АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.

суддів: Усика Г.І., Поливач Л.Д.,

при секретарі Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 10.10.2014 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Комунальне підприємство «Житлосервіс «Куренівка» Оболонського району у м. Києві про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_6 матеріальну та моральну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 у м. Києві.. 03.02.2014 з вини відповідача сталося залиття вказаної квартири, що призвело до пошкодження стін кухні та кімнати. За наведених обставин просила стягнути з відповідача вартість відновлювального ремонту в розмірі 4046 грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 2000 грн. 00 коп. Крім того просила стягнути з відповідача 200 грн. 00 коп. витрат на юридичну допомогу та 263 грн. 60 коп. витрат з оплати судового збору.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10.10.2014 в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Комунальне підприємство «Житлосервіс «Куренівка» Оболонського району у м. Києві про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири - відмовлено.

Справа № 756/4912/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/10016/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Маринченко М.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Не погодилась з таким рішенням позивач, нею була подана апеляційна скарга, в якій було вказано про неповне дослідження обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказане рішення суду вже було предметом розгляду суду апеляційної та касаційної інстанцій.

Так, скасовуючи рішення апеляційного суду м. Києва від 16.12.2014 Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 16.04.2015 вказав на те, що суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1,оскільки позивачем доведено завдання їй майнової шкоди внаслідок розриву теплоносія системи центрального опалення у квартирі відповідача, яка, як власник квартири мала здійснювати за ним належний догляд. Однак не погодився з висновками апеляційного суду в частині визначеного розміру матеріальної шкоди, так як локальний кошторис враховував і податок на додатну вартість, в зв'язку з чим рішення суду скасовано в частині стягнення матеріальної шкоди і справа в цій частині передана на новий розгляд до апеляційного суду (а.с.189-190).

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та висновки суду касаційної інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Перш за все колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення апеляційного суду м. Києва від 16.12.2014 було скасовано лише в частині стягнення матеріальної шкоди і справа в цій частині передана на новий розгляд до апеляційного суду, відповідно в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди рішення суду перегляду при новому розгляді не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення на користь позивача матеріальної шкоди суд першої інстанції виходив з відсутності належних та допустимих доказів протиправних дій чи бездіяльності відповідача, які б призвели до заподіяння шкоди майну позивача, та які б перебували у причинно-наслідковому зв'язку з розривом батареї, унаслідок чого сталося залиття квартири позивача.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не узгоджуються з встановленими судами обставинами та нормами матеріального права.

В ході розгляду справи судами було встановлено, що власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, ОСОБА_3,ОСОБА_3, ОСОБА_5

03.02.2014 сталося залиття вказаної квартири з розташованої вище квартири № 261, яка належить на праві власності ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 01.03.2000.

Згідно з актом ЖЕК № 514 від 04.02.2014 у квартирі № 249 було залито наступні приміщення: стіни кімнати (шпалери покращеної якості) площею 28,9 кв. м та стіни кухні (шпалери покращеної якості) площею 19,7 кв. м. (а.с.7)

Зведеним кошторисним розрахунком вартості об'єкта будівництва визначена вартість ремонту квартири АДРЕСА_1 в розмірі 4046 грн.(а.с.8-13).

В Акті від 04.02.2014 та в листі від 28.02.2014 ЖЕК № 514 вказано причиною залиття залишені відповідачем на провітрювання балконні двері у період з 28.01.2014, коли сталося аварійне відключення центрального опалення будинку, і як наслідок - утворення протягу при зовнішній температурі повітря вночі -22 градуси за Цельсієм, що призвело до замерзання води в батареї та подальшого її прориву, а після розмерзання та відновлення циркуляції води в системі опалення сталося залиття квартири відповідача та, відповідно, позивача (а.с.7,33).

Актом від 13.02.2014, складеним комісією ЖЕК № 514, встановлено, що причиною прориву радіатора є те, що після підключення будинку до теплоносія по стояку квартир сторін утворилися повітряні пробки, які необхідно було стравити, але внаслідок відсутності мешканців протягом трьох діб та при відкритому балконі при зовнішній температурі -25 градусів за Цельсієм, радіатор у квартирі відповідача розморозився (а.с.39).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно ст. 151 ЖК України визначено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Положеннями ст. ст. 319, 312 ЦК України передбачено, що власність зобов'язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить.

Наведені норми матеріального права встановлюють зобов'язання власника нерухомого майна щодо його утримання, це стосується й внутрішньоквартирної системи опалення.

Тобто, приймаючи оскаржуване рішення, районний суд не визначився з характером спірних правовідносин, не застосував закон, який підлягав до застосування, залишив поза увагою ту обставину, що залиття квартири позивача відбулося внаслідок розриву теплоносія системи централізованого опалення помешкання яке належить відповідачу, й саме остання як власник майна, зобов'язана здійснювати за ним належний догляд, утримувати у відповідному стані.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням висновків суду касаційної інстанції приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1, оскільки позивачем доведено завдання їй майнової шкоди внаслідок розриву теплоносія системи централізованого опалення у квартирі відповідача, відповідно і вина останньої у заподіянні шкоди майну позивача.

Стороною відповідача не спростований наданий позивачем в якості доказу розміру завданої матеріальної шкоди зведений кошторис, складений КП «Київжитлоспецексплуатація»,а отже не спростований і заявлений позивачем розмір цієї шкоди. Разом з тим, у вказаному кошторисі включено до суми матеріального збитку і суму податку на додану вартість в розмірі 674,00 коп. (а.с.9).

Проте, відповідно до підпункту 14.1.178. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податок на додану вартість непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Згідно підпунктів 1 та 2 пункту 180.1. статті 180 ПК України платником податку на додану вартість є: будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183; будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивачем вже здійснено ремонт квартири АДРЕСА_2, і при цьому виконавець ремонтних робіт був платником податку на додану вартість та ним сплачено даний податок в розмірі 674 грн., внаслідок чого були понесені додаткові витрати.

З урахуванням наведеного, із визначеної локальним кошторисом суми матеріального збитку завданого внаслідок залиття квартири позивача слід виключити суму податку на додану вартість в розмірі 674 грн. Таким чином, сума матеріальної шкоди повинна становити 3372 грн. (4046грн. - 674 грн.)

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні матеріальної шкоди - вартості відновленого ремонту підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення заявлених позовних вимог частково в сумі 3372 грн. 00 коп., відповідно апеляційна скарга також підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10.10.2014в частині відмови у стягненні матеріальної шкоди (вартості відновленого ремонту) - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_10 треті особи: Комунальне підприємство «Житлосервіс «Куренівка» Оболонського району м. Києва, ОСОБА_3, ОСОБА_12 ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_1 3372 (три тисячі триста сімдесят дві) грн. 00 коп. матеріальної шкоди завданої залиттям квартири.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: