Справа № 752/9344/15-ц
Провадження по справі № 2/752/4220/15
23.06.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді Антонової Н.В., при секретарі Ляліній А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом заступника прокурора Голосіївського району м. Києва в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3, про накладення заборони на відчуження майна,-
29.05.2015 року заступник прокурора Голосіївського району м. Києва в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовними вимогами до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3, про накладення заборони на відчуження майна.
В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_2 є матір'ю малолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Разом з тим, наразі ОСОБА_1 має статус дитини, що позбавлена батьківського піклування, оскільки ОСОБА_2 та батька дитини ОСОБА_4 було позбавлено батьківських прав за рішенням суду, в зв'язку з ухиленням останніх від виконання своїх обов'язків щодо виховання та утримання доньки.
Малолітня ОСОБА_4 зареєстрована та проживає в квартирі за адресою АДРЕСА_1, таким чином, має право на користування даним майном.
Дана квартира на праві спільної сумісної власності в рівних частках належить ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.
За таких обставин, з метою захисту прав малолітньої дитини, заступник прокурора Голосіївського району м. Києва, посилаючись на відповідні положення Закону України «Про охорону дитинства», просив суд накласти заборону на відчуження житла, право на користування яким має малолітня ОСОБА_1, а саме на належну її матері ? частину квартири за адресою АДРЕСА_1.
В судовому засіданні представник прокуратури Голосіївського району м. Києва - прокурор Зусько Г.М., позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що накладення заборони на відчуження майна, яким має право користуватися малолітня дитина, зумовлена необхідністю його збереження. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду повідомлялася належним чином.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, в судовому засіданні позов вважав таким, що підлягає задоволенню.
Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні позов вважав таким, що підлягає задоволенню.
Враховуючи неявку в судове засідання позивача, за згоди позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення.
Суд, вислухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позові підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 від 13.05.2003 року.
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11.06.2012 року. яке набрало законної сили 22.06.2012 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав відносно доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З огляду на таке, Розпорядженням Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації №528 від 18.07.2012 року ОСОБА_1 надано статус дитини, що позбавлена батьківського піклування.

Розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації №2786 від 30.11.2012 року опікуном над ОСОБА_1 призначено громадянина ОСОБА_3.

Разом зі своїм опікуном малолітня дитина проживає за адресою АДРЕСА_2.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 248 СК України, дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 71 ЖК Української РСР, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців, зокрема, у випадку влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено з Довідки Форма№3 від 22.05.2015 року за вих.. №1410, малолітня ОСОБА_1 зареєстрована в квартирі за адресою АДРЕСА_1.

Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 21.10.1993 року, квартира за адресою АДРЕСА_1 приватизована, та на праві приватної спільної сумісної власності в рівних частках належить ОСОБА_5, ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5), ОСОБА_7 та матері дитини - ОСОБА_2.

Відповідно до ст.. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд, у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Водночас, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11.06.2012 року про позбавлення батьків ОСОБА_1 батьківських прав питання щодо накладення заборони на відчуження житла, яким остання має право користуватися, не вирішено.

З огляду на таке, з метою першочергового захисту інтересів дитини, суд вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на положеннях закону, є мотивованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. 248 СК України, ст. 71 ЖК УРСР, ст. 32 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ст. 17 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. ст. 60, 88,174, 212, 214, 215, 223, 224-228, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов заступника прокурора Голосіївського району м. Києва в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3, про накладення заборони на відчуження майна- задовольнити.

Накласти заборону на відчуження частини квартири (житла) ОСОБА_2, що належить на праві спільної сумісної власності в рівних частках їй та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, а саме на ? (одну четверту) часину квартири за адресою АДРЕСА_1, до досягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп..

Рішення суду, після набрання ним законної сили, надіслати до органів нотаріату за місцем знаходження майна та житла.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Голосіївського районного суду м. Києва протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення, а сторонами, які не були присутні при проголошенні рішення суду - протягом десяти днів з дня отримання його копії до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя