Справа № 405/7518/15-ц
Провадження №2/405/1846/15
У Х В А Л А

29 жовтня 2015 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., розглянувши заяву-клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь борг у сумі 35 000,00 грн., 3% річних у сумі 618 грн. 49 коп. та інфляційні витрати у сумі 6 132 грн. 02 коп. за договором позики від 16.03.2015 року, а також моральну шкоду в розмірі 2 000,00 грн.

Одночасно з поданням позовної заяви, позивач подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом вчинення певних дій, зокрема, накласти арешт на належне на праві власності ОСОБА_2 майно, а саме: житловий будинок № 37, розташований по вул. Віктора Чміленка у м. Кіровограді.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з вимогами ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

В порушення вимог ч.2 ст.151 ЦПК України у поданій до суду заяві про забезпечення позову заявник, вказавши вид забезпечення позову - арешт нерухомого майна, не зазначила причини, у звязку з якими необхідно забезпечити позов, не обґрунтувала необхідність забезпечення позову, саме таким способом, виходячи з того, що предметом позову є стягнення грошових коштів, не навела фактів в обгрунтування того, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову, не навела обставин на підтвердження того, що невжиття запропонованих нею заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, зазначивши в заяві про забезпечення доказів, про те, що відповідач ОСОБА_2 є власником житлового будинку № 37, що розташований по вул. В.Чміленка у м. Кіровограді, на обґрунтування зазначеного, не надала будь-яких обєктивних доказів.

Більш того, відповідно до ч. 4 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Оскільки заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, заява в порядку ч. 8 ст. 153 ЦПК України підлягає поверненню позивачу ОСОБА_1, що не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст.151-153, ст.293 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, - повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова