Справа № 755/9787/15-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаврилової О.В.

при секретарі - Неділько Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне Відродження", ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулась представник позивача ПАТ «Фортуна-Банк» з позовом до відповідачів ТОВ «Будівельне Відродження», ОСОБА_1, в якому просить суд солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором №04КР/29/1781/ЮР від 08.07.2014р. в сумі 9 492 752,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'являвся, подав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив справу розглянути у відсутність представника позивача.

Відповідачі в судові засідання неодноразово не з'явились, були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином , заяв чи клопотань суду не надали.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи позовні вимоги пред'явлені одночасно до фізичної та юридичної осіб.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 р. у справі № 6-745цс15, яка у відповідності до ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та для всіх судів України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що позовні вимоги ПАТ "Фортуна-Банк" до ТОВ "Будівельне Відродження" про стягнення заборгованості підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в цій частині позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України необхідно повідомити ПАТ "Фортуна-Банк", що розгляд його позовних вимог до ТОВ "Будівельне Відродження" про стягнення заборгованості віднесено до юрисдикції господарського суду.

Керуючись ст. 15, 16 205, 206, 208-210, 293, 294 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне Відродження", ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне Відродження" про стягнення заборгованості - закрити.

Роз'яснити позивачу ПАТ "Фортуна-Банк", що розгляд його позовних вимог до ТОВ "Будівельне Відродження" про стягнення заборгованості віднесено до юрисдикції господарського суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

С у д д я: