Справа № 461/3405/14 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/783/3792/15 Доповідач в 2-й інстанції:Приколота Т.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів: Тропак О.В.,Федоришина А.В.

з участю секретаря Іванової О.О.

з участю ОСОБА_1,

ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 12 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, з участю третіх осіб: Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, про зобов'язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и л а:

Позивачі звернулись до суду з позовом, з врахуванням уточнених вимог, прийнятих судом, про зобов'язання відповідачів припинити незаконне будівництво у квартирі АДРЕСА_1, привести приміщення квартири № 1, підвальне приміщення, під'їзд та фасад будинку у попередній стан шляхом відновленн віконного прорізу на місці влаштованого дверного прорізу у фасадній стіні будинку з дотриманням архітектурної композиції будинку, відновлення перекриття між приміщеннями квартири на першому поверсі та підвалу, відновлення дерев'яних панелей в під'їзді та усунення металевих дверей. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що власники квартири № 1 (відповідачі) здійснили будівельні роботи: пробито фасадну несучу стіну будинку та поставлено пластикові двері; знищено художню ліпнину на фасадній стіні; з'єднано підвальне приміщення з приміщенням першого поверху шляхом руйнування перекриття між першим та підвальним поверхом; в під'їзді самовільно демонтовано частину дерев'яних панелей та на їх місці встановлено металеві двері, які не відповідають інтер'єру приміщення. Будівельні роботи проводились як зсередини приміщення так і ззовні. Вважають здійснення ремонтних робіт відповідачами неправомірним. Просять позов задовольнити.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 12 лютого 2015 року позов задоволено повністю. Ухвалено зобов'язати ОСОБА_6 і ОСОБА_4 припинити ремонтні роботи у квартирі АДРЕСА_1, привести приміщення цієї квартири, підвальне приміщення, під'їзд та фасад будинку до попереднього стану шляхом відновлення віконного прорізу на місці влаштованого дверного прорізу у фасадній стіні будинку, з дотриманням автентичного вигляду будинку, відновити перекриття між приміщенням квартири №1 першого поверху та приміщення підвального поверху будинку; відновити дерев'яні панелі в під'їзді будинку та усунути металеві двері. Проведено розподіл судових витрат.

Рішення оскаржила ОСОБА_4

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, яке ухвалене при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи; за невідповідності висновків суду дійсним обставинам справи; просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. Стверджує, що на час придбання відповідачами квартири АДРЕСА_1 у приміщенні був влаштований вхід на фасадній стіні з боку вулиці. Зазначає, що пробиття фасадної стіни відповідачі не здійснювали. Наявний окремий вхід було влаштовано на місці віконних прорізів в квартиру та підвал шляхом їх об'єднання, що підтверджується актом інспекції ДАБК у Львівській області. Тобто втручання в несучу стіну будинку відповідачі чи попередні власники не здійснювали. Перекриття між першим та підвальним поверхами не розбирали, об'єднання квартир з коморою в підвалі в одне приміщення відбулось ще до купівлі. Щодо заміни дверей на металеві, вважає, що заміна вхідних дверей є прерогативою власника приміщення. Крім того, вважає, що для проведення ремонтних робіт, які здійснювали відповідачі, не є обов'язковим отримання дозволів в органах місцевого самоврядування.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог; колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст.ст. 10, 59-61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Згідно зі ст.3, ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення вважається обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення цим вимогам в повній мірі не відповідає.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Встановлено, що ОСОБА_7 є власником квартири АДРЕСА_2. ОСОБА_5 є власником квартири №3 у цьому будинку, який є пам'яткою культурної спадщини. Власниками нежитлового приміщення, переобладнаного з квартири № 1 у зазначеному будинку є відповідачі.

При перевірці дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил щодо приміщень будинку АДРЕСА_1 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області виявлено самовільне проведення будівельних робіт з реконструкції квартири № 1, а саме: влаштовано дверний проріз на місці віконного прорізу, об'єднано площу квартири з площею підвального приміщення шляхом руйнування перекриття між першим і підвальним поверхом. Інформація про наявність дозвільних документів на право виконання будівельних робіт відсутня, про що складено акт № 22-г від 20 березня 2014 року (а.с.12-14).

Розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 222 від 12 червня 2014 року ОСОБА_6, і ОСОБА_4 - співвласників нежитлового приміщення у будинку АДРЕСА_1 зобов'язано за власні кошти привести нежитлові приміщення (квартиру №1) та підвальні приміщення до попереднього стану: демонтувати двері та відновити вікно зі сторони головного фасаду в квартирі №1, закласти пробитий отвір з квартири в підвальне приміщення площею 15,8 кв.м (під літерою 1), відновити двері в підвальне приміщення площею 2,8 кв. м (під літерою ІУ) - (а.с.54).

