Справа № 355/338/15 Головуючий у І інстанції Єременко В.М.
Провадження № 22-ц/780/4009/15 Доповідач у 2 інстанції Коцюрба О. П.
Категорія 43 21.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

21 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Журби С.А., Волохова Л.А.

При секретарі - Говорун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Житлово-будівельного кооперативу «Перспектива 34/1» на рішення Баришівського районного суду Київської області від 26 травня 2015 року у справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Перспектива 34/1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Баришівської районної державної адміністрації Київської області про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом виселення без надання житлового приміщення, -

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду , пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Житлово-будівельний кооператив «Перспектива 34/1» звернувся до Баришівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Баришівської районної державної адміністрації Київської області про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення.

Позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що житлово-будівельний кооператив «Перспектива 34/1» є власником нерухомого майна - об'єкту житлової нерухомості (гуртожитку), що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1, Київської області. В кімнаті НОМЕР_1 гуртожитку проживає ОСОБА_2 В кімнаті НОМЕР_2 гуртожитку проживає ОСОБА_3 Зазначені кімнати в гуртожитку належать позивачу на праві приватної власності. Відповідачі з позивачем договорів на користування кімнатами та проживання в них не укладали. Документи, що підтверджують права відповідачів на проживання і користування кімнатами, які вони

займають, відсутні, і позивач вважає, що ці кімнати відповідачі займають незаконно, без будь-яких правових підстав. Позивач, з метою оформлення відносин з обома відповідачами, неодноразово звертався до останніх з пропозицією укласти договори найму кімнат, однак відповідачі, станом на 16.02.2015 року відносини з позивачем не встановили та продовжують проживати в займаних кімнатах незаконно. У зв'язку з систематичним порушенням та недотриманням відповідачами санітарно-епідеміологічних, протипожежних правил та норм, житлово-побутові умови проживання в кімнатах незадовільні, що в свою чергу, чинить перешкоди як позивачу, так і членам кооперативу у володінні, користуванні та розпорядженні власністю. Будь-яких рішень щодо надання відповідачам кімнат в гуртожитку не приймалось, ордери на вселення до кімнат не видавались, в трудових відносинах з власником гуртожитку відповідачі не перебували та не перебувають, договори оренди останніми не укладалися.

Позивач вважає, що відповідачі проживають у кімнатах гуртожитку, що належить на праві приватної власності позивачу без жодних правових підстав і підлягають виселенню з кімнат гуртожитку без надання іншого житлового приміщення.

Просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 26 травня 2015 року, Житлово-будівельному кооперативу «Перспектива 34/1» відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Житлово-будівельний кооператив «Перспектива 34/1» оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просив, скасувати рішення Баришівського районного суду Київської області від 26 травня 2015 року, ухвалити по справі нове рішення про задоволення позовних вимог. Зазначив, що рішення Баришівського райнного суду Київської області від 26 травня 2015 року є незаконним та необґрунтованим,, ухвалене з порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Баришівського районного суду Київської області від 26 травня 2015 року в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Житлово-будівельного кооперативу «Перспектива 34/1» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачка по справі ОСОБА_2 проживає в гуртожитку з 1994 року, а ОСОБА_3 з 2003 року. Обидві мають постійну реєстрацію в гуртожитку з відміткою в паспортах та заселились до гуртожитку не самостійно (самовільно), як намагався довести суду представник позивача. Їх вселення відбувалось за згодою на час вселення кожної з них адміністрації у віданні якої знаходився гуртожиток. У

ОСОБА_2 в паспорті зазначена кімната НОМЕР_1 а у ОСОБА_3 кімната НОМЕР_2, в якій вона проживає з двома малолітніми дітьми. ОСОБА_2 не має заборгованості по сплаті комунальних послуг. ОСОБА_3 має заборгованість по сплаті комунальних послуг, але сума є не значною.

Позивачем не надано суду не надані документи стосовно того, на яких підставах житлово-будівельний кооператив «Перспектива 34/1 набув права власника гуртожитку за АДРЕСА_2 Київської області, та яким чином сторонами вирішувалось питання при передачі гуртожитку кооперативу, так як в гуртожитку налічується біля 40 кімнат і в 30 - ти кімнатах проживають люди, де їх статус, як жильців гуртожитку був залишений поза увагою. Нерухоме майно відчужувалося без урахування прав жильців, які проживають і зареєстровані в гуртожитку більше 10 років.

Стаття 22 Конституції України зазначає, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожна особа має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Законом України «Про забезпечення та реалізацію прав мешканців гуртожитків» від 01.08.2013 року та відповідно до аналізу судової практики ВССУ від 01.08.2013 року, щодо застосування даного Закону, Вищий Спеціалізований Суд України зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України №500-V1 дія цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п,яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Обставиною з якою пов»язане право на захист особи відповідно до Закону №500-V1 є правомірність її проживання в гуртожитку та користування гуртожитком. У ст. 1 Закону №500-V1 обов»язковою складовою статусу мешканця гуртожитку (окрім відсутності власного житла та законної реєстрації за місцем проживання у гуртожитку), яка є обов,язковою умовою для реалізації конституційного права на житло на підставі вказаного закону є фактичне проживання протягом п»яти років за місцем реєстрації в гуртожитку.

Відповідно до п. 3 постанови КМ України від 16.01.2003 року №35 «Про затвердження тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання», що втратила чинність 15.01.2004 року, до місця проживання фізичної особи, у якому вона зобов»язана була реєструватись, віднесено також гуртожиток.

З 15.01.2004 року набрав чинності Закон № 1382-IV і реєстрація фізичних осіб в україні здійснюється відповідно до Закону.

Викладене свідчить про те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають всі підстави для реалізації захисту свого права на користування гуртожитком в кімнатах, які вони проживають та зареєстровані, як такі, що не мають власного житла, більше п'яти років зареєстровані за місцем

проживання в гуртожитку та постійно в ньому проживають.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з думкою Баришівського районного суду Київської області про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог так як воно є законним та обгрунтованим.

Враховуючи те, що Баришівський районний суд Київської області розглядаючи спір повно та всебічно дослідив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначився з законом, який регулює спірні правовідносини, порушень законодавства при розгляді справи не допустив, тому, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Перспектива 34/1» необхідно відхилити, а рішення Баришівського районного суду Київської області від 26.05.2015 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Перспектива 34/1» відхилити.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 26 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: