Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"26" березня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря Каторжинської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомир цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та позбавлення права користування ним,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира звернувся ОСОБА_1 із вказаним позовом в якому посилається на ту обставину, що йому на праві приватної власності належить АДРЕСА_1. Квартира придбана ним згідно договору купівлі-продажу від 27.11.2013 р., що укладеним між ним та ОСОБА_2 У даному житловому приміщенні зареєстрований відповідач, який фактично не проживає у ньому, що перешкоджає позивачу вільно розпоряджатися майном. У зв'язку з чим, ОСОБА_1 просить усунути йому перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_2 таким, що втратив права користування зазначеним житловим приміщенням.

Заявник у судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з»явився і не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Прийнявши до уваги письмові пояснення заявника та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів.

З матеріалів справи вбачається, що АДРЕСА_1, відповідно договору купівлі-продажу від 27.11.2013 р. (а. с. 4), належить на праві приватної власності ОСОБА_1 Попередній власник квартири був ОСОБА_2, який, відповідно довідки КП «ВЖРЕП № 3» Житомирської міської ради № 36 від 05.11.2014 р. (а. с. 6) та довідки адресно-довідкового бюро (а. с. 8), у ній зареєстрований.

На даний час відповідач за вказаною адресою тривалий час не проживає, житло не займає і за користування ним та комунальні послуги не сплачує, що спричиняє позивачу незручності у користуванні належним йому житловим приміщенням.

На ствердження вибуття, суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресована кореспонденція, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Відповідно до ст.391 ЦК України, позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Отже, у зв'язку з відсутністю договірних відносин з новим власником свірного житлового приміщення та припиненням права власності на нього, ОСОБА_2 втратив права користування квартирою АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи викладене, суд вважає вимогу позивача щодо позбавлення ОСОБА_2 права у користуванні житловим приміщеннямобґрунтованою та доведеною у судовому засіданні.Таким чином, оцінюючи встановлені обставини, суд задовольняє позовну заяву у зазначених межах.

Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 224-226, 232, 292, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив права користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Корольовським районним судом м. Житомира за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення, подавши апеляційну скаргу Апеляційному суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. П. Сингаївський