_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 4-с/520/96/15
УХВАЛА

28.10.2015 року

Київський районний суд міста ОСОБА_1, у складі: головуючого судді - Калашнікової О.І.,

при секретарі - Шеховцевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 щодо не зняття арешту та заборони здійснювати відчуження майна, накладених постановою від 14.02.2012 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 щодо не зняття арешту та заборони здійснювати відчуження майна, накладених постановою від 14.02.2012 року. Скаржник вимагає визнати дії в.о. начальника Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 щодо не зняття арешту та заборони здійснювати відчуження з всього майна боржника ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, накладеного згідно постанови від 14.02.2012 року (ВП №31201182) неправомірними; зобов'язати в.о. начальника Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 зняти арешт з всього майна боржника ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, накладеного згідно постанови від 14.02.2012 року (ВП №31201182); зобов'язати в.о. начальника Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 зняти заборону здійснювати відчуження майна, яке належить ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, накладену згідно постанови від 14.02.2012 року (ВП №31201182).

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 ОСОБА_3, підтримав скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити.

Державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 до судового засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження №ВП31201182, встановив наступне:

08.06.2011 року Київським районним судом м. Одеси в рамках цивільної справи №2-4195/2010 за позовом Акціонерного Банку «Український комунальний Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором кредиту на виконання рішення, було видано виконавчий лист № 2-4195/10.

14.02.2012 року старшим державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_7, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-4195/10 від 08.06.2011 року, виданого Київським районним судом м. Одеси, відкрито виконавче провадження ВП № 31201182.

14.02.2012 року постановою старшого державного виконавця другого Київського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_7 було накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та заборонено здійснювати відчуження майна, яке належить ОСОБА_5.

29.09.2012 року державним виконавцем другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 винесено постанову про завершення виконавчого провадження на підставі п. 3 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» у звязку зі смертю боржника.

04.09.2015 року представником ОСОБА_9 було зареєстровано через канцелярію Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП №31201182, з якими він ознайомився 17.09.2015 року, та зняв необхідні копії документів виконавчого провадження.

11.09.2015 року, представник ОСОБА_2 звернувся через канцелярію Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції до виконуючого обовязки начальника ОСОБА_4 з заявою про зняття арешту на підставі ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» та п. 3.17 Наказу Міністерства Юстиції України «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» у звязку з поверненням виконавчого документа до органу, який його видав, адже незважаючи на те, що винесено постанову про завершення виконавчого провадження на підставі п. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку зі смертю боржника, державним виконавцем, всупереч ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 3.17 Наказу Міністерства Юстиції України «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень», не знято арешт з майна ОСОБА_5.

30.09.2015 року на дану заяву було надано відповідь, в якій вказується на відсутність відомостей про сплату боргу за виконавчим документом, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, внаслідок чого підстав для зняття арешту з майна боржника на підставі ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження»державний виконавець не вбачає.

Представник ОСОБА_2 стверджує, що вказаною бездіяльністю державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4, порушуються права ОСОБА_2 як спадкоємиці першої черги, тому що вона не може прийняти спадщину після померлого чоловіка ОСОБА_5.

Положеннями ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Ч. 2 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у випадках, передбачених пунктами 1-6, 8, 9, 11-13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Відповідно, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до п. 3.17 Наказу Міністерства Юстиції України «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень», у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Частиною 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Враховуючи те, що станом на сьогоднішній день виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4195/10 Київського районного суду м. Одеси, виданого 08.06.2011 року, про стягнення грошової суми з ОСОБА_5 на користь «Українського комунального банка» у розмірі 27062,90 грн. закінчене, виконавчий лист повернуто до Київського районного суду м. Одеси, стягувач не звертався до виконавчої служби з заявою про стягнення боргу за виконавчим листом, арешт, накладений на майно ОСОБА_5 повинен бути знятий відповідно до зазначених вище норм Закону України «Про виконавче провадження» та Наказу Міністерства Юстиції України «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень». До того ж наявність арешту на майно спадкодавця ОСОБА_5 порушує права ОСОБА_2 на прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 383 - 389 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 щодо не зняття арешту та заборони здійснювати відчуження майна, накладених постановою від 14.02.2012 року задовольнити.

Визнати дії в.о. начальника Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 щодо не зняття арешту та заборони здійснювати відчуження з всього майна боржника ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, накладеного згідно постанови від 14.02.2012 року (ВП №31201182) - неправомірними.

Зобов'язати в.о. начальника Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 зняти арешт з всього майна боржника ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, накладеного згідно постанови від 14.02.2012 року (ВП №31201182).

Зобов'язати в.о. начальника Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 зняти заборону здійснювати відчуження майна, яке належить ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, накладену згідно постанови від 14.02.2012 року (ВП №31201182).

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подачі у пятидений строк з дня постановлення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Калашнікова О. І.