Справа № 573/2293/15-ц
У Х В А Л А

іменем України

22 жовтня 2015 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Свиргуненко Ю. М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Сумської області, відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИЛА:

20 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Сумської області, відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області, в якому просить зобов'язати відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції зняти арешт та заборону на відчуження з його майна, що був накладений на підставі постанови від 26 серпня 2010 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №20046579, виданої відділом державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції, реєстраційний номер обтяження 3890247, реєстраційний номер 10219000.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 41, 42 постанови №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснив, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови старшого державного виконавця відділу ДВС Білопільського РУЮ ОСОБА_2 від 26 серпня 2010 року серії ВП №20046579, під час виконання виконавчого листа №6-1/2010, виданого Білопільським районним судом Сумської області 11 березня 2010 року, накладено арешт на все майно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з постановою серії ВП №20046579 від 19 вересня 2010 року, виконавче провадження з примусового виконання означеного вище виконавчого документа було закінчене у звязку з тим, що боржник за місцем реєстрації в с. Горобівка Білопільського району Сумської області, по вул. Котовського, 20 не проживає, будинок за вказаною адресою відсутній.

В доданій до позовної заяви інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 15 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_1 відсутні відомості про накладення арешту на нерухоме майно останнього, яке знаходиться на території Білопільського району.

Згідно зі ст.115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала, яка разом із заявою та всіма додатками до неї надсилається позивачеві.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст.121 ЦПК України заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому суду.

Таким чином, оскільки нерухоме майно, про зняття арешту з якого заявлено вимоги позивачем, не знаходиться на території Білопільського району Сумської області, позов ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Сумської області, відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області є таким, що поданий без дотримання правил підсудності, встановлених ч. 2 ст. 114 ЦПК України, а тому підлягає поверненню позивачу відповідно до ст. ст. 115, 121 ЦПК України для подачі до належного суду.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу слід повернути сплачений при зверненні до суду з даним позовом судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», п. 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», ст. ст. 114, 115, 121 ЦПК України

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Сумської області, відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області про зняття арешту з майна повернути позивачу для подання до належного суду.

Зобовязати управління державної казначейської служби у Білопільському районі Сумської області повернути ОСОБА_1 судовий збір у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок,який був сплачений 19 жовтня 2015 року на рахунок №0037, код отримувача: 38020201, код банку: 837013, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Сумській області в м. Суми, згідно квитанції № 191 від 19 жовтня 2015 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: