АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Макарова М.О., Прозорової М.Л.,

за участі секретаря: Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 жовтня 2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2012 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві та в ході судового засідання позивач, посилався на те, що внаслідок ДТП, яке відбулося 22.10.2011 року за участю відповідача та позивача, останньому було спричинено матеріальні збитки у розмірі 32 286,95 грн. та моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. З урахуванням викладеного, просив суд стягнути з відповідача матеріальні збитки у розмірі 32 286,95 грн., моральну шкоду 5 000,00 грн., та стягнути судові витрати по справі, а всього стягнути 37 717,12 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму матеріальної шкоди внаслідок ДТП в розмірі 32 286 грн. 95 коп., яка складається з: суми матеріальної шкоди 31 586,95 грн.; оплата послуг експерта 700,00 грн. та судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 3221 грн. 87 коп., а всього 32 609 грн. 82 коп. (тридцять дві тисячі шістсот девять гривен 82 коп.).

В решті позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін, за наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості.

З даним висновком судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2011 року, близько 01 год. 00 хв. у м.Дніпропетровську на перехресті вулиць Янтрана Байкальська, відбулося зіткнення між автомобілем Шевроле Авео, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобілем АУДІ А8, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2

Автомобіль Шевроле Авео, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить позивачу ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САК № 087060, яке видано 04.10.2011 року Дніпропетровським ВРЕР 2 УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області (а.с.11).

Вказане ДТП сталося з вини відповідача, що підтверджується постановою Амур - Нижньодніпровським районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2012 року (а.с.12-14).

У відповідності зі ст.61 ЦПК України, обставини, встановленні судовим рішенням, яке набрало чинності по адміністративній справі, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті ж особи, у відношенні яких встановленні ці обставини. Постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, яка вступила в закону силу, є преюдиціальним фактом та обовязкова для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, у відношенні якої винесена ця постанова.

В результаті ДТП автомобілю позивача було завдано механічних ушкоджень на загальну суму у розмірі 31 586,95 грн., що підтверджується висновку експертного дослідження оцінки вартості матеріального збитку № 1119/11/11 від 21.11.2011 року (а.с.20-66).

Також, позивач поніс витрати по оплаті послуг експерта за проведення авто товарознавчого дослідження в сумі 700,00 грн., що підтверджується квитанцією від 21.11.2011 року (а.с.15).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, правильно керувався ст. ст. 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди №6 від 27.03.1992 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95р., з подальшими змінами, та ухвалив рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо відсутності даних щодо наявності його вини у скоєнні ДТП не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», зокрема ч.4 п.5 - Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача., а тому спростовуються постановою Амур - Нижньодніпровським районного суду м.Дніпропетровська від 04 вересня 2012 року, згідно якої «Невідповідність дій водія автомобіля «Ауді А8» ОСОБА_2 вимогам п.12.3 ПДР України, з технічної точки зору знаходяться в причинному звязку настанням даної дорожньо-траспортної пригоди.»

На перевірку доводів апеляційної скарги про навмисне не надання ОСОБА_4 відомостей щодо наявності страхового полісу на автомобіль НОМЕР_3 на час ДТП, апеляційним судом було витребувано, а ОСОБА_4 надано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу серії АА/2148555 зі строком дії з 04.02.2011 року по 03.02.2012 року, відповідно до умов якого, застрахованою є шкода завдана страхувальником внаслідок ДТП третім особам, а не страхувальнику, а тому вказані доводи скарги не можуть бути прийняті до уваги.

Посилання апеляційної скарги на ті обставини, що автомобіль «Ауді А8» на час ДТП був зареєстрований на юридичну особу, з якою ОСОБА_2Є знаходився в трудових відносинах, а тому саме юридична особа має відшкодовувати завдану шкоду - не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказані доводи Відповідач, окрім апеляційної скарги, також неодноразово зазначав в своїх запереченнях на позовну заяву, однак не надав жодних доказів на підтвердження вказаних обставин, в розумінні вимог ст. 60 ЦПК України, відповідно до ч.1 якої, - Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду, оскільки, в основному, зводяться лише до цитування, та особистого тлумачення норм діючого законодавства та переоцінки доказів по справі, хоча згідно із ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду 1 інстанції.

Суд 1 інстанції у досить повному обсязі зясовані права та обов'язки сторін, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі наданих доказів, підстав для виходу за межі апеляційної скарги не вбачається, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: