Справа № 347/686/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2232/2015
Головуючий у 1 інстанції Гордій В.І.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Васильковського В.М., Меленко О.Є.,

секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_4 та накладено арешт на рухоме і нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 до вирішення справи по суті. Копію ухвали направлено для виконання відділу ДВС Косівського районного управління юстиції (а.с. 15).

Відповідач ОСОБА_2 оскаржила вказану ухвалу в апеляційному порядку, оскільки вважає, що вона винесена без врахування вимог ЦПК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України. Апелянт зазначила, що ухвала винесена за її відсутності, що позбавило її можливості висловити свої заперечення щодо законності оскаржуваної ухвали. На думку ОСОБА_2, позивачем всупереч вимог ст. 151 ЦПК України не зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов. Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги роз'яснення, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зокрема п. 16 щодо змісту заяви про забезпечення позову. ОСОБА_2 зазначає, що накладення арешту на рахунки обмежить її у можливості розпоряджатися власними коштами на тривалий період, що однозначно завдасть шкоди відповідачу та її родині. Апелянт вважає, що жодних причин, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов та будь-яких сумнівів, що невжиття заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення у ОСОБА_4 не було.

Просить скасувати ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2015 року про забезпечення позову.

У судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримала, просив її задовольнити з наведених у ній мотивів.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечив з огляду на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника апелянта, позивача, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ст.151, 152 ЦПК суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити співмірні із заявленими вимогами заходи забезпечення позову, які допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що на розгляді знаходиться позов про стягнення боргу за договором позики, тому задовольнив заяву про забезпечення позову, наклавши арешт на все майно, яке належить відповідачу.

Такий висновок суду невірний.

Під час вирішення заяви позивача суд першої інстанції в своїй ухвалі не мотивував підстав для забезпечення позову відповідно до положень ст. 151 ЦПК України та належним чином не врахував те, що за ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно матеріалів справи, 20.01.2014 ОСОБА_4 надав ОСОБА_2 12400 доларів США терміном до 20.01.2015, що підтверджується копіями Розписок (а.с. 5-6).

Відповідно до копії Нагадування від 03.03.2015 позивач звернувся до відповідача з проханням невідкладно повернути борг в сумі 12400 доларів США (а.с. 7, 8).

Таким чином, між сторонами дійсно існує спір, а сума можливої заборгованості є значною - 291524 грн. Це, на думку колегії суддів, може вказувати на реальну загрози невиконання судового рішення.

Враховуючи наведене, а також принцип співмірності, колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду першої інстанції скасувати, заяву позивача задовольнити частково, наклавши арешт на майно відповідача у межах суми заборгованості - 291524 грн.

Керуючись ст. ст. 151 - 153, 209, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2015 року змінити, обмеживши об'єм майна, на який накладено арешт сумою заявлених позовних вимог - 291524 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ю. Малєєв