Справа № 626/1640/15-ц
Провадження № 2/626/604/2015
27.08.2015 року м. Красноград
Красноградський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Константинова Д.С.
за участю секретаря Краєвої А.Г.,
розглянувши у відкритому, судовому засіданні в місті Краснограді, у відсутності сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу Держземагенства в Красноградському районі за участю третіх осіб Красноградської районної державної адміністрації Харківської області, ОСОБА_2 сільської ради про визнання права на земельну частку, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу Держземагенства в Красноградському районі про визнання права на земельну частку, яка перебуває на території ОСОБА_2 ОСОБА_2 сільської ради.
Підставою для звернення до суду стало те, що позивач ОСОБА_1 19.03.1990 року був прийнятий на роботу та в члени колгоспу «Зоря Комунізму». 15.06.1996 року він був звільнений за власним бажанням, але заяви про вихід з членів колгоспу він не подав. Йому було видано Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Зоря», та внесено до списків, які додаються до державного акту на право колективної власності на землю, які було складено та затверджено після видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП «Зоря». Тому позивач і просить суд визнати за ним право на земельну частку ( пай) на території ОСОБА_2 ОСОБА_2 сільської ради Красноградського району Харківської області.
В судове засідання від представника позивача надійшла заява, в якій вона підтримала позовні вимоги, та просила розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач відділ Держземагенства в Красноградському районі в судове засідання повторно не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Від третіх осіб Красноградської районної державної адміністрації та ОСОБА_2 ОСОБА_2 сільської ради надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
За таких обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що справу можна розглянути на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходе до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Додатку № 1 до Державного акту № ІР 17-00-000373 позивача було включено до списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, кооперативу або товариства ( а.с. 5-6).
Як вбачається з копії трудової книжки позивача, 19.03.1990 року він був прийнятий в члени колгоспу « Зоря Комунізма» та працював до 15.06.1996 року.
Позивач зазначає, що ненаданням йому земельної ділянки порушується його законне право на її отримання, що і є причиною спору.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 1 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об'єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.
Стаття 5 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" зазначає, що членство в підприємстві грунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів.
Виходячи з викладеного, право на земельну частку (пай) мають тільки члени сільськогосподарського підприємства, а надання права на земельну часту (пай) здійснюється не за місцем проживання особи, а за місцем її роботи або виходу на пенсію.
Крім того, Указом Президента України № 720 від 08.08.1995р. "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" визначено, що Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" член КСП, включений до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного Кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).
При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.
Отже, право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акту про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності.
Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України шляхом: визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, відшкодування
Відповідно до ст.122 ЗК України , п.п.1,4,6-1 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 року № 445 із змінами і доповненнями саме Головне управління Держземагенства у Харківській області наділене повноваженнями з передачі у власність або в користування для всіх потреб, земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності.
Тому, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, та необхідно визнати право на земельну частку ( пай) на території ОСОБА_2 ОСОБА_2 сільської ради Красноградського району, Харківської області.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81, 125 ЗК України ст.ст. 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1225, 1261, 1277 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 57-60, 197, 214-215, 224 ЦПК України, суд ,-
ОСОБА_3 Семеновича задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право на земельну ділянку ( пай), що розташована на території ОСОБА_2 ОСОБА_2 сільської ради Красноградського району Харківської області.
Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням в триденний строк з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення після його перегляду може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.