АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/3172/15ц Головуючий 1 інстанції : Шишкін О.В.
Провадження:№ 22ц/790/6372/15
Категорія: договірні Суддя-доповідач: Гуцал Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Гуцал Л.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Литвин О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 22 червня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», відділення №123 м.Харкова Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити повернення вкладу і нарахованих відсотків за договором банківського вкладу, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначним позовом. Просив:

-визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) "Банк "Фінанси та кредит" щодо невиконання умов договору від 26 листопада 2014 року №300131/138386/3-14 та приписів постанови Правління НБУ від 03 грудня 2003 року №516;

-зобов'язати ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" виконати в натурі обов'язок з повернення позивачу вкладу у розмірі 10000 доларів США з нарахованими згідно укладеного договору відсотками у розмірі 312,50 доларів США, шляхом забезпечення їх повернення позивачу у готівговій формі у валюті рахунку вкладу.

Посилався на те, що 26 листопада 2014 року між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено договір банківського вкладу № 300131/138386/3-14. За умовами договору виплата відсотків, нарахованих на вклад за ставкою 12,5% річних, здійснюється Банком в день закінчення строку, визначеного договором, яким є 26 лютого 2015 року, в порядку та на умовах, викладених в пп. 4.2, 4.3.1 Основних умов, одночасно із поверненням вкладу. 26 лютого 2015 року на вимогу позивача передбачені договором кошти не були йому повернуті.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 22 червня 2015 року позов задоволено частково. Суд вирішив: визнати незаконними дії ПАТ «Банк «Фiнанси та кредит» щодо невиконання умов договору вiд 26 листопада 2014 року №300131/138386/3-14 i приписiв постанови Правлiння Нацiонального банка України вiд 03 грудня 2003 року №516; зобов'язати ПАТ «Банк «Фiнанси та кредит» виконати в натурi обов'язок з повернення ОСОБА_3 вкладу в розмiрi 10 000 доларiв США з нарахованими згiдно укладеного договору вiдсотками в розмірі 105 доларів США 95 центів, шляхом забезпечення їх повернення ОСОБА_3 в готівковiй формi в валютi рахунку вклада.

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

До суду апеляційної інстанції представники відповідачів не з'явилисть, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, будь-яких заяв чи клопотань суду не надали.

ОСОБА_3 апеляційну скаргу визнав частково, не заперечував проти доводів заявника стосовно виплати йому Банком до ухвалення рішення відсотків за договором в сумі 105 доларів США 95 центів, а в іншій частині вважав рішення суду законним та обгрунтованим.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляціна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні, з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України.

За положеннями статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За змістом частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Вклад (депозит) - це кошти в готівковій або в безготівковій формі, у валюті України або іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору (стаття 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

У ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» зазначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Судовим розглядом встановлено, що 26 листопада 2014 року мiж ПАТ «Банк «Фiнанси та Кредит» та ОСОБА_3 було укладено договiр-заяву №300131/138386/3-14 про банківський вклад (депозит) «Новi грошi» на три мiсяцi в iноземнiй валютi. За умовами договору позивач внiс, а Банк прийняв грошовi кошти в iноземнiй валютi на вкладний рахунок № НОМЕР_1 в сумi 10000 доларiв США на строк з 26 листопада 2014 року по 26 лютого 2015 року в порядку та на умовах, визначених в цьому договорi-заявi i в Основних умовах залучення банківських вкладiв фізичних осiб i обслуговування вкладних рахункiв в ПАТ «Банк «Фiнанси та Кредит».

Пунктом 2 договору-заяви передбачено, що за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього договору-заяви, Банк нараховує i виплачує вкладниковi проценти за ставкою 12,50% рiчних.

Пунктом 3 договору передбачено, що виплата процентів, нарахованих на вклад, здійснюється Банком у день закінчення строку, визначеного п.1 договору у порядку та на умовах, викладених у п.п.4.2,4.3.1 Основних умов одночасно з поверненням вкладу.

Вiдповiдно до п.7 вказаного договору-заяви, строк розмiщення вкладу, визначений п.1 цього договору-заяви, не може бути продовжений сторонами.

На вимогу позивача 26 лютого 2015 року вклад з нарахованими на нього відсотками повернутий не був.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції підставно виходив з того, що право позивача порушено відповідачем невиконанням умов договору про повернення грошових коштів і таке порушене право підлягає судовому захисту.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду в частині вимог про повернення вкладу у розмірі 10 000 доларів США, оскільки він грунтується на законі та відповідає фактичним обставинам справи.

Разом з тим, визначаючи розмір стягнення, суд першої інстанції помилково вважав, що Банком не виплачені ОСОБА_3 відсотки в сумі 105 доларів США 95 центів.

Так, з наданих ПАТ «Фінанси та Кредит» доказів - виписки по особовому рахунку за період з 26 листопада 2014 року по 18 травня 2015 року вбачається, що відсотки за договором у сумі 105 доларів США 95 центів були виплачені ОСОБА_3 27 квітня 2015 року та вихідний залишок коштів склав 10000 доларів США (а.с.33-34). Зазначені обставини позивач підтвердив у суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги в цій частині є обгрунтованими.

За таких обставин в частині вимог про зобов'язання ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» виконати в натурі обов'язок з повернення ОСОБА_3 нарахованих згідно укладеного договору відсотків в розмірі 105 доларів США 95 центів рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні таких вимог.

Заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги в частині визначення розміру судового збору.

В іншій частині доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Так, посилання в апеляційній скарзі на постанову Правління Національного банку України від 03 березня 2015 року, відповідно до якої банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті в межах 15 000 гривень на добу в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на правильність висновків суду не впливає, оскільки зобов'язання за договором мають виконуватися відповідно до його умов. Крім того, Банком не надано жодних доказів того, що ним було вчинено дії по поверенню вкладу позивачу відповідно до положень зазначеної вище постанови.

Безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам є і посилання в апеляційній скарги на те, що суд стягнув з відповідача на користь позивача 10 000 доларів США, не навівши розрахунку з переведення іноземної валюти в українську.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційнї скарги стосовно розгляду справи з порушенням норм територіальної підсудн ості, оскільки на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», а відтак і положення п.5 ч.1 ст. 110 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України, суд апеляційної інстанції змінює розмір судових витрат, які підлягають стягненню з ПАТ «Банк Фінанси та Кредит», та вважає за необхідне зменшити розмір судового збору, що стягнутий за рішенням суду першої інстанції з 3433 гривень 30 копійок до до 2155 гривень 29 копійок.

Керуючись ч. 1 ст.303, ст.304, п.3 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від від 22 червня 2015 року змінити.

Скасувати рішення в частині зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» виконати в натурі обов'язок з повернення ОСОБА_3 нарахованих згідно укладеного договору відсотків в розмірі 105 (сто п'ять) доларів 95 центів, шляхом повернення ОСОБА_3 в готівкой формі у валюті вкладу, та в цій частині у позові відмовити.

Зменшити розмір судового збору, який підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до 2155 (дві тисячі сто п'ятдесят п'ять) гривень 29 копійок.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді