АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Левенця Б.Б.

РейнартІ.М.

при секретарі Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» до ОСОБА_2, треті особи: публічне акціонерне товариство «Київенерго», Державна архітектурно-будівельна інспекція України, про зобов'язання відновити систему опалення, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 5 серпня 2015 року, -

у с т а н о в и в :

У травні 2015 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: ПАТ «Київенерго», Держархбудінспекція України, про зобов'язання відновити систему опалення.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 5 серпня 2015 року позов задоволено, зобов'язано ОСОБА_2 відновити систему опалення у квартирі АДРЕСА_1 шляхом встановлення та приєднання приладів опалення до стояків централізованого опалення за власні кошти. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, а також стягнути з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн.

_____________________________________________________

Справа № 756/7059/15-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/12488/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Белоконна І.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

Апелянт, зокрема, посилається на ті обставини, що суд дійшов помилкового висновку про обгрунтованість позовних вимог КП «Керуюча компанія з обслуговуванняжитлового фонду Оболонського району м. Києва», оскільки перепланування квартири здійснено на підставі проекту, що розроблений Державним науково-дослідним та проектно-вишукувальним інститутом «НДІпроектреконструкція» Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України. При цьому вказує, що суд не звернув уваги на той факт, що модернізація системи газопостачання та опалення була вимушеною, оскільки ЖЕК-512 утримував в незадовільному стані систему опалення будинку.

В суді апеляційної інстанції представники ОСОБА_2 - ОСОБА_6, ОСОБА_3 подану апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» - Улибіна В.О. апеляційну скаргу просила відхилити, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 5 серпня 2015 року залишити без змін.

Представники третіх осіб ПАТ «Київенерго» та Держархбудінспекції України, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у їх відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідно до п. 1 розпорядження Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 31 січня 2015 року № 41 «Про деякі питання комунального майна територіальної громади міста Києва, що віднесено до сфери управління Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації» та додатку 1 до даного розпорядження житловий будинок АДРЕСА_1 було закріплено на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» (а. с. 10-13).

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 27 квітня 2005 (а. с. 20).

Згідно довідки № 25426 від 29 травня 2015 року відповідач також зареєстрована у вищезазначеній квартирі (а. с. 21).

Згідно акту ЖЕК-512 від 2 жовтня 2014 року під час проведення комісійного обстеження квартири АДРЕСА_1 м. Києві було встановлено, що власником квартири було замінено стоякові мережі підводу та відводу централізованого опалення. Нові стоякові мережі централізованого опалення обгорнуті теплоізоляційними матеріалом та заглиблені у стіни по всій довжині. Радіатори водяного опалення від'єднані від старої системи центрального опалення (а. с. 23).

7 жовтня 2014 року ЖЕК-512 КП «Житлосервіс» Куренівка» надіслано припис-попередження № 351/2 відповідачу як власнику квартири АДРЕСА_1 м. Києві, яким було зобов'язано відповідача відновити центральне опалення у квартирі АДРЕСА_1 м. Києві згідно проекту забудови житлового будинку (а. с. 22).

Вимоги вищезазначеного припису відповідачем не були виконані.

Також судом встановлено, що здійснені відповідачем демонтаж радіаторів водяного опалення від існуючої системи центрального опалення в квартирі АДРЕСА_2, а також ізоляція стояків опалення та заглиблення їх у стіни по всій довжині є переобладнанням в розумінні п. 1.4.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у ОСОБА_2 відсутній дозвіл на здійснення переобладнання системи теплопостачання у встановленому законом порядку.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції законними та обґрунтованими з огляду на наступне.

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3.

Відповідно до ст. 10 ЖК України громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію.

Згідно з ч. 2 ст. 383 ЦК УкраїнськоїРСР, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно акту ЖЕК-512 від 2 жовтня 2014 року ОСОБА_2 було замінено стоякові мережі підводу та відводу централізованого опалення. Нові стоякові мережі централізованого опалення обгорнуті теплоізоляційними матеріалом та заглиблені у стіни по всій довжині. Радіатори водяного опалення від'єднані від старої системи центрального опалення.

З акту огляду технічного стану після перепланування квартири АДРЕСА_1 Оболонському районі м. Києва від 12 квітня 2011 року № 171/14, затвердженого начальником будівельної лабораторії КП «Київжитлоспецексплуатація» КМДА вбачається, що перепланування квартири здійснено на підставі проекту, розробленого Державним науково-дослідним та проектно-вишукувальним інститутом «НДПІпроектреконструкція». У п. 3 загальних технічних відомостей акту огляду зазначено, що документ, на підставі якого проводилося перепланування та модернізація системи газопостачання та опалення: робочий проект «Газопостачання кв. 18 житлового будинку АДРЕСА_1» 2006 року. Проекти на перепланування і газопостачання не погоджені. Дозвіл на проектування та виконання будівельних робіт відсутній (а. с. 28).

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 100 ЖК Української РСР, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сім'ю. Переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сім'ї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. У разі відмови наймодавця, наймача або членів його сім'ї у згоді на переобладнання чи перепланування жилого приміщення спір може бути вирішено в судовому порядку, якщо на переобладнання чи перепланування є дозвіл виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Наймач, який допустив самовільне переобладнання чи перепланування жилого або підсобного приміщення, зобов'язаний за свій рахунок привести приміщення у попередній стан.

Згідно до ст. 152 ЖК Української РСР, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, переобладнання і перепланування жилого буднику (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до п. 1.4.6 «Правил утримання житлових будинків та при будинкових територій», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, власник, наймач жилого приміщення у житловому будинку, що допустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за власний рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Відповідно до ст. 179 ЖК Української РСР користування будинками державного й громадського житлового фонду, а також приватного житлового фонду та утримання їх здійснюється з додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями.

Відповідно до п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року, переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій здійснюється за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку з дозволу власника будинку та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

Згідно п. 1.4.1. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 № 76 переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Згідно п. 1.4.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого і самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування.

Відповідно до п. 1.4.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі - улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що здійснені ОСОБА_2 демонтаж радіаторів водяного опалення від існуючої системи центрального опалення в квартирі АДРЕСА_2, а також ізоляція стояків опалення та заглиблення їх у стіни по всій довжині є переобладнанням в розумінні п. 1.4.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Демонтаж радіаторів водяного опалення від існуючої системи центрального опалення в квартирі, ізоляція стояків опалення та заглиблення їх у стіни по всій довжині знаходиться за межами права, передбаченого ч. 2 ст. 383 ЦК України та свідчить про недотримання власником вимог ч. 2 та ч. 4 ст. 319 ЦК України, які передбачають право власника вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону та вимогу про те, що власність зобов'язує.

Згідно п. 25 «Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 № 630 відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Пунктом 2.1 «Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22 листопада 2005 року, визначено, що для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання.

Як вбачається з пояснень сторін, вірно встановлено судом першої інстанції та підтвердилося під час апеляційного розгляду справи, що робочий проект газопостачання в квартирі АДРЕСА_2, проекти на перепланування і газопостачання не погоджені з виконавчим комітетом місцевої Ради. Дозвіл на проектування та виконання будівельних робіт щодо переобладнання системи теплопостачання відсутній.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, оцінивши зібрані по справі докази у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, дійшов законних та обґрунтованих висновків про те, що позовні вимоги КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» підлягають задоволенню.

Доводи апелянта з приводу того, що ОСОБА_2 не порушила жодного закону України під час влаштування автономного опалення власної квартири у багатоповерховому будинку, є помилковим, оскільки статтею 152 ЖК Української РСР, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, переобладнання і перепланування квартири провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Також апелянт помилково посилається на редакцію статті 152 ЖК Української РСР в редакції Закону № 191-VIII від 12 лютого 2015 року, оскільки відповідно норми ч. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Посилання апелянта на те, що позивачем не доведено порушення відповідачем прав інших мешканців будинку є безпідставними, оскільки унаслідок демонтажу радіаторів водяного опалення від існуючої системи центрального опалення в квартирі, ізоляція стояків опалення та заглиблення їх у стіни по всій довжині, є переобладнанням внутрішньобудинкової системи опалення, яка належить до інженерної системи будинку як цілісного майнового комплексу, що свідчить про порушення прав інших мешканців будинку на стабільну роботу системи опалення.

У даному випадку питання про те, яким чином був проведенні будівельні роботи демонтажу радіаторів водяного опалення (з дотриманням норм чинного законодавства чи без) правового значення не має.

Відповідно до ст. 189 ЖК Української РСР у редакції на час виникнення спірних правовідносин, особи винні в тому числі і в порушенні користування жилими приміщеннями, санітарного утримання місць загального користування, сходових кліток, ліфтів, під'їздів, при домових територій, у самовільному переобладнанні та переплануванні жилих будинків і жилих приміщень та використанні їх не за призначенням, у порушенні правил експлуатації жилих будинків та інженерного обладнання несуть передбачену законодавством України відповідальність.

Згідно п. 1.4.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд правомірно зобов'язав відповідача ОСОБА_2 відновити систему опалення у квартирі АДРЕСА_1 шляхом встановлення та приєднання приладів опалення до стояків централізованого опалення за власні кошти.

Доводи апелянта з приводу недбалості комунальних служб та ненадання їй, як споживачу, якісних житлово-комунальних послуг не є предметом апеляційного розгляду.

Посилання апелянта у додаткових поясненнях до апеляційної скарги на те, що суд першої інстанції не зауважив на пропущення строку позовної давності, не береться колегією суддів до уваги, оскільки за приписами ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Крім того, на вимоги щодо самовільного переобладнання строк позовної давності не розповсюджується.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не відносяться до підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Інші доводи апеляційної скарги, які зводяться до неналежної оцінки зібраних у справі доказів та необхідності задоволення позову не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду по суті спору.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції законними та такими, що відповідають дійсним обставинам справи. Судом повно та всебічно з'ясовано фактичні обставини, вірно встановлено правовідносини сторін та правильно застосовано відповідну норму закону, що їх регулює, з огляду на що апеляційна скарга має бути відхилена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 5 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: Б.Б. Левенець

І.М. Рейнарт