Справа № 464/7316/12 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 22-ц/783/1023/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.,

суддів Курій Н.М., Мельничук О.Я.,

секретаря - Матяш С.І.,

з участю представника апелянта ОСОБА_2,

представника позивача Палайди ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 12 листопада 2014 року у справі за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_4, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖЕП «СтимулСихів», ОСОБА_5 про зобов»язання демонтувати самочинно встановлену металеву огорожу,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_4, треті особи: ТзОВ «ЖЕП «Стимул Сихів», ОСОБА_5 про зобов»язання демонтувати самочинно встановлену металеву огорожу задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_4 демонтувати самочинно встановлену металеву огорожу на прибудинковій території житлового будинку №305 по вул.Зелена у м. Львові. Вирішено питання судового збору.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_4

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить рішення Сихівського районного суду м. Львова від 12 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_6 в підтримання мотивів, викладених в апеляційній скарзі, пояснення представника позивача ПалайдиТис О.М., перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції, оскільки вони зроблені на підставі правильного встановлення існуючих правовідносин між сторонами, а доводи апеляційної скарги оскаржуваного рішення не спростовують. До такого висновку колегія суддів дійшла з врахуванням наступних обставин.

За приписами ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пленум Верховного Суд України у п.11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №11 роз»яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення відповідає зазначеним вимогам.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до положень ст. ст. 11, 15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Згідно із ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Способи захисту суб»єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів закріплений в ст. 16 ЦК України.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. ст. 57, 64 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які що мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до довідки форми 2 з місця проживання про склад сім'ї і прописки №1483 від 14.06.2012 р., виданої ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів», у квартирі АДРЕСА_1, зареєстровано четверо осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 Вказана квартира приватизована, власником є ОСОБА_4 (а.с.5).

Відповідачем ОСОБА_9 самовільно встановлено огорожу на прибудинковій території житлового будинку № 305 по вул. Зеленій у м. Львові. За фактом виявлення даного правопорушення працівниками ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» було складено протокол про адміністративне правопорушення та скеровано на розгляд адміністративній комісії Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради.

Постановою адміністративної комісії Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради № 22 від 16.02.2012 р. ОСОБА_9 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП, а саме, за самовільне встановлення металевої огорожі на прибудинковій території будинку №305 по вул. Зеленій у м. Львові та накладено штраф. Згідно даної постанови штраф сплачено (а.с13).

Розпорядженням Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 11.05.2012 р. №216, затверджено висновок міжвідомчої комісії (протокол від 10.04.2012 №7, §5) та зобов'язано ОСОБА_9 до 01.06.2012 р. демонтувати самочинно встановлену металеву огорожу на прибудинковій території житлового будинку №305 по вул. Зеленій у м. Львові, спорудження якої виконано з порушенням вимог «Положення про порядок влаштування огорож у м. Львові», затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 09.09.2011 р. № 834, без документів на землекористування, проектної документації та дозволу органу місцевого самоврядування (а.с.12).

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що факт самочинного встановлення металевої огорожі по вул. Зеленій у м. Львові відповідачем підтверджується постановою Сихівського районного суду м.Львова від 07.12.2012 року, якою відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_9 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа ТзОВ «ЖЕП «Стимул-Сихів» про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та скасування постанови адміністративної комісії Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради № 22 від 16.02.2012 р.

Крім цього, постановою Сихівського районного суду м. Львова від 27.12.2012 р., яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2014 р., відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_9 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, за участю третьої особи - ТОВ «ЖЕП «Стимул-Сихів» про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та скасування вищевказаного розпорядження.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, і з таким погоджується колегія суддів, що відповідачем самочинно, без відповідних дозвільних документів встановлено металеву огорожу на прибудинковій території житлового будинку № 305 по вул. Зеленій у м. Львові. Доводи представника відповідача про те, що металева огорожа встановлена не відповідачем ОСОБА_9 є неспроможними і спростовуються встановленими у справі обставинами.

Виходячи з системного анілізу норм права, зокрема п. 44 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та п.20.1. Правил благоустрою м.Львова, затверджених ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 року №376, стягнення, передбачені ст.ст.82, 152 КУпАП накладаються за порушення вимог цих Правил, а саме: п.20.1.24. за самочинне встановлення літніх майданчиків, відгороджень, постійних і тимчасових огорож, риштувань, дорожніх знаків, кіосків, яток стаціонарних, спеціальних конструкцій зовнішньої реклами та несвоєчасна їх перереєстрація, самовільне паркування автомобілів у межах зони паркування.

У зв'язку з наведеним та враховуючи те, що відповідач ОСОБА_9 відмовився у добровільному порядку демонтувати самочинно встановлену металеву огорожу, суд першої інстанції правомірно задовольнив позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів, оцінених судом належним чином, кожного окремо на їх достовірність, допустимість та достатність, взаємний звязок у їх сукупності, встановлених судом обставин справи. Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних у справі доказів.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для її задоволення та скасування рішення Сихівського районного суду м. Львова від 12 листопада 2014 року відсутні.

Керуючись ст. ст.209 ч. 3, 303, 304, 307 ч. 1 п.1, 308, 313, 314 ч. 1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 12 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20-ти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Курій Н.М.

ОСОБА_10