АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9054/15 Справа № 205/2864/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Нижний А. В. Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Добролюбовій І.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 серпня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Новий», третя особа Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», про захист прав споживача, -

В с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Новий», третя особа Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», про захист прав споживача(а.с.1-2).

Позивачка зазначала, що уклала з ПАТ «Банк Професійного Фінансування» кредитний договір №0 від 05.08.2011 року. Згідно п.2.2 кредитного договору рахунок позичальника НОМЕР_2 відкритий у ПАТ «Профін Банк», код банку 305653(надалі «Поточний рахунок»).

11.07.2012 року звернулась до ПАТ КБ «Новий» для здійснення міжбанківського переказу на свій поточний рахунок НОМЕР_2, який відкритий у ПАТ «Профін Банк», для погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується квитанцією №15 від 11.07.2012 року, відповідно до якої здійснила платіж на рахунок НОМЕР_3 у сумі 123 000 грн.

06.08.2012 року між ПАТ «Банк Професійного Фінансування» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір купівлі-продажу кредитних портфелів, згідно якого права вимоги за кредитним договором перейшли до нового кредитора.

ПАТ «Альфа-Банк» звернувся з позовом до Ленінського районного суду про стягнення з неї, ОСОБА_2, заборгованості за кредитним договором, який на даний час розглядається в Ленінському районному суді м.Дніпропетровська в межах справи №2/205/1987/14. Під час розгляду вказаної справи представник ПАТ «Альфа-Банк» стверджував, що платіж на суму 123 000,00 грн. на рахунок НОМЕР_2, який відкритий у ПАТ «Профін Банк», не надходив.

На запит Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20.08.2014 року щодо витребування інформації стосовно вказаної суми грошових коштів, ПАТ АКБ «Новий» надав відповідь, в якій зазначено, що 11.07.2012 року ОСОБА_2 не сплачувала 123 000,00 грн. на дебет рахунку НОМЕР_3, кредит рахунку НОМЕР_1, рахунок отримувача НОМЕР_2.

Посилаючись на викладені обставини та вказуючи на те, що квитанцією підтверджується факт сплати нею коштів на погашення кредиторської заборгованості на поточний рахунок НОМЕР_2, відкритий у ПАТ «Профін Банк» через рахунок НОМЕР_1 ПАТ АКБ «Новий» та що останній не перерахував кошти за її дорученням у сумі 123 000,00 грн. на поточний рахунок НОМЕР_2, ОСОБА_2 просила стягнути з АКБ «Новий» на користь ПАТ «Альфа-Банк» суму 123000,00 грн. в рахунок боргу ОСОБА_2 за кредитним договором №0 від 05.08.2011 року.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено(а.с.75-77).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлений позов, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права(а.с.82-83).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ст.ст.3,11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст.16 ЦК України, за положеннями якої кожна особа, законний інтерес або право якої порушено, має право скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права із застосуванням заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення(визнання) порушених(оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

За положеннями ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

По справі встановлено, що між ПАТ «Банк Професійного Фінансування» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №0 від 05.08.2011 року, за умовами якого позичальнику надано кредит у сумі 137 423,20 грн.

За змістом п.2.2 Кредитного договору кредит у сумі 137 423,20 грн. надається позичальнику для оплати за цільовим призначенням шляхом перерахування з кредитного рахунку ПАТ «Профін Банк» на поточний рахунок позичальника НОМЕР_2, відкритий у ПАТ «Профін Банк»(далі Поточний рахунок).

Пунктом 3.1 Кредитного договору визначено, що погашення Кредиту здійснюється в наступному порядку: позичальник доручає, а кредитодавець за дорученням позичальника здійснює договірне списання грошових коштів в сумі відповідного щомісячного платежу та у відповідну дату платежу згідно графіку з Поточного рахунку позичальника на кредитний рахунок(а.с.4-7).

06.08.2012 року між ПАТ «Профін Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір купівлі-продажу кредитних портфелів, за яким право вимоги за кредитним договором №0 від 05.08.2011 року перейшло до ПАТ «Альфа-Банк»(а.с.9-14).

Із справи вбачається, що в провадженні Ленінського районного суду м.Дніпропетровська знаходиться справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 05.08.2011 року(а.с.15).

На виконання ухвали суду про забезпечення доказів від 20.08.2014 року стосовно грошових коштів у сумі 123 000,00 грн. АКБ «Новий» листом від 14.11.2014 року №2/3-1634 повідомив, що 11.07.2012 року банк не здійснював відправлення грошових коштів в сумі 123 00,00 грн. від платника ОСОБА_2 на рахунок отримувача НОМЕР_2 в ПАТ «Профін Банк»(а.с.53,54).

Обгрунтовуючи заявлений позов по даній справі, ОСОБА_2 зазначала, що ПАТ АКБ «Новий» не перерахував кошти за її дорученням у сумі 123 000,00 грн. на поточний рахунок НОМЕР_2, оплату яких на погашення заборгованості за кредитним договором вона здійснила 11.07.2012 року міжбанківським переказом на поточний рахунок НОМЕР_2, відкритий у ПАТ «Профін Банк», через рахунок НОМЕР_1 ПАТ АКБ «Новий», та посилалась при цьому на квитанцію №15 від 11 липня 2014 року, ксерокопія якої наявна в матеріалах справи(а.с.8).

Заперечуючи проти позову, ПАТ АКБ «Новий» з посиланням на лист банку від 14.11.2014 року №2/3-1634(а.с.54) повідомив, що 11.07.2012 року банк не здійснював відправлення грошових коштів в сумі 123 00,00 грн. від платника ОСОБА_2 на рахунок отримувача НОМЕР_2 в ПАТ «Профін Банк» та зазначив, що 11.07.2012 року ОСОБА_2 не зверталась до АКБ «Новий» для здійснення міжбанківського переказу та не вносила будь-які кошти до каси АКБ «Новий».

Стосовно квитанції №15 від 11 липня 2014 року, на яку як на доказ внесення грошових коштів посилалась ОСОБА_2, банк зазначив, що остання не є дійсним касовим документом, оскільки не відповідає вимогам Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою правління Національного банку України №174 від 01.06.2011 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 червня 2011 року за №790/19528, та положенням ст.17 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» в редакції станом на 2012 рік.

Відповідно до п.24.3 ст.24 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» при використанні документа на переказ готівки ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття до виконання банком або іншою установою - учасником платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі. Прийняття документа на переказ готівки до виконання засвідчується підписом уповноваженої особи банку або іншої установи - учасника платіжної системи чи відповідним чином оформленою квитанцією.

Згідно з п.32.3 ст.33 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки зобов'язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених пунктом 22.6 статті 22 цього Закону.

Відповідно до п. 32.1 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

За змістом зазначених положень Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк, приймаючи від платника готівку для переказу її на рахунок отримувача у іншому банку, бере на себе зобов'язання перед платником здійснити такий переказ, однак банк при таких обставинах не стає боржником за зобов'язанням, на виконання якого було ініційовано відповідний переказ.

Як видно із справи, між ОСОБА_2 та ПАТ АКБ «Новий» не укладався договір про переведення на ПАТ АКБ «Новий» боргу ОСОБА_2 перед ПАТ «Профін Банк», після відступлення права вимоги ПАТ «Альфа-Банк», стосовно її зобов'язань за кредитним договором №0 від 05.08.2011 року.

Крім того, належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст.57,58 ЦПК України, які б з достовірністю свідчили про факт внесення ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 123 000,00 грн. на поточний рахунок НОМЕР_2, відкритий у ПАТ «Профін Банк», через рахунок НОМЕР_1 ПАТ АКБ «Новий», ОСОБА_2 у порядку, передбаченому ст.60 ЦПК України, не надала.

Таким чином, встановивши зазначені обставини та що ПАТ АКБ «Новий» не є стороною кредитних правовідносин, які виникли між ОСОБА_2 та ПАТ «Профін Банк», після відступлення права вимоги ПАТ «Альфа-Банк», на підставі кредитного договору №0 від 05.08.2011 року, суд прийшов до правильного висновку, що ПАТ АКБ «Новий» не є особою, яка відповідає за виконання зобов'язань за таким договором, та особою, з якої можуть бути стягнуті грошові кошти з метою виконання зобов'язань за кредитним договором №0 від 05.08.2011 року та обгрунтовано зазначив, що вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ПАТ АКБ «Новий» коштів на користь третьої особи - ПАТ «Альфа-Банк» в рахунок погашення її зобов'язань перед третьою особою не є в розумінні ст.16 ЦК України належним способом захисту з огляду на відсутність у банку жодних зобов'язань перед такою третьою особою, а відтак відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог.

Твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що факт сплати нею коштів у сумі 123 000,00 грн. на погашення кредиторської заборгованості на поточний рахунок НОМЕР_2, відкритий у ПАТ «Профін Банк» через рахунок НОМЕР_1 ПАТ АКБ «Новий», підтверджується квитанцію №15 від 11 липня 2014 року, не можуть бути взяті до уваги, оскільки твердження ПАТ АКБ «Новий» про те, що 11.07.2012 року вона не зверталась у передбаченому порядку до АКБ «Новий» для здійснення міжбанківського переказу та не вносила будь-які кошти до каси АКБ «Новий», та що квитанція №15 від 11 липня 2014 року не містить відповідних реквізитів, визначених положеннями Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні та не є належним доказом, не спростовано.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, не можуть бути взяті до уваги, оскільки суд всебічно і повно перевірив доводи та заперечення сторін в межах заявлених вимог, з'ясував обставини справи, права та обов'язки сторін і прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Рішення суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам та положенням діючого законодавства, що регулює зазначені правовідносини, підстав для скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-