Ухвала

іменем україни

23 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Горелкіної Н.А., Євграфової Є.П., Писаної Т.О., Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Делівері» про відшкодування матеріальної шкоди у зв'язку з порушенням прав споживача, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Делівері» на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 16 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з даним позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що 28 серпня 2014 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Делівері» (далі - ТОВ «Делівері») на складі товариства у м. Ковелі за адресою: вул. Ватутіна, 59, було укладено договір про перевезення належного позивачу вантажу - мотоцикла SUZUKI GSХ-R600, про що свідчить квитанція про прийом вантажу від 28 серпня 2014 року № НОМЕР_1.

За виконання даної послуги позивачем сплачено 1 192 грн 50 коп. витрат, пов'язаних з оформленням та доставкою вантажу.

02 вересня 2014 року на складі ТОВ «Делівері» у м. Сімферополі за адресою: вул. Кубанська, 18а, відправлений позивачем вантаж повинен був отримати ОСОБА_7, однак мотоцикл до пункту призначення не прибув.

У зв'язку із цим 16 вересня 2014 року позивач звернувся до ТОВ «Делівері» із письмово вимогою виконати взяті на себе зобов'язання щодо доставки вантажу - мотоцикла SUZUKI GSХ-R600 - або повернути належне йому майно (його вартість), яка отримана представником відповідача 19 вересня 2014 року. Однак будь-якої відповіді щодо результатів розгляду вимоги позивач не отримав, а в усній телефонній розмові представник товариства повідомив, що відповіді на його звернення не буде, а належний йому транспортний засіб під час перевезення було вилучено на митниці як предмет адміністративного правопорушення.

Позивач вважає, що такі дії з боку ТОВ «Делівері» як перевізника не відповідають вимогам чинного законодавства України (є неналежно наданою послугою), порушують його права як споживача, гарантовані Законом України «Про захист прав споживачів» <nau://ukr/1023-12>, а тому завдають йому матеріальної шкоди.

У зв'язку із чим позивач просить стягнути з ТОВ «Делівері» на його користь вартість втраченого вантажу, а саме: 55 445 грн, та 1 192 грн 50 коп. витрат, пов'язаних з оформленням та доставкою вантажу, а всього суму в розмірі 56 637 грн 50 коп.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 16 березня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Делівері» на користь ОСОБА_6 56 637 грн 50 коп. у відшкодування матеріальної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Делівері» просить скасувати рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 16 березня 2015 року та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ «Делівері» є підприємством, що надає транспортно-експедиторські послуги автомобільним транспортом фізичним і юридичним особам - перевезення вантажів зі складу на склад і супровід вантажів. Транспортування вантажів здійснюється підприємством як самостійно, так і за допомогою третіх осіб, залучених ним з метою організації та забезпечення перевезення вантажу.

28 серпня 2014 року між позивачем та ТОВ «Делівері» був укладений договір про перевезення належного позивачу вантажу - мотоцикла SUZUKI GSХ-R600, що підтверджується квитанцією про прийом вантажу від 28 серпня 2014 року № НОМЕР_1. На виконання даної послуги позивачем сплачено 1 192 грн 50 коп. витрат, пов'язаних з оформленням та доставкою вантажу.

Так, 29 серпня 2014 року зі складів ТОВ «Делівері» був відправлений вантаж клієнтів компанії за маршрутом: м. Київ, вул. Червонопрапорна, буд. 135 -м. Сімферополь (Республіка Крим), вул. Героїв Сталінграда, 10.

02 вересня 2014 року на складі ТОВ «Делівері» у м. Сімферополі за адресою: вул. Кубанська, 18а, відправлений позивачем вантаж повинен був отримати ОСОБА_7, однак мотоцикл до пункту призначення не прибув.

У зв'язку із цим 16 вересня 2014 року позивач звернувся до ТОВ «Делівері» із письмово вимогою виконати взяті на себе зобов'язання щодо доставки вантажу або повернути належне його майно (його вартість).

З постанови Залізничного районного суду м. Сімферополя Республіки Крим від 31 жовтня 2014 року, яка залишена без змін судом апеляційної інстанції, вбачається, що мотоцикл SUZUKI GSХ- R600, 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, конфіскований за порушення митних правил.

Суд вважає, що середня ринкова вартість аналогічного колісного транспортного засобу в технічно справному стані складає 3 515,00 доларів США, що в перерахунку на національну валюту згідно з офіційним курсом валют станом на 16 грудня 2014 року становила 55 445 грн, що підтверджується висновком про дослідження ринкової вартості транспортного засобу, який доданий позивачем до позовної заяви і відповідачем не спростований.

Вантаж, відправлений позивачем, не був отриманий в м. Сімферополі ОСОБА_7 з вини відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 924 ЦК України <nau://ukr/435-15|st924> перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих для перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини, а в судовому засіданні суди дійшли висновку, що відповідач не довів про те, що втрата мотоцикла сталася не з його вини, так як відповідач взяв на себе зобов'язання доставити мотоцикл в м. Сімферополь, про що свідчить квитанція про прийом вантажу, але свого зобов'язання не виконав, хоча мав усвідомлювати, що на момент укладення цього договору набрав чинності Закон України від 15 квітня 2014 року № 1207-V11 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», і на цій території в порушення законодавства України не виконуються закони України.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2015 року та ухвали апеляційного суду Волинської області від 16 березня 2015 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані, а доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Делівері» відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 16 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий Н.А. Горелкіна
Судді:Є.П. Євграфова Ю.Г. Іваненко Т.О. Писана О.М. Ситнік