Відповідно до ст. 100 ЖК Української РСР, переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сім'ю. Переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради.

Згідно зі ст.152 ЖК Української РСР переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради.

Пунктом 1.4.1. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17 травня 2005 року, визначено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється проводити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради відповідно до законодавства. У листі Міністерства будівництва, архітектури та житлово - комунального господарства України №5/6-2198 від 11 вересня 2006 року вказано, що роботи з перепланування повинні проводитися відповідно до проекту, розробленого з дотриманням вимог чинних будівельних норм і правил.

Відповідно до п.4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України КМУ №572 від 8 жовтня 1992 року, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил та в порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності»

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 2 березня 2004 року допоміжні приміщення будинку є об'єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном. Питання щодо згоди співвласників допоміжний приміщень вирішуються відповідно до законів України, що визначають правовий режим власності.

Статтею 22 Закону України «Про охорону культурної спадщини» заборонено зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця пам'ятки, їхні частини, пов'язане з ними рухоме та нерухоме майно. Відповідно до ст. 27 цього Закону у разі, коли пам'ятці загрожує небезпека, пошкодження, руйнування чи знищення, власник або уповноважений ним орган, особа, яка набула права володіння користування чи управління, зобов'язані привести цю пам'ятку до належного стану (змінити вид або спосіб її використання, провести роботи з її консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту пристосування). Відповідно до ст. 26 цього Закону, ремонт та реставрація пам'яток національного значення здійснюються лише за наявності письмового дозволу центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини на підставі погодженої з ним науково-проектної документації.

Юридичні і фізичні особи, які завдали шкоди пам'яткам, їхнім територіям, у тому числі незаконним будівництвом, зобов'язані відновити пам'ятки та їхні території, а якщо відновлення неможливе - відшкодувати шкоду відповідно до закону (ст.47).

На підтвердження своїх доводів про те, що така реконструкція проведена до придбання відповідачами приміщення не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. Такі доводи не можуть бути взяті до уваги і з огляду на те, що відповідно до ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, зобов'язаний утримувати своє майно у належному стані, оскільки власність зобов'язує.

Суд першої інстанції вірно не взяв до уваги посилання відповідачів на відсутність потреби у отриманні дозвільних документів на здійснення будівельних робіт з мотивів, що згідно ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої

влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю, декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, які належать до І-Ш категорій складності;видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, які належать до IV і V категорій складності.

Згідно положень ст.4 Закону України «Про архітектурну діяльність», під будівництвом слід розуміти: будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт.

Є встановленим, що у приміщеннях квартири № 1 та підвальних приміщеннях будинку АДРЕСА_1 проведено роботи з улаштування дверного прорізу з віконного прорізу у капітальній (фасадній) стіні будинку, демонтаж частини перекриття між поверхами будинку без одержання дозвільних документів на проведення таких робіт і належного повідомлення відповідних державних органів про ці роботи.

На підставі аналізу наявних у справі доказів суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність позовних вимог щодо зобов'язання відповідачів привести спірні приміщення до попереднього стану шляхом відновлення віконного прорізу на місці влаштованого дверного прорізу у фасадній стіні будинку з дотримання автентичного вигляду будинку та відновлення перекриття між першим поверхом і підвальним приміщення. З такими висновками суду належить погодитися, оскільки самовільне переобладнання частин будинку, що відносяться до місць загального користування, з втручанням у несучі конструкції будинку (капітальна стіна, перекриття між поверхами) порушує права власників приватизованих квартир у такому будинку. Позивачі є власниками приватизованих квартир у будинку АДРЕСА_1 і їх порушені права підлягають судовому захисту.

Разом з цим не можна погодитися з висновками суду про задоволення позову повністю. Зокрема в частині зобов'язання відповідачів відновити дерев'яні панелі в під'їзді будинку та усунення металевих дверей. Колегія суддів виходить з того, що на підтвердження цих вимог не надано належних та допустимих доказів позивачами, які не довели підставність вимоги про усунення металевих дверей, а також того, що відповідачами демонтовано дерев'яні панелі, які підлягають відновленню.

Розмір судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України належить визначити пропорційно до задоволених вимог. З кожного із відповідачів підлягають стягненню судові витрати в розмірі 60,90 грн. в користь ОСОБА_2

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, ст.ст. 309, 313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 12 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_6 і ОСОБА_4 привести нежитлове приміщення (квартиру № 1) і підвальні приміщення будинку АДРЕСА_1 до попереднього стану шляхом відновлення віконного отвору у фасадній стіні будинку з дотриманням автентичного вигляду будинку; відновлення перекриття між приміщенням квартири № 1 першого поверху та приміщенням підвального поверху в цьому будинку.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 60,90 грн.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 60,90 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: