Справа № 442/3132/15 Головуючий у 1 інстанції: Грицай М.М.
Провадження № 22-ц/783/5363/15 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.

секретар: Симець В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Коцана Руслана Мар'яновича в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 червня 2015 року у справі за скаргою представника боржника ОСОБА_3 - адвоката Коцана Руслана Мар'яновича на дії відділу державної виконавчої служби Дрогобицького МРУЮ Львівської області, державного виконавця ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області Фурдиги Віталія Омеляновича, заінтересована особа ОСОБА_4,-

в с т а н о в и л а :

ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 червня 2015 року у задоволенні скарги представника боржника ОСОБА_3 - адвоката Коцана Руслана Мар'яновича на дії відділу державної виконавчої служби Дрогобицького МРУЮ Львівської області, державного виконавця ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області Фурдиги Віталія Омеляновича, заінтересована особа ОСОБА_4 - відмовлено.

Дану ухвалу оскаржив Коцан Р.М. в інтересах ОСОБА_3

В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та направити матеріали справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження. Вважає ухвалу незаконною та не обґрунтованою. Зазначає, що про існування розрахунку заборгованості по аліментах боржник ОСОБА_3 дізнався тільки 28.04.2015 року. Також зазначає, що в оскаржуваній ухвалі судом встановлено, що в грудні 2011 року боржник ОСОБА_3 отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 2.12.2011 року, однак в матеріалах справи відсутнє підтвердження про отримання боржником копії оскаржуваного розрахунку. Крім цього, судом проігноровано пояснення представника боржника, щодо наявності численних порушень державного виконавця у процедурі виконавчого провадження, зокрема продовження здійснення виконавчих дій після закінчення виконавчого провадження. Також, посилаючись на неповажність пропуску Коцаном Р.М. строку на оскарження розрахунку державного виконавця, суд мав залишити таку заяву без розгляду, тому враховуючи відкриття провадження суд фактично презюмував обґрунтованість та поважність пропуску строку скаржником на оскарження розрахунку по аліментах складеного державним виконавцем Фурдигою В.О. та мав розглянути таку скаргу по суті.

У судове засідання особи, що беруть участь у справі не з'явились причин неявки не повідомили. Однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що такі особи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції, посилаючись на ст. 385 ЦПК України виходив з того, що у матеріалах справи відсутні докази з приводу того, що ОСОБА_3 чи його представником копія розрахунку заборгованості отримана саме 28.04.2015 року, як і відсутні будь-які заяви сторони відповідача про ознайомлення з матеріалами справи чи отримання копій документів. Відтак, та враховуючи, також, що в грудні 2011 року ОСОБА_3 отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 2.12.2011 року, а крім цього те, що відповідачу ОСОБА_3 у іншій цивільній справі серед додатків 16.01.2015 року направлено копію оскаржуваного ним розрахунку та він подавав заяву 2.02.2015 року у цій справі з проханням про долучення до матеріалів справи доказів на семи аркушах та про розгляд справи у його відсутності, - доводи заявника щодо поважності пропуску строку для подання скарги є необґрунтованими та у задоволенні скарги слід відмовити у зв'язку із пропуском строку звернення з такою, оскільки боржник повинен був дізнатись про порушення його прав та свобод.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції вимогам закону та обставинам справи не відповідають.

Як вбачається із матеріалів справи 5.05.2015 року представник заявника (боржника) ОСОБА_3 - ОСОБА_5 подав скаргу до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області на дії державних виконавців. У скарзі просив: визнати неправомірними дії відділу ДВС Дрогобицького МУЮ щодо виконання виконавчого провадження ВП №30161147 відкритого на підставі виконавчого листа №АЕ-81, виданого 19.10.2011 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів; визнати неправомірними дії державного виконавця відділу ДВС Дрогобицького МУЮ Фурдиги В.О. щодо виконання виконавчого провадження ВП №30161147 відкритого на підставі виконавчого листа №АЕ-81, виданого 19.10.2011 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів; скасувати розрахунок заборгованості по сплаті аліментів державного виконавця ВДВС Дрогобицького МУЮ Фурдиги В.О. за період з 23.11.2008 року по 10.12.2014 року без номера та дати проведення розрахунку.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу (з приводу незаконності рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби) може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Також, згідно п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 7.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна ( Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Зважаючи на вказані вимоги закону та їх роз'яснення, у випадку пропуску строку на звернення зі скаргою суд вправі залишити таку без розгляду, а не відмовляти у задовленні такої по суті за спливом такого строку.

Вказане вбачається також і з змісту ст.ст. 72, 73 ЦПК України.

Зважаючи на вказане, суд першої інстанції, встановивши, що дана скарга подана з пропуском передбаченого строку на її подання, - міг вирішувати питання про залишення такої без розгляду, а не відмовляти у задоволенні такої по суті.

Крім цього, як вбачається із матеріалів справи, жодних даних, які б свідчили про пропуск заявником передбаченого законом десятиденного строку на подання скарги, - немає.

Висновки суду про те, що боржник повинен був дізнатись про порушення його прав та свобод ґрунтуються на припущеннях.

Як вбачаться із матеріалів справи та оскаржуваної ухвали жодних доказів про отримання заявником чи його представником оскаржуваного розрахунку, - немає. Таких доказів немає ні у матеріалах виконавчого провадження, ні у матеріалах даної цивільної справи, ані у матеріалах цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки за прострочення сплати аліментів.

Посилання суду на те, що заявнику направлялась копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 2.12.2011 року, жодним чином не свідчить про те, що заявником отримано оспорюваний розрахунок. Про це, також, не свідчить і супровідний лист про направлення заявнику (як відповідачу по іншій цивільній справі) копії позовної заяви із додатками (а.с. 39), серед яких значиться оспорюваний розрахунок. Оскільки жодних доказів про отримання таких документів заявником у матеріалах справи - немає. Доказом отримання такого розрахунку серед додатків до копії позовної зави не може слугувати заява ОСОБА_3 від 2.02.2015 року (а.с. 40), оскільки у такій про жодне отримання документів не йдеться, а лише міститься прохання про долучення до матеріалів справи певних документів, певні пояснення, а також клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Зважаючи на вказане, а саме відсутність даних про те, що заявник чи його представник ознайомились із оспорюваним розрахунком заборгованості раніше ніж 28.04.2015 року (про що вказано у скарзі) та зважаючи на те, що такі, ознайомившись з розрахунком у десятиденний строк (5.05.2015 року) подали скаргу, - підстав вважати, що скарга подана з пропуском строку на звернення з такою немає. Відтак у суду не було підстав для вирішення питання про залишення скарги без розгляду.

Враховуючи вказане, ухвала суду, якою було відмовлено у задоволенні скарги за пропуском строку на звернення до суду з такою, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід вирішити скаргу по суті.

Вирішуючи скаргу по суті колегія суддів вважає, що така є безпідставною та таку слід відхилити.

Як вбачається із змісту скарги заявник вважає порушенням його прав здійснення розрахунку заборгованості по сплаті аліментів державним виконавцем за минулий час, а саме за три роки до пред'явлення виконавчого листа до виконання, оскільки ним у цей період аліменти сплачувались у добровільному порядку.

Як вбачається із матеріалів справи та ніким, із осіб, що беруть участь у справі не оспорювалось 19.10.2011 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області було видано виконавчий лист на виконання рішення від 30.07.1999 року, за яким зобов'язано стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини із всіх видів заробітку, але не менше як 25% мінімальної заробітної плати на кожну дитину щомісячно, починаючи з 20.07.1999 року до досягнення дочкою повноліття.

23.11.2011 року стягувач ОСОБА_4 (на даний час ОСОБА_4) звернулася у відділ ДВС Дрогобицького МУЮ з заявою про прийняття до виконання даного виконавчого листа.

2.12.2011 року державним виконавцем Паращак М.Т. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В процесі виконання даного виконавчого листа було здійснено ряд розрахунків заборгованості по сплаті аліментів в тому числі і за три роки до звернення з виконавчим листом до виконання. У грудні 2014 року за зверненням стягувача ОСОБА_4 державним виконавцем Фурдигою В.О., якому передано на виконання вказане виконавче провадження, здійснено уточнюючий розрахунок, згідно вимог ст.ст. 194, 195 СК України за період з 23.11.2008 року, тобто три роки до часу пред'явлення стягувачем виконавчого листа до виконання та до часу звернення з заявою про проведення розрахунку 10.12.2014 року.

Відповідно до ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання.

Зважаючи на вказані вимоги закону державним виконавцем здійснено вірний розрахунок заборгованості ОСОБА_3 по сплаті ним аліментів, враховуючи, також, і те, що жодних доказів на підтвердження сплати аліментів у цей період у добровільному порядку боржником не представлено.

Враховуючи вказане, а також те, що таких доказів заявником до матеріалів справи, також, не надано дії державного виконавця по здійсненню розрахунку заборгованості по сплаті аліментів боржника ОСОБА_3 у виконавчому провадженні ВП №30161147 з виконання згаданого виконавчого листа слід визнати правомірними, доводи ж скарги слід визнати безпідставним та таку відхилити.

Враховуючи вказане ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової, якою у задоволенні скарги слід відмовити.

Вказаним слід визнати частково обґрунтованою та задовольнити апеляційну скаргу.

Керуючись п.2 ч.2 ст.307, п.2 ч.1 ст.312, п.6 ч.1 ст. 314, ст.ст. 315, 317 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу Коцана Руслана Мар'яновича в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити частково.

УхвалуДрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 червня 2015 року - скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги представника боржника ОСОБА_3 - адвоката Коцана Руслана Мар'яновича на дії відділу державної виконавчої служби Дрогобицького МРУЮ Львівської області, державного виконавця ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області Фурдиги Віталія Омеляновича, заінтересована особа ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: І.В. Бермес

Т.Г. Мусіна