АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1632/14-ц Номер провадження 22-ц/786/2557/15Головуючий у 1-й інстанції Васильєва л.М. Доповідач ап. інст. Акопян В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Акопян В.І.

Суддів: Лобова О.А., Кривчун Т.О.

при секретарі: Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства " Родовід Банк"

на рішення Київського районного суду м.Полтави від 06 липня 2015 року

у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" звернулось з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості посилаючись на невиконання відповідачем умов договору, просило стягнути з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором № 54.3/АА-00008.08.2 від 12 червня 2008 року в розмірі 2 803 257 гривень 67 копійок та 3654 грн. судового збору.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 06 липня 2015 року у задоволенні позовних вимог ПАТ "Родовід Банк" відмовлено.

З рішенням суду не погодився ПАТ "Родовід Банк" та подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати, ухвалити нове, задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що 12 червня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк», що в подальшому у зв'язку з капіталізацією відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 580 від 10 червня 2009 року набув назви Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 543/ФФ-00008.08.2, згідно умов якого Банк надав Держателю споживчий кредит, шляхом відкриття основного карткового рахунку, у розмірі 15 608 доларів США до 12 червня 2011 року включно на придбання автомобіля та сплати страхових платежів зі сплатою 14 % річних ( а.с. 6-7).

Додатковою угодою до кредитного договору від 28 серпня 2008 року ( а.с. 10) процент за користування кредитними коштами збільшений до 16% річних.

Згідно з пунктами 3.1.1 кредитного договору позичальник зобов'язався: починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10 числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитним договором у сумі 433.56 доларів США на рахунок, указаний у пункті 1.3 цього договору, шляхом внесення коштів готівкою чи перерахування їх зі свого поточного рахунку; сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитом щомісяця до 10 числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним.

Пунктом 3.1.2 договору позичальник зобов'язаний повернути одержані кредитні кошти згідно з умовами цього Договору не пізніше 12 червня 2011 року.

Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 12 червня 2008 року між сторонами укладений договір застави транспортного засобу - автомобіля марки PEUGEOT модель BIPPER FOURGON 1.4Е, 2008 року випуску, реєстраційний номер BI 0047 AX ( а.с. 11-14).

Пунктами 5.2, 53 кредитного договору передбачено право банку у разі недотримання позичальником умов цього договору вимагати дострокового його розірвання, повернення одержаного кредиту, сплати нарахованих за ним процентів, звернути стягнення на предмет застави, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору.

Позивач виконав умови кредитного договору, надавши ОСОБА_2 кредитні кошти в повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки від 12 червня 2008 року ( а.с. 17).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Місцевий суд, з'ясувавши всі обставини справи, та вивчивши докази відмовив у задоволенні позовних вимог у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм матеріального права, зокрема вказує на те, що місцевий суд безпідставно застосував строк позовної давності. В обгрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що банк звертався до суду з позовом про стягнення боргу з ОСОБА_2 до спливу строку позовної давності.

Також посилається на положення п. 7.6 Кредитного договору, згідно якого договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Проте, вказані доводи не заслуговують на увагу суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України).

З кредитного договору вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого дія договору припиняється, а умова договору про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком не є встановленим сторонами строком припинення дії договору, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 та ст.267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, вона застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення.

Про застосування строку позовної давності відповідач заявив під час розгляду справи в суді першої інстанції до винесення судом рішення.

Відповідно до ст..253ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події ,з якою пов'язано його початок.

За загальними правилами перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(ч.1 ст.261ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої особи права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

За висновками Верховного Суду України про застосування ст..257 ЦК України від 19 березня 2014 року №6-20 цс 14 за договором ,що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу .

Пунктом 3.1.1 кредитного договору позичальник зобов'язувався сплачувати починаючи з місяця ,наступного за звітним ,щомісяця до 10 числа включно кожного календарного місяця частково погашати заборгованість за кредитним договором у сумі 433,56 доларів США.

Пунктом 3.1.2. договору передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кошти не пізніше 12 червня 2011 року.

ОСОБА_2 останній платіж внесла у жовтні 2009 року, а 27 листопада 2009 року нотаріус виніс виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» борг в сумі 196 589грн за рахунок заставного майна, а саме автомобіля. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з цього часу почався перебіг строку позовної давності для банку.

До суду з позовом банк звернувся 24.03 .2014 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст., 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства " Родовід Банк" відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 06 липня 2015 року

залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: В.І.Акопян

Судді: О.А.Лобов

Т.О.Кривчун

З оригіналом згідно

Суддя В.І.Акопян