Справа № 132/419/15-ц
Провадження № 2/132/233/15
РІШЕННЯ

Іменем України

11.03.2015 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

при секретарі Жовтій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в позові вказує, що на підставі свідоцтва про право особистої власності їй на праві особистої власності належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Дана квартира зареєстрована за нею в Державному КП Вінницькому обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації 06.12.1998 року в реєстровій книзі № 7 за реєстром № 182/ 25 .

В даній квартирі, на сьогоднішній день значаться зареєстрованими вона, її чоловік ОСОБА_3, її дочка ОСОБА_4, а також її дочка ОСОБА_5 та її бувший чоловік ОСОБА_2, шлюб з яким її дочка розірвала 25 лютого 2011 року. Вона, чоловік та наші дочки постійно безвиїзно проживають в належній їй квартирі .

Після розірвання шлюбу з її дочкою ОСОБА_5 , а саме 25.02.2011 року відповідач ОСОБА_2, забравши всі свої речі , вибув з належної їй квартири . З цього часу в квартирі АДРЕСА_1 не проживає і не з'являється, даною квартирою не користується, участі в утриманні житла та оплаті комунальних послуг не приймає. Добровільно знятись з реєстрації не бажає . Місце його перебування невідоме. Відповідач ОСОБА_2 добровільно відмовився від права користування даною квартирою. Її дочка ОСОБА_5 14 жовтня 2014 року одружилася з ОСОБА_7.

Вона та члени її сім'ї користуються належною їй квартирою. Всі витрати, пов'язані з утриманням квартири та оплатою комунальних послуг несе сама, а також в зв'язку з реєстрацією в даній квартирі відповідача не може вільно користуватись та розпоряджатись належною їй квартирою на свій розсуд .

Відповідач не є членом її сім'ї, не проживає в належному їй будинку без поважних причин більше року, а саме майже 4 роки, і тому він втратив право на користування даною квартирою .

Тому вона вимушена звертатись до суду за захистом своїх порушених прав, як власник квартири шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням для здійснення можливості зняття відповідача з реєстрації у відповідності до ст. 7 ч.1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні » від 11.12.2003 року№1382-ІУ.

В судове засідання позивачка не з'явилася, однак в матеріалах справи наявна заява, відповідно до якої просить суд розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує повністю.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином через оголошення в газеті «Вінниччина» від 06.03.2015 року №18(22960) .

За вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав.

Так, відповідно до свідоцтва про право особистої власності, виданого 30 листопада 1998 року виконкомом Калинівської міської ради на підставі рішення виконкому Калинівської міської ради № 735 від 22 жовтня 1998 року позивачці на праві особистої власності належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Дана квартира зареєстрована за позивачкою в Державному КП Вінницькому обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації 06.12.1998 року в реєстровій книзі № 7 за реєстром № 182/ 25(а.с.7) .

В даній квартирі, на сьогоднішній день значаться зареєстрованими позивачка, її чоловік ОСОБА_3, її дочка ОСОБА_4, а також її дочка ОСОБА_5 та її бувший чоловік ОСОБА_2, шлюб з яким дочка позивачки розірвала 25 лютого 2011 року. Факт реєстрації даних осіб в належній позивачці на праві власності квартирі підтверджується відмітками про реєстрацію в паспортах та довідкою № 984 від 01.12.2014 року житлово-будівельного кооперативу «Харчовик» м. Калинівка Вінницької області (а.с.8).

Позивачка, її чоловік та їхні дочки постійно безвиїзно проживають в належній позивачці квартирі .

Після розірвання шлюбу з дочкою позивачки ОСОБА_5 , а саме 25.02.2011 року, відповідач ОСОБА_2, забравши всі свої речі , вибув з належної позивачці квартири . З цього часу в квартирі АДРЕСА_1 не проживає і не з'являється, даною квартирою не користується, участі в утриманні житла та оплаті комунальних послуг не приймає. Добровільно знятись з реєстрації не бажає . Місце його перебування невідоме. Відповідач ОСОБА_2 добровільно відмовився від права користування даною квартирою.Дочка позивачки-ОСОБА_5 14 жовтня 2014 року одружилася з ОСОБА_7.

Той факт, що ОСОБА_2 не проживає в належній позивачці ОСОБА_1 на праві власності квартирі, і вибув з неї 25 лютого 2011 року підтверджується актом обстеження житлових умов в квартирі АДРЕСА_1 від 01.12.2014 року, складеним головою правління ЖБК «Харчовик» та сусідами по квартирі і скріпленого печаткою ЖК «Харчовик» (а.с.9).

Позивачка та члени її сім'ї користуються належною їй квартирою. Всі витрати, пов'язані з утриманням квартири та оплатою комунальних послуг несе позивачка сама, а також в зв'язку з реєстрацією в даній квартирі відповідача не може вільно користуватись та розпоряджатись належною їй квартирою на свій розсуд .

Відповідно до ст.29 ЦК України місце проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Відповідач не є членом сім'ї позивачки, не проживає в належному їй будинку без поважних причин більше року, а саме майже 4 роки і тому він втратив право на користування даною квартирою .

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплене право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд , вчиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України ).

Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе усунути перешкоди в користуванні належною ОСОБА_1 на праві власності квартирою АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування квартирою за місцем реєстрації, як особа , що не проживає в житловому приміщенні без поважних причин майже 4 роки, а саме з 25.02.2011 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.29, 316, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.3,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України », ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 10, 60, 158, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні належною ОСОБА_1 на праві власності квартирою АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 таким, що втратив право на користування квартирою за місцем реєстрації , як особа , що не проживає в житловому приміщенні без поважних причин майже 4 роки, а саме з 25.02.2011 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя:підпис

Суддя:

Секретар: