Справа № 752/4139/15-ц
Провадження по справі № 2/752/3018/15
РІШЕННЯ

Іменем України

14.09.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Хоменко О.Л.,

при секретарях Герега О.Ю., Савченко Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління юстиції у м.Києві про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на частку у спільному майні,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на частку у спільному майні.

Свої вимоги мотивує тим, що вона єдружиною ОСОБА_3, шлюб з яким було зареєстровано 04.06.2010 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер.

До спадкового майна після померлого ОСОБА_3 входить квартира АДРЕСА_1, яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.04.2010 року.

До реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 вони фактично проживали з ним однією сім`єю з 2002 року.

Факт проживання однією сім`єю з померлим підтверджується тим, що 27.01.2008 року вони були з ним повінчані у Храмі Святої Трійці.

В період проживання однією сім`єю з 2008 року жоден з них в іншому шлюбі не перебував.

Вважає, що майно, набуте в період спільного її проживання з ОСОБА_3, є їх спільною сумісною власністю, в зв'язку з чим вона має право на ? частину спільного майна.

Просить встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_3; визнати квартиру АДРЕСА_1 об'єктом спільної їх з ОСОБА_3 сумісної власності; поділити квартиру на дві рівні частки - по ? частині кожному, визнавши за нею право власності на ? частину спірної квартири.

В подальшому позивач уточнила позовні вимоги і просила встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 без шлюбу з 2008 року по день смерті ОСОБА_3, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 року ; визнати квартиру АДРЕСА_1 об'єктом спільної їх з ОСОБА_3 сумісної власності; поділити квартиру на дві рівні частки - по ? частині кожному, визнавши за нею право власності на ? частину спірної квартири.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги і просили їх задовільнити.

В судовому засіданні 17.04.2015року позивач пояснила, що спірна квартира була придбана за кошти ОСОБА_3, виручені від продажу квартири АДРЕСА_2, яка належала на праві власності померлому.

В подальшому позивач надала пояснення про те, що частина коштів, виручених від продажу квартири АДРЕСА_2, була витрачена на лікування ОСОБА_3, який тяжко хворів, а за решту коштів та її кошти вони придбали квартиру АДРЕСА_1.

Відповідач та його представник з позовом не згідні і пояснили, що померлий ОСОБА_3 є батьком відповідача. З позивачем ОСОБА_3 перебував в зареєстрованому шлюбі з 2010 року. Про це йому було відомо зі слів батька. Проте ще у 2009 році були випадки, коли він телефонував батьку, а трубку брала позивач.

Спірна квартира була придбана за особисті кошти ОСОБА_3, які він отримав від продажу квартири АДРЕСА_2, в той же день, коли вона була продана.

Крім того, при оформленні договору купівлі-продажу спірної квартири ОСОБА_3 зазначав, що у зареєстрованому шлюбі та фактичних шлюбних відносинах не перебуває.

Вважають, що спірна квартира не є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та позивача і просять в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши сторони, їх представників, свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволеню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.04.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 придбав квартиру квартиру АДРЕСА_1 (а.с.12).

В п.1.6 договору зазначено: «покупець повідомляє, що в зареєстрованому шлюбі та у фактичних шлюбних відносинах не перебуває.

Заява аналогічного змісту міститься в копії матеріалів оформлення договору купівлі-продажу, надісланих на запит суду Шостою Київською державною нотаріальною конторою.

З копії технічного паспорта на квартиру вбачається, що вона складається з однієї кімнати жилою площею 19 кв.м. Загальна площа квартири становить 35,6 кв.м (а.с.8,9).

Як видно з копії довідки ф.№3, виданої КП «Житлово-експлуатаційна організація-103 Голосіївського району» 08.10.2014 року, станом на 08.10.2014 року власником рахунку в квартирі АДРЕСА_1 значиться ОСОБА_3, який знятий з реєстраційного обліку. Інші особи в квартирі не зареєстровані ( а.с.18).

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ( а.с.19) вбачається, що шлюб між позивачем та ОСОБА_3 був зареєстрований 04.06.2010 року.

Як видно з копії свідоцтва про вінчання (а.с.22), позивач та ОСОБА_3 обвінчалися в Храмі Святої Трійці Китаївської пустині 27.01.2008 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3

Свідок ОСОБА_4 показала, що проживає в будинку 21 по пр-ту 40-річчя Жовтня в м.Києві по сусідству з позивачем. Їй відомо, що позивач проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю з 2008 року. ОСОБА_3 ночував в квартирі позивача, вранці виходив і йшов на роботу. Разом вони робили ремонт, разом доглядали матір ОСОБА_3

Приблизно у 2009 році ОСОБА_3 переніс інсульт і позивач його доглядала, купувала ліки. Позивачу допомагали її діти.

Свідок ОСОБА_5 показала, що працює консьєржкою в будинку 21 по пр-ту 40-річчя Жовтня в м.Києві 3 2005року. Позивач з ОСОБА_3 стали проживати по пр-ту 40-річчя Жовтня в 2008 році. Вони весь час ходили разом. Приблизно в 2012 році ОСОБА_3 захворів і позивач його доглядала, наймала медсестру, щоб робила уколи.

Свідок ОСОБА_6 показала, що знайома з позивачем з 2002 року. Їх чоловіки були товаришами і разом працювали. Вони часто ходили один до одного в гості, разом святкували дні народження. Повінчалися позивач із ОСОБА_3 в 2008році. ОСОБА_3 хворів на цукровий діабет і часто з позивачем приходив до них додому міряти цукор. Їй відомо, що приблизно в 2008 році перша дружина ОСОБА_3 подала заяву на стягнення аліментів. В цей період він приносив заробітну плату близько 400 грн.

Потім на фоні стресу у ОСОБА_3 стався інсульт, з приводу чого він перебував у стаціонарі. Позивач постійно була біля нього. Після виходу з лікарні у ОСОБА_3 виявили цироз печінки. З цього часу він весь час був на медикаментах. Гроші на його лікування позивач позичала у своїх дітей.

В ході розмов із ОСОБА_3 в 2008-2009 роках їй стало відомо, що він мав намір продати квартиру на вул.Волгоградській і половину коштів віддати позивачу, щоб вона розрахувалась з боргами, так як незручно було перед дітьми. Крім того, з ними жила мати ОСОБА_3

Коли ОСОБА_3 продав квартиру, то розповідав, що половину суми віддав позивачу, а позивач розповідала, що за спільні кошти вони купили квартиру в районі станції метро «Деміївська».

Про квартиру на вул.Волгоградській ОСОБА_3 розповідав, що гроші на її купівлю йому дали його батьки.

Свідок ОСОБА_7 показала, що вона є матір`ю відповідача та колишньою дружиною померлого ОСОБА_3, з яким перебувала у зареєстрованому шлюбі до 1992 року, а фактично вони продовжували проживати разом до 2000 року. Квартира на вул.Волгоградській була придбана у 1996 року за їх спільні кошти, а оформлена на ОСОБА_3, так як вони домовилися, що ОСОБА_3 випишеться з квартири по вул.Приозерній, в якій вони проживали разом в період шлюбу.

В подальшому вони продовжували спілкуватися; у сина з батьком були теплі відносини.

Приблизно в 2009 році ОСОБА_3 розповідав їй, що має намір продати квартиру по вул.Волгорадській, а потім повідомив,що одружився.

На дні народження сина ОСОБА_3 сказав, що квартира, яку він придбав, залишиться синові і що позивач про це знає.

Коли вона провідувала ОСОБА_3 в лікарні, він також твердо обіцяв, що квартира залищиться сину.

Свідок ОСОБА_8 показала, що їй відомо, що позивач проживала разом із ОСОБА_3 та вела з ним спільне господарство з 2002 року.

В 2009 році ОСОБА_3 захворів на цироз печінки та цукровий діабет. Разом з позивачем вони часто позичали у неї гроші.

Потім ОСОБА_3 вирішив продати квартиру на вул.Волгоградській, так як йому потрібно було лікуватись. На залищок коштів від продажу квартири та на кошти дітей позивача вони купили квартиру на вул.Деміївській.

Свідок ОСОБА_9 показала, що позивач - її тітка. Вони живуть поряд і часто спілкуються, ходять одна до одної в гості. Їй відомо, що з ОСОБА_3 позивач проживала однією сім`єю з 2002 року. Коли ОСОБА_3 захворів, потрібні були великі суми грошей на лікування та переливання крові. Їм довелося продати квартиру на вул.Волгоградській. ОСОБА_3 сам просив позичити гроші на лікування та обіцяв, що продасть квартиру і поверне борги.

При оформленні договору купівлі-продажу квартири на вул.Деміївській вона присутня не була, але знає, що гроші на квартиру давала її двоюрідна сестра ОСОБА_9 - донька позивача. Чому договір не був оформлений на ОСОБА_9, їй не відомо.

Свідок ОСОБА_10 показала, що вона є хрещеною матір`ю відповідача. В 2008 році ОСОБА_3 влаштував її на роботу в ТОВ «Новобудова», де сам працював, і часто до неї заходив. В 2010 році він розповідав їй, що продав квартиру на вул.Волгоградській і купив квартиру на вул.Деміївській. При цьому говорив, що сина він не залишить.

В лютому 2014року вони зустрічалися на дні народження відповідача і ОСОБА_3 тоді говорив, що квартиру має успадкувати син, а щодо позивача - в нього був хороший будинок в селі.

Квартира на вул.Волгоградській була куплена ОСОБА_7 - матір`ю відповідача та колишньою дружиною ОСОБА_3, які вона мала від свого бізнесу (торгівля рибою).

Свідок ОСОБА_11 показала, що вона добре знала сім`ю ОСОБА_3 ще до народження сина. Коли народився син, ОСОБА_3 почав випивати. Син хворів і ОСОБА_7 змушена була працювати на базарі. Квартира на Солом`янці була куплена ОСОБА_7 за 12000 грн. Вона тоді позичила ОСОБА_7 2000 грн.

Коли ОСОБА_3 захворів, вона декілька разів разом із ОСОБА_7 та відповідачем відвідувала його у лікарні. Вони цікавилися, що буде з квартирою по вул.Деміївській і ОСОБА_3 їх заспокоював, обіцяв, що квартира залишиться сину, мовляв, він продав ту квартиру і за ті самі гроші купив цю.

В лютому 2014 року вона бачила ОСОБА_3 на дні народження відповідача, і там він підтвердив свої слова. Стан здоров`я його був поганий.

Ст.3 Сімейного Кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки.

Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно ст.74 Сімейного Кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до ст.57 Сімейного Кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є:

1)майно, набуте нею, ним до шлюбу;

2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;

3)майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Судом встановлено, що позивач та ОСОБА_3 почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2008 року, що підтверджується показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_6, копією свідоцтва про вінчання.

Відповідач та свідок ОСОБА_7 також не заперечували факт спільного проживання ОСОБА_3 з позивачем до реєстрації їх шлюбу.

Отже, факт проживання позивача однією сім`єю з ОСОБА_3 без шлюбу з 2008 року судом встановлений.

Що стосується вимог позивача про визнання об'єктом спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1 та її поділ, то вони задоволенню не підлягають, так як згідно договору купівлі продажу квартири від 15.04.2010 року, спірна квартира оформлена на ОСОБА_3. Доводи позивача стосовно того, що квартира була придбана на їх з ОСОБА_3 спільні кошти, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і спростовуються тим, що в той самий день, коли була придбана спірна квартира, тобто 15.04.2010 року, ОСОБА_3 була продана квартира АДРЕСА_2, яка належала йому на підставі договору купівлі-продажу від 04.07.1996 року. Продаж квартири АДРЕСА_2 було вчинено за 530640 грн, що згідно курсу НБУ на день посвідчення договору становило 67000 доларів США. і про що зазначено в п.п.3,4 договору.

Суд вважає, що ціна, за якою було фактично здійснено наступну купівлю спірної квартири, визначена у договорі про завдаток №z-010/223 від 22.03.2010 року, укладеному між позивачем та ОСОБА_12, згідно якого позивач внесла завдаток за спірну квартиру в розмірі 16000 грн (еквівалент 2000 доларів США). При цьому в п.1.1 договору про завдаток зазначено, що продавець згідний продати, а покупець - купити квартиру АДРЕСА_1 за 464000 грн, що становить еквівалент 58000 доларів США.

Суд вважає, що ціна договору, зазначена в п.2.1 договору купівлі-продажу від 15.04.2010 року, а саме 43800 грн сторонами договору була свідомо занижена та визначена на підставі довідки-характеристики БТІ від 30.03.2010 року, що випливає з п.2.3 договору.

Що стосується завдатку на спірну квартиру, то сам по собі факт внесення його позивачем не означає, що сума завдатку є особистими коштами позивача. Те, що в договорі про завдаток позивач іменується як покупець, теж не є доказом її участі у придбанні спірного майна, так як договір про завдаток є лише попереднім договором, а в подальшому квартира була оформлена на ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири.

Таким чином твердження позивача з приводу того, що кошти, виручені від продажу квартири на вул.Волгоградській були частково витрачені на лікування ОСОБА_3, а для придбання спірної квартири залучені її особисті кошти, є нелогічними, так як різниця між проданою та придбаною квартирами становить 66640 грн або 9000 доларів США, і ця сума різниці могла бути витрачена на лікування ОСОБА_3

Покази свідків ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в тій частині, що для придбання спірної квартири залучалися кошти дітей позивача, суд оцінює критично, так як зазначені свідки є близькими друзями та родичами позивача, а тому зацікавлені у вирішенні справи на її користь.

Таким чином факт придбання спірної квартири за спільні кошти позивача з померлим ОСОБА_3 не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду, в зв'язку з чим суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про визнання спірної квартири об'єктом спільної сумісної власності, її поділ та визнання права власності на її частину.

Відмовляючи позивачу в позові, суд на підставі ст.88ЦПК України вважає за необхідне достягнути з неї суму судового збору, яка при подачі позову була сплачена у розмірі 487 грн 20 коп, виходячи з ціни позову 21900 грн (43800 грн: :2). Фактично ціну позову становить половина суми, за яку було придбано спірну квартиру, тобто 232000 грн (464000 грн : 2), а сума судового збору, яка мала бути сплачена при подачі позову, становить 2320 грн (232000:100).

Отже, з позивача слід стягнути на користь держави недоплачену суму судового збору в розмірі 1832 грн 80 коп (2320грн - 487 грн 20 коп).

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.3,57 ЦК України, ст.ст. 10,60,61, 212-215, 256, 259 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задвільнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю без шлюбу з 2008 року по 14 серпня 2014 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Києва, що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 1832 (одна тисяча вісімсот тридцять дві) грн 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: