АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ремеза В.А.

суддів - Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря - Безрукавого Є.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою корпорації «Артеріум»,

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2013 року за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, корпорації «Артеріум», приватного акціонерного товариства «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс», третя особа - ТОВ «Оптіма-Лізинг» про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2011 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_4, корпорації «Артеріум», приватного акціонерного товариства «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс» про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що 22.02.2011р. біля 14-50 год. на вул. Плеханова в районі будинку №15а в м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Ford Fusion» держномер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4, та автомобіля «Ноnda Civik», держномер НОМЕР_2 який належить ОСОБА_3, та яким керував ОСОБА_2

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2011р. ОСОБА_4 визнана винною у скоєнні даної ДТП та притягнута до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

В наслідок даної ДТП автомобілю «Ноnda Civik», були заподіяні технічні пошкодження.

Відповідно до висновку спеціаліста-автотоварознавця №0308/11 від 10.03.2011 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ноnda Civik», складає 10 758,25грн.

В наслідок ДТП позивачу, як власнику автомобіля ОСОБА_3 була заподіяна моральна шкода, оцінена нею в 2 000грн.. ОСОБА_2. який керував автомобілем під час ДТП, також була заподіяна моральна шкода, яку він оцінив в 2 000грн.

Власником автомобіля «Ford Fusion» є ТОВ «Оптіма-Лізинг», яке за договором прямого (оперативного) лізингу передало вказаний автомобіль в користування корпорації «Артеріум», з якою ОСОБА_4 на час аварії перебувала в трудових відносинах. На час ДТП автомобіль «Ford Fusion», був застрахований в ЗАТ «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс», а тому уточнивши свої позовні вимоги позивачі просили стягнути з корпорації «Артеріум», ПРаТ «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс», ОСОБА_4 в рахунок заподіяної в результаті ДТП шкоди грошові кошти у розмірі 15 158грн., з яких на користь ОСОБА_3 10 758,25грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000грн.; та стягнути на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000грн., на проведення автотехнічного дослідження 400грн., витрати по сплаті судового збору 270грн., та витрати на правову допомогу в сумі 4 000грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15.11.2013р. позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з корпорації «Артеріум» на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 10 758,25грн., моральну шкоду 2 000грн., а всього 12 758,25грн.

Стягнуто з корпорації «Артеріум» на користь ОСОБА_2 на відшкодування заподіяної моральної шкоди 2 000грн., витрати на проведення автотехнічного дослідження в сумі 400грн., сплачений судовий збір у сумі 124,58грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120грн., а всього 2 644,58грн.

Відмовлено ОСОБА_3, ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди з ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс».

Відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу.

В апеляційній скарзі корпорація «Артеріум» просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким стягнути на користь позивачів грошові кошти з належних відповідачів ОСОБА_4 та Приватного акціонерного товариства «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс», посилаючись на те, що висновки, викладені у рішенні суду не відповідають обставинам справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.02.2011р. приблизно о 14-50 год. на вул.Плеханова в районі будинку №15а в м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford Fusion» держномер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4, та автомобіля «Ноnda Civik 1.8» держномер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

В наслідок даної ДТП автомобілю «Ноnda Civik 1.8», держзнак НОМЕР_2, були заподіяні технічні пошкодження.

Встановлено, що власником автомобіля «Ноnda Civik 1.8», держномер НОМЕР_2, є позивач ОСОБА_3, ОСОБА_2 керував вказаним автомобілем на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 21.02.2011 року. Власником автомобіля «Ford Fusion», держномер НОМЕР_1, відповідно до довідки УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 12.08.2011 року № 11235 є ТОВ «Оптіма-Лізинг».

Як вбачається з наданих суду копій паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 та Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4, виданого 27.04.2012 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. ОСОБА_4 в зв'язку з одруженням 27.04.2012 року змінила прізвище на ОСОБА_4.

В наслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Ноnda Civik 1.8», держномер НОМЕР_2, який належить позивачу ОСОБА_3, зазнав ушкоджень і відповідно до висновку спеціаліста-автотоварознавця №0308/11/11 від 10.03.2011р. розмір матеріальної шкоди, заподіяної володільцю автомобіля «Ноnda Civik 1.8», держномер НОМЕР_2, пошкодженого в наслідок ДТП, складає 10 758,25грн.

Відповідно до п.2.1., п.3 договору прямого (оперативного) лізингу № 20071018/513 від 07.03.2007р., укладеного між ТОВ «Оптіма-Лізинг» та Корпорацією «Артеріум», Акту прийому-передачі автомобіля №2208/285, автомобіль «Ford Fusion», держномер НОМЕР_1, був переданий товариством «Оптіма-Лізинг» у тимчасове володіння та користування корпорації «Артеріям» строком на 48 місяців.

Відповідно до п.6.2. договору прямого (оперативного) лізингу №20071018/513 від 07.03.2007р. лізингоотримувач за цим договором, приймає на себе зобов'язання допускати експлуатацію автомобілів виключно уповноваженими водіями.

Наказом від 15.08.2008р. №159 ОД «Про закріплення автомобіля», виданим корпорацією «Артеріум», за ОСОБА_4 був закріплений лізинговий автомобіль «Ford Fusion», держномер НОМЕР_1, із дозволом керувати ним в якості водія категорії «В»; вказаний автомобіль переданий ОСОБА_4 із переведенням її при керуванні автомобілем в якості водія на самостійний контроль з виконанням положень ст. 31 Правил дорожнього руху України.

На момент виниклої ДТП автомобіль «Ford Fusion», держномер НОМЕР_1 був забезпечений полісом обов'язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який власник автомобіля ТОВ «ОПТІМА-ЛІЗИНГ» уклало з ЗАТ «Українська інноваційна страхова компанія «ІНВЕСТСЕРВІС» правонаступником якої є ПрАТ «Українська інноваційна страхова компанія «ІНВЕСТСЕРВІС», на строк з 10.07.2010р. до 08.07.2011р.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно положень ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п.5 ст. 989 ЦК України, на страхувальника покладено обов'язок повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 33.1.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально.

Як вбачається з роз'яснень, викладених у п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 1 березня 2013 року, відповідно до статті 21 Закону N 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

Оскільки відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.

При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

Судом першої інстанції встановлено, що володільцем транспортного засобу на день ДТП, на підставі договору прямого (оперативного) лізингу № 20071018/513 від 07.03.2007р., була корпорація «Артеріум», а водій ОСОБА_4 керувала транспортним засобом в момент ДТП на підставі трудового договору, а тому саме корпорація «Артеріум» повинна нести відповідальність за завдану позивачам шкоду.

Крім того судом першої інстанції було встановлено, що корпорація «Артеріум» в порушення умов укладеного договору прямого (оперативного) лізингу № 20071018/513 від 07.03.2007р. не повідомила власника транспортного засобу про настання страхового випадку, так само як і не повідомила про страховий випадок страхову компанію в порушення вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому саме корпорація «Артеріум» має нести майнову відповідальність за завдану позивачам моральну та матеріальну шкоду у зв'язку з пошкодженням автомобіля, і колегія суддів вважає що встановивши вказані обставини, суд обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивачів, стягнувши на їх користь кошти в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди і рішення суду є законним та обґрунтованим.

Доводи корпорації «Артеріум» в апеляційній скарзі про те, що висновки, викладені у рішенні суду не відповідають обставинам справи, і корпорація «Артеріум» не є належним відповідачем по справі, і за завдану шкоду має відповідати відповідач ОСОБА_4, безпідставні, оскільки матеріалами справи встановлено, що винною в ДТП, яка відбулась 22.02.2011р. на вул. Плеханова в районі будинку №15а в м. Дніпропетровську є водій автомобіля «Ford Fusion», держномер НОМЕР_1, ОСОБА_4, яка керувала автомобілем на підставі трудового договору, і володільцем вказаного транспортного засобу на той момент була саме корпорація «Артеріум».

Доводи корпорації «Артеріум» в апеляційній скарзі про те, що висновки, викладені у рішенні суду не відповідають обставинам справи, і корпорація «Артеріум» не є належним відповідачем по справі, і за завдану шкоду має відповідати Приватне акціонерне товариство «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс» необґрунтовані, оскільки матеріали справи не містять доказів про те, що корпорація «Артеріум» повідомляла власника автомобіля в порядку передбаченому договором прямого (оперативного) лізингу № 20071018/513 від 07.03.2007р. про настання страхового випадку, так само матеріали справи не містять доказів про повідомлення про страхових випадок страхову компанію, а тому за завдану шкоду має нести відповідальність володілець джерела підвищеної небезпеки.

Доводи корпорації «Артеріум» в апеляційній скарзі про те, що висновки, викладені у рішенні суду не відповідають обставинам справи з посиланням на те, що вони не погоджуються з рішенням суду в частині визначення судом розміру завданої матеріальної та моральної шкоди не можуть бути прийняті до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач не спростовував визначену позивачем на підставі висновку автотоварознавчого дослідження суму матеріальної шкоди у зв'язку з пошкодженням автомобіля, і доказів на спростування визначеної суми матеріальної шкоди не надавав, так само як і не зазначав своїх заперечень на спростування заявлених вимог про завданий позивачам розмір моральної шкоди, а тому суд оцінивши відповідно до положень ст. 212 ЦПК України докази по справі обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивачів в цій частині.

Керуючись ст.ст. 304,308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу корпорації «Артеріум» відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2013р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: