Справа №442/2598/15-ц
Провадження №2-о/442/55/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

при секретарі - Малик О.Я..

адвоката - Волощука Б.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, звернувся в суд із вказаною заявою, в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 31.01.1986 року він уклав шлюб з ОСОБА_4, яка взяла його прізвище ОСОБА_4.

10.02.1986 року поїхав на навчання в Росію, де навчався в медичному інституті. ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5. Він запідозрив, що не сходиться термін, адже від весілля виходить цілий рік, а від його канікул 5,5 місяців. Однак дружина наполягала, що це його син. Через постійні зради з боку дружини вони 29.04.1998 року розлучились, про що зроблено запис за № 273. Після розірвання шлюбу колишня дружина прізвища не міняла, його квартири не покинула, натомість обманним шляхом вмовила його бабусю про заповіт на його квартиру, користувалась усім його майном, вимагала в нього кошти як для себе, так і для сина і його виховання, навчання, одяг, іграшки, поїздки за кордон. Своїми зусиллями навчав в інституті, дав дві вищі освіти, зробив весілля. Під час проживання в його квартирі, колишня дружина неодноразово його грабувала, вивозячи з дому, цінні речі, гроші, меблі, які він змушений був купляти наново. Зрештою йому це набридло і він попросив її покинути його помешкання, адже вона з сином постійно втручались в його особисте життя, не дозволяючи йому одружитись і народити своєї дитини, якої він так прагнув. Наприкінці грудня 2013 року ОСОБА_4 переїхала на свою власну квартиру, яку приховувала від нього і забравши свої речі, вивезла без його дозволу і його відома його особисті речі. Натомість неї в квартиру поселився ОСОБА_3, якого на той час вважав за свого сина і одразу заявив, щоб він записав на нього своє помешкання і забув про одруження. Однак на той час він вже був одруженим. Як тільки син побачив його з дружиною, то в цей же вечір разом зі своєю дружиною Вікторією вчинили йому сварку і з того дня його життя перетворилось на суцільне пекло. Син з невісткою постійно брехали, вчиняли скандали, бійки, гульки до ранку, залишали на нього свою трьох річну дитину, яку намовляли проти нього, посягали на його життя, обікрали його, про що свідчать матеріали з кримінальної справи в міліції. Зрештою їм зробили аналіз ДНК (на вимогу сина), в якому чітко вказано, що ОСОБА_3 не являється сином.

Ці афери з народженням сина, та приховання відомостей про біологічного батька, а також використанням його, його зв»язків, та його грошей для ніби то рідного сина, робилось з однією метою заволодінням його майном, а саме двохкімнатною квартирою по АДРЕСА_1 тому не дозволили йому мати справжнього спадкоємця.

Постійні бійки, напади на нього, погрози розправи з ним, крадіжки та інші видумки сина ОСОБА_4. змусили його переїхати з міста Тернополя до міста Дрогобича. Станом на сьогоднішній день він проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Єдиною метою його звернення до суду є збереження свого життя, бо коли факт про те, що ОСОБА_3 не являється його сином підтвердиться судовим рішенням, останній зрозуміє, що не зможе претендувати на його майно, в результаті чого фізичне насильство над ним припиниться.

25 лютого 2015 року між ним та власником квартири АДРЕСА_2 - ОСОБА_7 був укладений договір найму (оренди) житла, згідно з яким він вправі проживати у вказаній квартирі на правах Наймача.

Крім цього підтвердженням його проживання в місті Дрогобичі є направлення на працевлаштування Дрогобицьким міськрайонним центром зайнятості та Трудова угода з громадянкою ОСОБА_8.

ОСОБА_8, яка являється представником заявника, в судовому засіданні заявлені ОСОБА_2 вимоги, підтримала в повному обсязі з підстав викладених в заяві, просить встановити факт про те, що ОСОБА_2 не являється батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заінтересована особа ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду в дане судове засідання не з»явився, не повідомивши причин неявки. При цьому судове засідання яке було призначено на 30.04.2015 року, було відкладено за його клопотанням.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про можливі причини неявки у судове засідання з наданням суду доказів поважності цих причин, відтак суд визнав неявку відповідача неповажною та вирішив провести судове засідання на підставі доказів, поданих до матеріалів позовної заяви.

Вислухавши пояснення представника заявника, свідка, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі статтями 3, 4, 11 ЦПК України, кожна особа має право у визначеному порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які суд захищає у спосіб, визначений законами України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права.

За принциповими положеннями ст. 10 ЦПК України, які встановлюють змагальність сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, визначаючи коло доказів, які надаються суду, відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Матеріалами справи встановлено, що заявник ОСОБА_2 з 31 січня 1986 року по 29 квітня 1998 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4.

З свідоцтва про народження НОМЕР_1 вбачається, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, являються: ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

У відповідності до ч.2 ст. 256 ЦПК України, «У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення».

Ст. 258 ЦПК України визначає, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Звертаючись до суду із вказаною заявою, ОСОБА_2 виходив з того, що згідно ч.3 ст. 136 СК України «Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття» оскільки ОСОБА_3 на даний час вже повнолітній то іншим шляхом не можливо вирішити його питання.

Встановлення даного факту, як стверджує заявник йому необхідно для збереження свого життя, бо коли встановиться факт про те, що ОСОБА_3 не являється його сином, останній зрозуміє, що не зможе претендувати на його майно, в результаті чого фізичне насильство над ним припиниться.

Із результатів Аналізу ДНК проведеного в рамках програми «Говорить Україна» телеканал Україна, вбачається, що ОСОБА_2 не являється батьком ОСОБА_3. Хоч цей тест зроблено для особистого користування і як зазначено в примітці «…не може бути доказом в судовому процесі…», суд дає йому віри. Переглянувши в судовому засіданні аудіо диск, на якому міститься запис передачі «Говорить Україна» та допитавши свідка ОСОБА_10, яка була присутня при відборі взірців для проведення Аналізу ДНК, в суду не виникає жодного сумніву, що ОСОБА_2 не являється батьком ОСОБА_3

Поряд з цим, суд критично оцінює доводи заявника того, що він 10.02.1986 року поїхав на навчання в Росію, і цілий рік не приїжджав додому, оскільки такі ґрунтуються лише на припущеннях і не знайшли свого підтвердження в судовому процесі.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що заява ОСОБА_2 підставна та підлягає задоволенню

Керуючись 10, 60, 209, 212-215, 256-258, 259 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Встановити факт, про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 не являється батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ___________________ Крамар О.В.