Справа № 495/2130/15-ц
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Левченко А.В.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої працівником під час виконання трудових обовязків,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої працівником під час виконання трудових обовязків, вказуючи, що 12.01.2011 року між ним та відповідачем був укладений трудовий договір, згідно якого відповідач приймається на посаду продавця сільськогосподарської продукції. Як вказує позивач, відповідач, працюючи продавцем, допустила нестачу товарно-матеріальних цінностей на суму 25 715, 30 гривень (яка розрахована відповідно до актів ревізії №48 від 01.12.2014 року, №8 від 22.01.2015 року, акту від 18.03.2015 року), які відповідач відмовляється повертати позивачу. У звязку з цим позивач звернувся до суду та просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь шкоду, завдану працівником під час виконання трудових обовязків у розмірі 25 715, 30 гривень; спричинену моральну шкоду у сумі 10 000,00 гривень та удові витрати по справі.

15 червня 2015 року від представника відповідача до суду надійшла зустрічна позовні заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Білгород-Дністровський МРЦЗ про стягнення моральної шкоди внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_1 по невиплаті заробітної плати.

Даний позов ОСОБА_2 обґрунтовує наступним. У матеріалах первісного позову за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої працівником під час виконання трудових обовязків, відсутні докази того, що заробітна плата була виплачена ОСОБА_2 у повному обсязі та вона не має з цього приводу претензій до ОСОБА_1 Так, ОСОБА_2 має претензії до ОСОБА_1 з приводу невиплати їй останнім заробітної плати, оскільки їй не була виплачена заробітна плата за працю у суботу та неділю. Внаслідок невиплати ОСОБА_2 заробітної плати, бездоказових звинувачень вона зазнала моральних страждань. На підставі цього просить суд прийняти її зустрічну позовну заяву до спільного розгляду та обєднати в одне провадження з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої працівником під час виконання трудових обовязків, також просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь невиплачену заробітну плату за період роботи по Договору № 8, а також стягнути з ОСОБА_1 на її користь моральну шкоду у розмірі 20 000,00 гривень.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 у судовому засіданні просив прийняти вказану зустрічну заяву до спільного розгляду з первісним позовом.

Представники ОСОБА_1 ОСОБА_4, ОСОБА_5 у удовому засіданні просили суд не приймати зустрічний позов до спільного розгляду, оскільки вимоги цих позовів не є взаємоповязаними.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали цивільної справи № 495/2130/15-ц, надану представником відповідача ОСОБА_3 зустрічну позовну заяву, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 2 статті 123 ЦПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої працівником під час виконання трудових обовязків, є відшкодування працівником шкоди, яка завдана нею під час виконання трудових обовязків у звязку з нестачею товарно-матеріальних цінностей.

Предметом зустрічного позову є невиплачена заробітна плата та стягнення моральної шкоди в результаті невиплати заробітної плати, тобто предмети розгляду витікають з різних правовідносин. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги первісного та зустрічного позовів не є взаємоповязаними, тому їх спільний розгляд не є доцільним, крім того, задоволення чи відмова у задоволенні зустрічного позову не виключає повністю або частково задоволення первісного позову.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Білгород-Дністровський МРЦЗ про стягнення моральної шкоди внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_1 по невиплаті заробітної плати.

Керуючись ч. 2 ст. 123 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у прийнятті її зустрічного позовної заяви до розгляду та обєднання в одне провадження з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої працівником під час виконання трудових обовязків.

Розяснити ОСОБА_2 її право на звернення до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Білгород-Дністровський МРЦЗ про стягнення моральної шкоди внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_1 по невиплаті заробітної плати.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постаново без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ :