УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Романченко Ю.В. про розірвання спадкового договору та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про вчинення певних дій щодо спадкового договору, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 &#8722; ОСОБА_9 − на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 19 липня 2012 року вона уклала спадковий договір з відповідачем, яка повинна відповідно до умов договору шанобливо та толерантно ставитися до неї, організовувати її прогулянки, у разі необхідності приймати участь у догляді за нею та її оселею, надавати допомогу в оформленні житлових субсидій, за її дорученням здійснювати оплату комунальних та інших послуг, забезпечувати ліками.

Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання: з літа 2013 року не відвідує її, не організовує їй прогулянки, не приймає участі у догляді за нею та її будинком, не допомагає у придбанні ліків та продуктів харчування, не спілкується з нею.

На прохання розірвати укладений договір відповідач не відповідала, що стало підставою для звернення до суду. Позивач просила суд розірвати укладений з відповідачем спадковий договір, скасувати реєстрацію вказаного договору та реєстрацію заборони відчуження житлового будинку та земельної ділянки, на якій розташований будинок, зобов'язати приватного нотаріуса Романченко Ю.В. зняти заборону відчуження вказаного майна.

У травні 2014 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про вчинення певних дій щодо спадкового договору, посилаючись на те, що відповідно до умов укладеного з позивачем 19 липня 2012 року спадкового договору позивач зобов'язана, зокрема, не перешкоджати їй виконанню умов вказаного договору. Вона виконує всі обов'язки, покладені на неї договором, але позивач з 17 травня 2014 року перешкоджає їй виконувати обов'язки. Позивач за зустрічним позовом просила суд зобов'язати ОСОБА_4 припинити перешкоджати їй у виконанні обов'язків, передбачених умовами спадкового договору.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2014 року, позов задоволено частково.

Розірвано спадковий договір від 19 липня 2012 року, знято заборону відчуження будинку по вул. Гагаріна, 4 в с. Нива Трудова Апостолівського району Дніпропетровської області. У задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 − ОСОБА_9 − просить скасувати судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2014 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2014 року, оскільки вони законні та обґрунтовані.

Задовольняючи позовні вимоги та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суди виходили з того, що між сторонами укладений спадковий договір, обов'язки за яким відповідачем не виконувались з серпня 2013 року по час звернення позивача до суду з позовом.

Вказані відповідачем обставини невиконання умов договору у період з вересня 2013 року майже протягом місяця у зв'язку з перебуванням у лікарні на збереженні по вагітності та пологам, а з 30 вересня по 28 лютого 2014 року вдома з немовлям, суди попередніх інстанцій вважали не поважними, тобто такими, що не надавали відповідачу право в зазначений період часу не виконувати свої обов'язки за спадковим договором.

Доводи касаційної скарги щодо проведення відповідачем ремонту у квартирі позивача, приведення до ладу її городу та прибирання оселі не спростовують висновків судів щодо неналежного виконання обов'язків за договором у вказаний позивачем період.

Крім того, перешкоди для виконання відповідачем свої обов'язків, на які вказує ОСОБА_5 виникли вже після звернення ОСОБА_4 до суду.

Доводи представника ОСОБА_5 - ОСОБА_9 щодо неповного з'ясування судами попередніх інстанцій обставин справи та неврахування показів свідків, які спростовують доводи позивача не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Разом з тим, суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 &#8722; ОСОБА_9 − відхилити.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Є.П. Євграфова І.М. Завгородня