АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Музичко С.Г., Саліхова В.В.

при секретарі: П`ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року в цивільній справі за позовом

ОСОБА_2 до Споживчого товариства «Торговий дім «Ідмар Україна», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Аісс Груп», про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування спричиненої моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до СП «Торговий дім «Ідмар Україна» про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Посилався на те, що відповідачем на належному йому Інтернет сайті http://idmar.com.ua/text/about було розміщено фото та вказано ім'я позивача письмової згоди на що він не надавав, розповсюджено недостовірну інформацію з використанням його імені «ІНФОРМАЦІЯ_1», а саме, що: « …Компания «Идмар Украина» - предприятия основанное в 2002 году специализируется на производстве, продаже, монтаже и сервисном обслуживании твердотопливных котлов и парогенераторов. С 2005 года компания соединилась с польским производителем «ІНФОРМАЦІЯ_1» , которое является соучредителем компании СТ ТД Идмар Украина». На сегодняшний день на Украине не существует другого официального представителя компании «ІНФОРМАЦІЯ_1»...

Зазначав, що ексклюзивне право дистриб'ютора, представництва та реалізації котлів марки «ІНФОРМАЦІЯ_1», організацію їх виробництва він передав ТОВ «АІСС ГРУП» і ніяких відносин з відповідачем він не має та не надав останньому прав та повноважень виготовлення та реалізацію котлів під його маркою.

Вважаючи, що розповсюдженням цієї недостовірної інформації відповідач вводить в оману покупців, порушує його права та наносить шкоду його підприємницької діяльності, позивач після уточнення позовних вимог просив визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача інформацію про те, що Компания «Идмар Украина» соединилась с польским производителем «ІНФОРМАЦІЯ_1», зобов'язати відповідача протягом 5 днів з дня набрання рішенням суду законної сили видалити з Інтернет сторінки http://idmar.com.ua/text/about цю інформацію, його фото, фото котлів марки «ІНФОРМАЦІЯ_1» різного типу, заборонити використовувати його фото, ім'я і прізвище та стягнути у відшкодування моральної шкоди 20 000 грн. і судові витрати.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року позов залишено без задоволення.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_1, діючи від імені та в інтересах ОСОБА_2 на підставі довіреності, подав апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування судового рішення та ухвалення нового про задоволення позову.

Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту з'ясування обставин, що мають значення для справи. Вважає, що суд безпідставно зазначив в рішенні, що позивачем не надано належних та допустимих доказів розміщення на сайті відповідача недостовірної інформації, оскільки в судовому засіданні було долучено до матеріалів справи в якості речового доказу роздрукований скрін-шот сторінки сайту відповідача http://idmar.com.ua/text/about та цифровий носій - CD-R диск, які вказували на розміщення відповідачем неправдивої інформації. Також судом не надано належної оцінки тому, що наданий доказ вказує на розміщення неправдивої інформації станом на 24.07.2014 року, а не на момент огляду вказаної Інтернет сторінки в судовому засіданні 24.07.2015 року, тобто через рік, оскільки відповідач як власник сайту міг видалити дану інформацію з метою уникнення відповідальності. Також апелянт вказує, що суд безпідставно без проведення комп`ютерно-технічної експертизи, зробив висновки того, що апелянт з урахуванням технічних можливостей здійснив запис скрін-шоту з будь-якого Інтернет сайту в будь-який час та при зміні такого часу в комп'ютерній системі. Крім того, судом зроблені невірні висновки, які вплинули на ухвалене рішення, а саме: надання права застосування твердопаливних котлів «ІНФОРМАЦІЯ_1» на підставі Дозволу №1864.13.32 ТУ ДС Гірничого нагляду та промислової безпеки України у Київській області, а також те, що до суду не надано доказів тому, що така марка як «ІНФОРМАЦІЯ_1» взагалі зареєстрована у встановленому законом порядку та належить позивачу. Також судом не взятий до уваги такий доказ як повідомлення фабрики арматури «ІДМАР» (Польща) про використання СП «Торговий дім «Ідмар Україна» логотипу «ІДМАР ВІХЛАЧ» з метою введення покупців в оману.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За змістом ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. ст. 94, 277 ЦК України, кожному, в тому числі юридичній особі, гарантується право на захист честі, гідності та ділової репутації, а також спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Відповідно до ст. ст. 200, 201 ЦК України інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі. Суб'єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями. Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація, ім'я (найменування), інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

До способів захисту немайнових прав відноситься, зокрема, спростування недостовірної інформації, заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права. Відповідно до ст. ст. 201, 277 ЦК України, особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про інформацію», під інформацією цей Закон розуміє документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

Відповідно до ст. 14 вказаного Закону поширення інформації - це розповсюдження, обнародування, реалізація у встановленому законом порядку документованої або публічно оголошеної інформації.

Статтею 26 Закону України «Про інформацію» джерелами інформації є передбачені або встановлені Законом носії інформації: документи та інші носії інформації, які являють собою матеріальні об'єкти, що зберігають інформацію, а також повідомлення засобів масової інформації, публічні виступи. При цьому, юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі, гідності, ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Отже, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Звертаючись із позовом ОСОБА_2 зазначав, що Споживче товариство «Торговий дім «Ідмар Україна» розповсюдило на своєму сайті в Інтернеті недостовірну інформацію про те, що Компания «Идмар Украина» - предприятия основанное в 2002 году специализируется на производстве, продаже, монтаже и сервисном обслуживании твердотопливных котлов и парогенераторов. С 2005 года компания соединилась с польским производителем «ІНФОРМАЦІЯ_1», которое является соучредителем компании СТ ТД Идмар Украина». На сегодняшний день на Украине не существует другого официального представителя компании «ІНФОРМАЦІЯ_1»... та розмістило його фото без його згоди на таке.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами розміщення недостовірної інформації стосовно позивача на Інтернет сайті відповідача, співзасновником якого є він сам.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду і вважає їх правильними так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом Інтернет сайт http://idmar.com.ua/text/about. дійсно належить Споживчому товариству «Торговий дім «Ідмар Україна» ( а.с.86).

Споживче товариство «Торговий дім «Ідмар Україна» створено 12.03.2002 року, а з 02.12.2005 року позивач є його співзасновником з часткою 50% статутного фонду, що сторонами не заперечувалося та підтверджується Статутом товариства та протоколом Загальних зборів від 02.12.2005 року ( а.с. 8-9) .

У судовому засіданні обидві сторони підтвердили, що торгова марка «ІНФОРМАЦІЯ_1» за жодної з сторін не зареєстрована й доказів зворотному не подали.

При цьому було встановлено, що територіальним управлінням Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Києві та Київської області відповідачу надано Дозвіл № 1864.13.32 від 11.06.2013 року на застосування парових та водогрійних котлів теплопродуктивністю понад 0.1 МВт марки «ІНФОРМАЦІЯ_1» ( а.с.17, 96).

У даному випадку «ІНФОРМАЦІЯ_1», зазначено як марку парового і водогрійного котла, а не ім'я позивача.

В матеріалах справи містяться скрін-шоти різних Інтернет сайтів, на яких також використовується назва «ІНФОРМАЦІЯ_1», при рекламі та продажу котлів з такою назвою (а.с.100-106).

Надані позивачем докази не дають підстав вважати, що відповідачем використовувалося саме його ім'я, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

З урахуванням положень ст. 307 ЦК України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що розміщення на сайті фотографії з відео - інтерв'ю позивача, яке він надавав разом із іншим співвласником Споживчого товариства «Торговий дім «Ідмар Україна» щодо діяльності вказаного товариства, не стосується його особистого життя, випливає із діяльності Споживчого товариства «Торговий дім «Ідмар Україна» засновником якого він є й не потребувало його згоди.

Договір про співпрацю з ТОВ «АІСС Груп» укладений 23.04.2014 року не свідчить про те, що позивач є власником марки «ІНФОРМАЦІЯ_1» та передав права на виготовлення та реалізацію котлів під його маркою.

Усі доводи апеляційної скарги є аналогічними обґрунтуванню позовних вимог, які були предметом встановлення, ретельної перевірки суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315, 317ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: