Єдиний унікальний номер № 616/772/14-ц
Провадження № 2/616/6/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

„15" січня 2015 року Великобурлуцький районний суд

Харківської області

в складі головуючого - судді РИКОВА М.І.

при секретарі ШЕГДА В.М.

позивача не з'явився

1-го відповідача не з'явився

2-го відповідача не зявився

3-го відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 в три місяці.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_6 Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки та житлового будинку, які розміщені та території Великобурлуцького району Харківської області. В установлений законом строк позивач до нотаріальної контори не зверталась з тих причин, що вона з родичами спілкувався рідко і не знала, що її батько помер. Дізналась про смерть батька вже після спливу 6 місяців. Також зазначає, що крім неї спадкоємцями першої черги є її рідний брат ОСОБА_2, сестра ОСОБА_3 та бабка ОСОБА_4. Враховуючи те, що позивач має право на прийняття спадщини як спадкоємець, в зв'язку з чим вимушена звернутися до суду і просить захистити її право.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з'явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, судову повістку отримала особисто 08 січня 2015 року (а.с.62), на адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю та просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом (а.с.67). Суд вважає можливим розглянути справу без позивача.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, судову повістку отримав особисто 08 січня 2015 року (а.с.61), на адресу суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю (а.с.69).

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з'явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, судову повістку отримала особисто 06 січня 2015 року (а.с.60), надала на адресу суду заяву (а.с.71).

Відповідач ОСОБА_4 до суду не з'явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, судову повістку отримала особисто 05 січня 2015 року (а.с.59), на адресу суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнає (а.с.85). Також на адресу суду надала письмові пояснення, в яких зазначила, що вона є матір'ю померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 У її сина є діти - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Після розлучення його дружина з дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виїхали до Вінницької області. На той час онукам було по 2 роки. Весь час онуки до бабусі не приїжджали, вона поховала сина, дітей на похоронах не було (а.с.84). Суд вважає можливим розглянути справу без відповідачів.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає за таких обставин.

Відповідно до ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст.11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2. В свідоцтві про його народження батьком записано ОСОБА_7, а матір'ю - ОСОБА_4 (а.с.82), тобто дійсне прізвище відповідача по даній справі є - «ОСОБА_4».

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 48 років помер ОСОБА_6, про що в книзі реєстрації смертей 01 квітня 2014 року зроблено запис за № 16 (а.с.65, 83). Померлий ОСОБА_6 був батьком позивача ОСОБА_1 і це підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.05), та сином відповідача ОСОБА_4 і це підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.82), тому дані особи, відповідно до ст.1261 ЦК України, мають право на спадкування за законом у першу чергу.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

ОСОБА_1 в позовній заяві зазначила, що після смерті батька залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки та житлового будинку, які знаходяться на території Великобурлуцького району Харківської області. Ніяких правовстановлюючих документів на спадкове майно позивачем на адресу суду не надано, однак подано письмову заяву про забезпечення доказів (а.с.28).

На підставі заяви про забезпечення позову, судом були зроблені запити до відповідних органів та отримані відповіді. Згідно наданої реєстраційною службою Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна речових прав на нерухоме майно, будь-які відомості відносно ОСОБА_6 відсутні (а.с.46-48).

Згідно відповіді, наданої відділом Держземагентства у Великобурлуцькому районі Харківської області, немає жодних даних щодо надання ОСОБА_6 Державного акта на право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Великобурлуцького району Харківської області (а.с.63).

Відповідно інформації, наданої до суду від Великобурлуцького МКПТІ Харківської області, станом на 31.12.2012 року в Великобурлуцькому МКПТІ право власності за ОСОБА_6 не зареєстровано, технічна документація згідно архівних даних на житловий будинок не виготовлялась (а.с.66).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Згідно зі ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до абз.2 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 20.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_4 в своїх письмових запереченнях зазначила, що позовні вимоги не визнає (а.с.84-85), тобто відповідач письмової згоди на подання позивачем заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не дає.

Судом перевірено наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини (а.с.56). Згідно інформації, наданої завідувачем Великобурлуцької державної нотаріальної контори, що на підставі заяви громадянки ОСОБА_3 - доньки спадкодавця, Великобурлуцькою державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 228/2014 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_6, який на день смерті постійно мешкав в АДРЕСА_1. Заяву про прийняття спадщини також подала ОСОБА_4 - мати спадкодавця. Інших заяв про прийняття (відмову) від спадщини не надходило і в спадковій справі відсутні (а.с.73).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3, які прийняли спадщину і це відповідає вимогам закону, а також і до ОСОБА_2, однак позивач не зазначила докази, яким саме чином ОСОБА_2, який не прийняв спадщину, порушив, не визнав або оспорив її право на отримання спадщини у встановленому відповідним законом порядку.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 26.09.2012 року у справі № 6-85цс12, правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації, то положення ч.3 ст.1272 ЦК України не застосовуються.

Зазначена правова позиція, для суду першої інстанції є обов'язковою для застосування на підставі ч.1 ст.360-7 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.7,8 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Строк на подачу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 закінчився 30 вересня 2014 року.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом 04 листопада 2014 року, тобто після спливу шестимісячного строку. Перешкодою для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини позивач зазначила - «я не знала, що помер мій батько…» (а.с.02).

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку прийняттям спадщини, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення дій із прийняття спадщини, чи інших обставин, які перешкоджали зверненню до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, позивачем не надано.

Як на підставу задоволення своїх вимог, ОСОБА_1 вказала на те, що вона не була обізнана про смерть свого батька, на похоронах присутнім не була, контакти з останнім та родичами підтримувала не часто, їй стало відомо про смерть батька після закінчення шестимісячного строку звернення з заявою про прийняття спадщини. Проте, суд з такими доводами ОСОБА_1 не погоджується, оскільки вона, як претендент на спадщину та донька померлого близького родича - батька, протягом семи місяців після смерті батька, не цікавилась його життям. Будь-яких даних про наявність у позивача перешкод для подання ним заяви нотаріусу позивач не зазначила, належних доказів існування таких перешкод суду не надала, пославшись лише на те, що про смерть батька тривалий час не знала.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведено поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки її доводи не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення цих дій.

В силу ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що законні підстави про наявність поважної причини пропуску строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини відсутні, а отже позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-218 ЦПК України, районний суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Великобурлуцький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий - Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області: М.І.РИКОВ