Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді Крижової О.Г.,

при секретарі Гриценюк О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне справу за позовом Громадської організації «Водограй 42» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 про виселення,-

В С Т А Н О В И В:

ГО «Водограй 42» звернулось в Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 про виселення із кімнати АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що гуртожиток по АДРЕСА_1 є комунальною власністю територіальної громади м. Рівного згідно рішення Рівненької міської ради. 01 червня 2012 року між ЖКП «Галицьке» та ГО «Водограй 42» укладено договір на утримання будинку і прибудинкової території, згідно з п. 1 якого, ГО «Водограй 42» передано функції з управління та обслуговування гуртожитку і прибудинкової території на АДРЕСА_1, надання житлово-комунальних послуг та проведення розрахунків з квартиронаймачами. ОСОБА_1 самоправно займає жилу площу у гуртожитку - кімнату №308, жодних документів для проживання у кімнаті немає, добровільно звільнити кімнату відмовляється, про що свідчить акт перевірки використання приміщень гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від 04 серпня 2011 року та акт від 19 березня 2013 року. Кімната №308 у гуртожитку була виділена для проживання ОСОБА_2 рішенням Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області від 14 червня 2011 року. На підставі вищевикладеного, представник позивача просить виселити ОСОБА_1 з самоправно зайнятої кімнати №308 без надання іншого жилого приміщення.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові, додатково пояснив, що рішенням Рівненського міського суду від 18.11.2014 року в позові ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, ГО «Водограй 42», ТОВ «Байкал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання договору укладеним та дійсним, про визнання права користування кімнатою, про визнання незаконним і скасування рішення адміністрації в частині, про визнання недійсним ордеру на житлову площу в гуртожитку відмовлену повністю. Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 20.08.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18.11.2014 року залишено без змін. На даний час рішення набрало законної сили, тому вказував, що обставини, які доведені в рішенні суду не підлягають доказуванню.

Представник позивача - Пословська Л.П. в судовому засіданні просила позов задоволити.

Відповідач в судове засідання неодноразово не з'явився про місце, час і дату судового засідання повідомлявся належним чином.

Представник відповідача подав повторно до суду заяву про відкладення розгляду справи, однак суд вважає неявку відповідача та її представника не поважною і розгляд справи продовжувати за їх відсутністю.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Встановлено, що згідно рішення Рівненької міської ради від 26 січня 2012 року №1604 «Про прийняття в комунальну власність міста гуртожитку на АДРЕСА_1 та передачу зовнішніх інженерних мереж» гуртожиток на АДРЕСА_1 є комунальною власністю територіальної громади м. Рівного.

Згідно Акту передачі гуртожитку по АДРЕСА_1, від 01.06.2012 року ЖКП «Галицьке» передає на позабалансовий рахунок ГО «Водограй 42» відповідно до договору від 01.06.2012 року комунальне майно - гуртожиток по АДРЕСА_1 на утримання з метою забезпечення кваліфікованого, якісного, гарантованого обслуговування та ремонту житлового фонду, дотримання санітарного стану прибудинкової території для створення мешканцям будинку належних умов проживання.

Відповідно до Акту перевірки приміщень гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, від 04.08.2011 року серед громадян, які без правових підстав проживають в гуртожитку є ОСОБА_1.

19.03.2013 року був складений Акт про те, що ОСОБА_1 відмовляється добровільно звільнити кімнату АДРЕСА_1, яку вона займає без документів на право проживання в даній кімнаті, чинить перешкоди щодо вселення ОСОБА_2 в кімнату №308, якому Витягом з протоколу №5 засідання комісії по розгляду звернень громадян, що надійшли до регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області від 14.06.2011 року вирішено надати погодження на виділення додаткової кімнати (№308) для сім'ї за раніше поданою заявою.

Відповідно до ст. 18 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР), управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником.

Згідно з вимогами ст. 129 ЖК УРСР, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК УРСР, п. 44 Примірного положення, громадян, які самоправно зайняли жилу площу в гуртожитку, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Крім того, рішенням Рівненського міського суду від 18.11.2014 року в позові ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, ГО «Водограй 42», ТОВ «Байкал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання договору укладеним та дійсним, про визнання права користування кімнатою, про визнання незаконним і скасування рішення адміністрації в частині, про визнання недійсним ордеру на житлову площу в гуртожитку відмовлену повністю.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 20.08.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18.11.2014 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене суд вважає позовні вимоги ГО «Водограй 42» про виселення ОСОБА_1 із кімнати АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення доведеними, обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, сторони на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 114 грн. 70 коп. судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 116 ЖК УРСР, п. 44 Примірного положення, ст. 35,36, 118-120, 122 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Громадської організації «Водограй 42» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 про виселення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 із кімнати АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Громадської організації «Водограй 42» витрати по справі в розмірі 114 (сто чотирнадцять) грн. 70 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи,які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення,можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду О.Г. Крижова