Справа № 309/2901/15-ц
Провадження № 2/309/1341/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2015 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
в особі: головуючого судді Довжанин М. М.
при секретарі Попадинець Я. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: головне управління Державної міграційної служби у Закарпатській області про надання дозволу на виготовлення документів для тимчасового виїзду дитини за кордон, надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та стягнення аліментів
Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано згідно рішення суду. Від шлюбу у них народилася одна дитина: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розлучення син залишився проживати з нею. На сьогоднішній день вона має можливість та бажання поїхати із сином за кордон, а саме до Великобританії та Естонської республіки до друзів та родичів, які там проживають, з метою знайомства та загального розвитку сина, а також до Угорщини на відпочинок та оздоровлення. Однак, реалізувати свій намір вона не може, оскільки відповідач батько дитини згоду на виготовлення проїзних документів синові та виїзд їх неповнолітнього сина за кордон у добровільному порядку не надає.
Крім того, рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 23.06.2015 року із відповідача на її користь на утримання їх сина стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частки усіх його доходів.
При вирішенні даного спору нею не ставилось питання про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її утримання до досягнення сином трьохрічного віку, оскільки на день предявлення позову про стягнення аліментів на утримання сина її матеріальне становище було задовільним і сплати аліментів на її утримання вона не потребувала. На сьогоднішній день її матеріальне становище погіршилося, вона неспроможна належним чином утримувати себе разом з дитиною, а коштів, які сплачує відповідач, не вистачає.
Позивачка просить суд, винести рішення яким дозволити їй без згоди відповідача оформити всі необхідні документи для тимчасового виїзду неповнолітнього сина з України за кордон до Угорщини, Великобританії та Естонської Республіки, дозволити виїзд з України за кордон і повертатись на територію України малолітньому синові разом з нею або у супроводі із уповноваженою нею особою без згоди та супроводу відповідача батька дитини, строком на два роки та стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання до досягненням сином трьох років у розмірі 1/8 частки всіх видів його заробітку.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася. Від неї до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, просить суд позов задоволити з мотивів, викладених у заяві.
Відповідач ОСОБА_2 та представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог: ГУ ДМС України у Закарпатській області в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшло заперечення, у якому він заперечив проти задоволення позову та зазначив, що згідний сплачувати аліменти у розмірі 1/10 частини всіх його доходів щомісячно на утримання позивачки, а на виїзд дитини за кордон категорично не погоджується.
В порядку ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:
В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який розірвали за рішенням Хустського районного суду від 17.06.2014 року. Від спільного подружнього життя у них 06 травня 2013 року народилася одна дитина: син ОСОБА_3, який після розірвання шлюбу залишився проживати з матірю та знаходиться на її повному утриманні. Дана обставина стверджується довідкою виконкому Стеблівської сільської ради від 15.07.2015 року № 618.
На даний час позивачка має можливість та бажання виїхати разом із малолітнім сином за кордон до Великобританії, Естонської Республіки та Угорщини з метою відпочинку та оздоровлення сина.
Однак, відповідач не дає згоди на виїзд дитини на кордон, не наводячи при цьому жодних розумних підстав в обґрунтування своєї відмови.
Згідно з п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Виходячи із зазначеного та враховуючи те, що батько неповнолітньої дитини добровільної згоди на її виїзд безпідставно не надає, суд приходить до висновку про можливість надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон та виготовлення проїзних документів.
Також, у ході розгляду справи судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Закарпатської області з відповідача стягнуто аліменти на корить позивачки, на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 12.05.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.
На сьогоднішній день матеріальне становище позивачки погіршилось, вона не спроможна належним чином утримувати себе та дитину. Відповідач участі матеріальному забезпеченні позивачки не приймає.
Відповідно до ст. 80 ч.1 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 84 ч. 2 КК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач ухиляється від матеріального утримування своєї колишньої дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 слід щомісячно стягувати на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частки всіх видів його заробітку до досягнення дитиною трьох років.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 197, 209, 213-215, 218, 224-227, ЦПК України, ст. 4. Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст.ст. 80, 84 СК України, суд
Надати дозвіл ОСОБА_1 без згоди батька ОСОБА_2 оформити всі необхідні документи для тимчасового виїзду неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з України за кордон до Угорщини, Великобританії та Естонської Республіки.
Надати дозвіл на виїзд з України за кордон і повертатись на територію України неповнолітньому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю ОСОБА_1 або у супроводі із уповноваженою нею особою без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, строком на два роки.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в звязку з доглядом за дитиною в розмірі 1/8 частин всіх видів його заробітку, щомісячно до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, трьох років.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 487 грн. 20 коп. судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії до Хустського районного суду.
Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_5

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_5