АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2158/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Смоляр О. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоБондаренка С. І.
суддівВініченка Б. Б. , Храпка В. Д.
при секретаріДемченко Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 3 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_12 про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності, визнання правочину удаваним, таким, що приховує договір купівлі-продажу, визнання недійсним договору купівлі-продажу в частині покупця та визнання дійсним покупцем майна, поділ майна, що є у спільній сумісній власності, -

в с т а н о в и л а :

В червні 2015 року ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_12 про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності, визнання правочину удаваним, таким, що приховує договір купівлі-продажу, визнання недійсним договору купівлі-продажу в частині покупця та визнання дійсним покупцем майна, поділ майна, що є у спільній сумісній власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 10 вересня 2011 року було зареєстровано шлюб між позивачем та ОСОБА_8 За час шлюбу сторонами було набуте спільне майно, право на яке, внаслідок дій відповідача, було порушено.

А тому позивач просила визнати автомобіль «Хонда Акорд» 2.0 І 1994 року випуску шасі (кузов) НОМЕР_1 об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Визнати недійсною довіреність від 9 листопада 2012 року, видану від імені ОСОБА_8 на імя ОСОБА_10 на право розпорядження автомобілем «Хонда Акорд» 2.0 І 1994 року випуску шасі (кузов) НОМЕР_1, що посвідчена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Бараненко І.К., у зв'язку із відсутністю письмової згоди ОСОБА_7 на розпорядження вказаним автомобілем.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля «Хонда Акорд» 2.0 І 1994 року випуску шасі (кузов) НОМЕР_1, оформлений довідкою-рахунком серії ААВ №125320 від 15 березня 2013 року, виданої ТОВ «СіДіТі Трейд» (покупцем вказаний ОСОБА_11.), у зв'язку із відсутністю письмової згоди ОСОБА_7 на розпорядження вказаним автомобілем.

Визнати за ОСОБА_7, право власності на ? частку автомобіля «Хонда Акорд» 2.0 І 1994 року випуску шасі (кузов) НОМЕР_1, залишивши за відповідачем ОСОБА_8 право власності на ? частку вказаного автомобіля, та витребувати автомобіль із володіння ОСОБА_11, зобов'язавши останнього передати позивачу вказаний автомобіль в належному стані.

Визнати довіреність від 29 жовтня 2012 року, видану від імені ОСОБА_10, який діяв як представник за довіреністю від імені ОСОБА_14, на імя ОСОБА_8 на право розпорядження автомобілем «Деу Ланос» 2008 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_2, що посвідчена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Бараненко І.К.- удаваним право чином, що приховує договір купівлі-продажу цього автомобіля між вказаними особами.

Визнати договір купівлі-продажу автомобіля «Деу Ланос» 2008 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_2, оформлений довідкою-рахунком серії ААВ №523986 від 20 листопада 2013 року, виданої ПП «Кобра 777», удаваним в частині покупця, з моменту його укладення. Визнати покупцями за вказаним договором подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Визнати автомобіль «Деу Ланос» 2008 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_2 обєктом права спільної сумісної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Визнати за ОСОБА_7 право власності на ? частку автомобіля «Деу Ланос» 2008 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_2, залишивши за відповідачем ОСОБА_8 право власності на ? частку вказаного автомобіля.

Визнати недійсною довіреність 14 липня 2014 року, видану від імені ОСОБА_9 на імя ОСОБА_6 та ОСОБА_12 на право розпорядження автомобілем «Деу Ланос» 2008 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_2, що посвідчена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Бараненко І.К., у зв'язку із відсутністю письмової згоди ОСОБА_7 на розпорядження вказаним автомобілем, та витребувати автомобіль із володіння ОСОБА_6 та ОСОБА_12, зобов'язавши останніх передати позивачу вказаний автомобіль у належному стані.

9 червня 2015 року ОСОБА_7 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, обґрунтувавши її тим, що відповідачі не будуть позбавлені можливості відчужити спірне майно, або суттєво погіршити його, а тому просила накласти арешт на автомобіль «Хонда Акорд» 2.0 І 1994 року випуску шасі (кузов) НОМЕР_1, який 15.03.2013 року був зареєстрований за ОСОБА_11 та заборонити експлуатацію вказаного автомобіля шляхом передання на зберігання на спеціальний майданчик за місцем знаходження або місцем затримання відповідного транспортного засобу.

Накласти арешт на автомобіль «Деу Ланос» 2008 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_2, який 20.11.2013 року був зареєстрований за ОСОБА_9 та заборонити експлуатацію вказаного автомобіля шляхом передання на зберігання на спеціальний майданчик за місцем знаходження або місцем затримання відповідного транспортного засобу.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 3 липня 2015 року заяву ОСОБА_7 про забезпечення позову - задоволено.

Накладено арешт на автомобіль «Хонда Акорд» 2.0 І 1994 року випуску шасі (кузов) НОМЕР_1, який 15.03.2013 року був зареєстрований за ОСОБА_11 та заборонено експлуатацію вказаного автомобіля шляхом передання на зберігання на спеціальний майданчик за місцем знаходження або місцем затримання відповідного транспортного засобу.

Накладено арешт на автомобіль «Деу Ланос» 2008 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_2, який 20.11.2013 року був зареєстрований за ОСОБА_9 та заборонено експлуатацію вказаного автомобіля шляхом передання на зберігання на спеціальний майданчик за місцем знаходження або місцем затримання відповідного транспортного засобу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_6, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу , якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Задовольняючи подану заяву, суд першої інстанції правомірно, в частині накладення арешту, виходив з того, що невжиття заходів забезпечення може призвести до утруднення чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до частини 3 статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує спір за майно - автомобілі.

Невжиття заходів забезпечення позову, не перешкоджатиме відповідачам здійснити відчуження вказаного спірного майна, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому в цій частині , застосувавши такий вид забезпечення позову як накладення арешту на майно, суд діяв у відповідності до вимог закону.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006, № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Забороняючи експлуатацію спірного майна шляхом передання на зберігання на спеціалізований майданчик, суд не врахував, вказаного роз'яснення та специфіку такого виду майна як автотранспорт, оскільки в такий спосіб позбавив можливості , до розгляду справи по суті, використовувати спірне майно за його цільовим призначенням.

Крім того пунктом 7 частини 1 статті 152 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Ні в заяві про забезпечення позову, ні в ухвалі суду не зазначено конкретна особа якій передається на зберігання майно, не визначено також поняття спеціального майданчика.

Таким чином такий вид забезпечення позову, як накладення арешту, є достатнім і відповідає інтересам як позивача так і інших осіб.

Посилання апелянта на те, що в оскаржуваній ухвалі суду невірно зазначений власник автомобіля «Деу Ланос» 2008 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_2, не є обґрунтованим, оскільки стосовно вказаного автомобіля суд вказав власника станом на 20.11.2013 року , виходячи з тих матеріалів, які були у суду на момент розгляду заяви про забезпечення позову, а не на даний час.

За таких обставин, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а оскаржувана ухвала до змінити.

Керуючись ст..ст.303,307,312,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 3 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_12 про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності, визнання правочину удаваним, таким, що приховує договір купівлі-продажу, визнання недійсним договору купівлі-продажу в частині покупця та визнання дійсним покупцем майна, поділ майна, що є у спільній сумісній власності в частині заборони експлуатації автомобіля «Хонда Акорд» 2.0 І 1994 року випуску шасі (кузов) НОМЕР_1 та автомобіля «Деу Ланос» 2008 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_2 шляхом передання на зберігання на спеціальний майданчик за місцем знаходження або місцем затримання відповідного транспортного засобу - скасувати та відмовити в цій частині в задоволенні заяви ОСОБА_7 про забезпечення позову.

В решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :