Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі - Демченко Л. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк» про стягнення заборгованості по заробітній платі та коштів, належних під час звільнення, середнього заробітку за невчасно виплачену заробітну плату,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи його тим, що у період з 20.12.2013 по 18.09.2014 вона працювала у Публічному акціонерному товаристві «КБ «Актив - банк» на посаді головного економіста відділення № 47 у м. Харкові. Позивачка зазначила, що згідно Наказу № 408-п від 03.09.2014, 18.09.2014 її було звільнено з посади головного економіста Відділення № 47 у м. Харкові на підставі ч.1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату. Також позивачка вказала, що на день звільнення відповідач не надав письмового повідомлення про нараховані позивачці суми, належні при звільненні не сплатив заборгованість по заробітній платі та всіх сум, належних під час звільнення, а також середній заробіток за несвоєчасно виплачену заробітну плату. З урахування зазначеного вище позивач і звернувся до суду та просив стягнути з ПАТ «КБ «Актив-банк» на користь позивачки заборгованість по заробітній платі та всі суми, належні під час звільнення в сумі 10059,37 грн. та середній заробіток за не вчасно виплачену зарплату за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Також позивачка просила позов розглядати і її відсутності.

До початку судового засідання від представника відповідача надійшло клопотання, в якому він просив позов розглядати в його відсутності.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до Наказу ПАТ «КБ «Актив-банк» № 593-п від 10.12.2013, ОСОБА_1 прийняли на роботу на посаду головного економіста Відділення № 47 у м. Харкові з 10.12.2013 і Наказом № 408-п від 03.09.2014 звільнено 18.09.2014 за скороченням штату, п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.а.с. 6-7).

В Наказі № 408-п від 03.09.2014 про звільнення зазначено про виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за 18 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за період з 10.12.2013 по 18.09.2014 та виплату вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку (а.с.7).

Позивачкою було направлено заяву від 17.09.2014 уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової ліквідації Шевченко О.В., яким видано наказ про звільнення, в якій просила надати довідку про загальну суму заборгованості по виплаті заробітної плати станом на 03.09.2014 (а.с. 10).

15.10.2014 позивачкою вдруге звернулась з листом до Шевченко О.В., в якому просила скласти довідку про загальну суму заборгованості ПАТ «КБ «Актив-банк» по виплаті заробітної плати станом на день звільнення - 18.09.2014 та виплатити заборгованість по заробітній по заробітній платі та всі суми, належні під час звільнення (а.с. 11).

Представником відповідача було подано заперечення на позовну заяву, в яких відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України № 838 від 23.12.2014 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, прийнято рішення від 24.12.2014 № 158 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Актив-банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Актив-банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-банк» Шевченка Олександра Володимировича на 1 рік з 21.12.2014 по 23.12.2015 (а.с.а.с. 69 - 71).

Згідно з платіжним дорученням № 110, 150, 467, 112, 28, 1867 в період з 31.10.2014 по 23.12.2014, відповідачем було перераховано ОСОБА_1 кошти в розмірі 4500 грн. (а.с.а.с. 63-68).

Крім того, відповідачем надано копію заяви позивачки про визнання кредитором за №262/12 від 12.01.2015, відповідно до якої ОСОБА_1 включено до реєстру кредиторів з метою повернення заборгованості по заробітній платі у розмір 5559, 37 грн. (а.с. 62).

Згідно змісту ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 р. №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Отже, диспозиція статті 117 КЗпП України встановлює обов'язок роботодавця виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, і дана норма закону будь-яких обмежень її дії не встановлює.

Спеціальним законом, що регулює відносини, які виникають у зв'язку з виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку відшкодовуються в порядку другої черги кредиторів за кошти, одержав в результаті ліквідації та реалізації майна банку.

Ч. 3 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань, крім витрат, безпосередньо пов'язаних з із здійсненням ліквідаційної процедури.

З урахуванням зазначеного вище, того, що Національним банком України відкликано банківську ліцензію ПАТ «КБ «Актив-банк», розпочато процедуру ліквідації, призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, виплачено позивачці частину коштів в сумі 4500 грн., належних їй при звільненні, визнано позивачку кредитором за її заявою на суму заборгованості по заробітній платі 5 559грн. 37 коп., суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 117 КЗпП України, ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк» про стягнення заборгованості по заробітній платі та коштів, належних під час звільнення, середнього заробітку за невчасно виплачену заробітну плату - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ю. Л. Зарицька