір купівлі-продажу садового будинку р.№ НАК 312150 від 18.12.2014 року, укладений між ОСОБА_6,інтересах ОСОБА_2, з ОСОБА_1

-договір купівлі-продажу земельної ділянки р.№ НАК 621501 від 18.12.2014 року, укладений між ОСОБА_6,інтересах ОСОБА_2, з ОСОБА_1

Одночасно із заявленням позовних вимог, представник позивача заявила і вимоги про застосування у справі заходів забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна, що розташовано за адресою: м. Одеса, пров. Педагогічний, буд. 3, корп.. 1, кв. №3, м. Одеса, вул. Квіткова, буд. 3/88.

В обґрунтування зазначеної вимоги представник позивача вказувала на те, що предметом розгляду справи є визнання договорів купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна недійсним, однак на теперішній час відповідач є власником цього майна, а отже, дізнавшись про відкриття провадження у справі може вжити заходів щодо відчуження спірного майна, що у подальшому може істотним чином утруднити виконання рішення у справі або унеможливити його.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не викликались, та щодо заявленого представником позивача клопотання, суд вказує на наступне.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. п. 1, 2 ч.1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно. Види забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до наданих з приводу такого процесуального питання розяснень, що викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року (п.4), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Так, факт звернення позивача до суду з відповідною позовною заявою, сам по собі свідчить про наявність між сторонами спору, що має бути врегульовано у судовому порядку.

З матеріалів справи та наданих стороною позивача письмових пояснень вбачається, що на вирішенні суду перебуває спір про визнання недійсними договорів купівлі-продажу:

-р.№ НАА 809325 від 14.07.2014 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, та р.№ НАА 268273 від 02.08.2014 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, предметом у яких є квартира №3 в корп. 1 буд. 3 по вул. Педагогічній в м. Одесі;

-р.№ НАК 312150 від 18.12.2014 року, укладений між ОСОБА_6, в інтересах ОСОБА_2, з ОСОБА_1, та р.№ НАК 621501 від 18.12.2014 року, укладений між ОСОБА_6,інтересах ОСОБА_2, з ОСОБА_1, предметом у яких є садовий будинок та земельна ділянка за адресою: м. Одеса, вул. Квіткова, буд. 3/88;

та таким чином, з огляду на можливі наслідки вирішення справи у вигляді визнання договорів недійсними, обмеження можливості відчуження відповідачем зазначеного нерухомого майна, як предмету договорів, вбачається співрозмірним заходом забезпечення позову.

Виходячи з наведених обставин та правових положень, зважаючи на надані у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9, за якими наголошено про те, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, суд доходить висновку про те, що тимчасове обтяження майна, що було передано на виконання оскаржуваних договорів шляхом застосування пропонованих представником позивача заходів відповідає інтересам вирішення справи, та тимчасова неможливість переоформлення прав власності на зазначене нерухоме майно, до вирішення цієї цивільної справи, істотним чином не зашкодить ані правам та інтересам сторін у справі, ані інших осіб, натомість, вбачається, що у випадку зволікання у застосуванні таких заходів забезпечення позову, вказане нерухоме майно може бути відчужено на користь інших осіб чи передано у забезпечення зобовязань, що в подальшому, у випадку задоволення позову, може істотним чином ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

При цьому суд зважаючи на те, що заяву про застосування заходів забезпечення позову розглянуто за відсутності учасників справи та їх представників, з метою забезпечення прав таких учасників - вважає за необхідне розяснити учасникам справи передбачене положеннями ст. 153 ЦПК України право на звернення до суду з заявою про скасування або заміну застосованих судом заходів забезпечення позову, шляхом подачі до суду вмотивованої заяви.

Виходячи з викладеного та керуючись положеннями ст.ст. 10, 11, 57-60, 151-153, 208-210 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву представника позивача про застосування заходів забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на:

-квартиру, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. Педагогічний, 3, корп.1, кв.№3;

-садовий будинок, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Квіткова, буд. 3/88;

-земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Квіткова, буд. 3/88, кадастровий номер: :13:003:0048;

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її отримання, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Прохоров П. А.