АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді Музичко С.Г.,

суддів: Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі: П'ятничук В.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання кредитного договору удаваним правочином та зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 26 травня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання кредитного договору удаваним правочином та зобов'язання вчинити дії відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивачем подано апеляційну скаргу, з підстав порушення судом норм процесуального права. Зазначає, що банк не мав права надавати кредит в іноземній валюті, на час підписання договору порядок та умови не були встановлені законом. Вказує, на те, що не має юридичної освіти, умови кредитного договору йому були не зрозумілі, виявити невідповідність умов договору без допомоги фахівця не мав змоги.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причини неявки суду не повідомили. Тому керуючись ст.ст. 303-1, 305 ч. 2 ЦПК України, колегія суддів вважає за доцільне розглянути справу за відсутності сторін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п. 8.3 кредитного договору, підписуючи вказаний договір, позичальник засвідчив про те, що всі його умови є зрозумілими та справедливими по відношенню до нього. Крім цього при підписанні кредитного договору були дотримані всі передбачені чинним законодавством вимоги щодо змісту та форми його укладення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон не встановлює обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання та валютного контролю є Декрет КМУ.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України яка визначає, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, свобода договору означає право громадян вступати чи утримуватись від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору.

Судом встановлено, що 01.06.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір 014/03-03/420 від 01.06.2007 р., за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 90000 доларів США., строком до 31.05.2017 року.

Валюта кредиту визначена у п. 2 кредитного договору - долар США.

Пунктом 8.3 спірного кредитного договору передбачено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання ними прийнятих зобов'язань.

Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином підписавши вказаний вище кредитний договір, ОСОБА_2 вступив в договірні відносини з банком, взявши на себе певні обов'язки зазначені у договорі із зазначенням терміну виконання даних зобов'язань.

При цьому до оформлення кредитного договору позивач був ознайомлений з умовами отримання кредиту, а умови надання, обслуговування та погашення кредиту були також викладені у Додатку №2 до кредитного договору.

За змістом ч.3 ст. 10, ч.1 ст.11 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторін у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як визначено в умовах Кредитного договору, укладеного між сторонами, договір було укладено в іноземній валюті (доларах США), проте діючим законодавством України не передбачений стабільний курс долару США по відношенню до національної валюти України -гривні.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про національний банк України» офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється Національним банком України.

Згідно ч. 1 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю»валютні курси встановлюються Національним Банком України за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Положенням «Про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів», затвердженим Постановою Правління Національного Банку України № 496 від 12 листопада 2003 року, визначається, що офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема, долару США установлюється щоденно. Для розрахунку гривні до іноземних валют використовується інформація для котирування іноземних валют станом на останню дату.

Отже, ОСОБА_2 при укладанні кредитного договору в іноземній валюті погодився щодо його істотних умов, зокрема, отримання кредиту в іноземній валюті - доларах США та повернення коштів, відповідно до офіційного курсу долара по відношенню до національної валюти-гривні.

Крім того, суд вважає, що укладаючи кредитний договір будь-яка сторона повинна була уважно з'ясувати, на яких умовах він укладається, а тому з власної ініціативи на момент отримання коштів визначити для себе правила подальшої поведінки, які в подальшому не можуть безпідставно змінюватися на вимогу однієї зі сторін договору.

Доводи апелянта про те, що він не міг передбачити зміну курсу валют, та потягло за собою непередбачувані договором наслідки, не можуть слугувати підставою для визнання удаваним до кредитного договору, оскільки коливання курсу іноземних валют в Україні є загальновідомим фактом.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції надав належну оцінку наданим сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення не має.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 317, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргупредставника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий:

Судді: