Миколаївський районний суд Одеської області
Справа№ 508/1487/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року Миколаївський районний суд Одеської області

В складі головуючого судді Горобця В.Л.

Секретаря Товт А.Л.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Миколаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агроком» про визнання договору оренди землі недійсним,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер ділянки :01:002:0140 площею 12,84 га, що підтверджується витягом про реєстрацію речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, який виданий 14.10.2014 року приватним нотаріусом Сологуб ОСОБА_2 районного нотаріального округу Одеської області, яка розташована на території Настасіївської сільської ради Миколаївського району Одеської області. Витяг видано на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 жовтня 2014 року, як спадкоємцю після смерті мами ОСОБА_3, що додається до позовної заяви.

26.11.2014 року позивачка уклала договір оренди належної їй земельної ділянки з ОСОБА_4, який зареєструвано державною реєстраційною службою по Миколаївському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області. На час реєстрації цього договору за данними реєстраційної служби жодного договору оренди належної їй земельної ділянки площею 12,84 га, кадастровий номер ділянки :01:002:0140, зареєстровано не було.

Проте, після реєстрації договору оренди з ОСОБА_5 їй стало відомо, що є ще договір оренди зазначеної їй земельної ділянки площею 12,84 га з Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агроком» без зазначення дати та року, який зареєстрований у відділі Державного агенства земельних ресурсів у ОСОБА_2 районі Одеської області 15 листопада 2012 року за № 00614, в якій книзі не зазначено. Зазначеного договору оренди у позивачки не було і копію такого договору вона отримала у відділі Держкомзему у ОСОБА_2 районі після того як їй стало відомо про його наявність.

Ознайомившись з вказаним договором оренди землі від без зазначення дати та року, вона впевнилася, що підпис в договорі оренди між СТОВ «Агроком» і її мамою , кірєєвою ОСОБА_6, зроблений не її мамою. Своєї згоди на укладання договору оренди з СТОВ «Агроком» мама не давала особі, яка підписувала, вказаний договір, довіреностей на його підписання від її імені також не видавала. Отже вказаний договір оренди вважає недійсним в наслідок наступного.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою. Відповідно до ст. 203 цього кодексу, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Як вже зазначалося договір оренди землі, що позивачкою оспорюється, без зазначення дати та року укладання було укладено в простій письмовій формі.

Так, за ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах у листах, телеграммах, яким обмінялися сторони.

Повноважень щодо підписання договору мати позивачки нікому не давала.

Відповідач був обізнаний, що підпис на договорі оренди не належить ОСОБА_3, оскільки ані в переговорах по укладанню вказаних правочинів, ані в самому їх укладанні участі вона ніколи не приймала за станом здоров'я.

Отже, вказані договори оренди землі, не можуть породжквати для позивачки будь яких правових наслідків.

За ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім пов'язаних з його недійсністю.

Правочин визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення.

Отже, з врахуванням всього викладеного позивачка вважає, що договір оренди землі без зазначення дати та року укладання є недійсними оскільки укладений поза волею, та не може породжувати будь яких наслідків.

22.09.2015 року представником позивача ОСОБА_7 було подано до суду заяву про зміну та уточнення позовних вимог згідно якої представник позивача просить визнати недійсним договір оренди землі укладений між ОСОБА_3 та СТОВ «Агроком», оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору оренди, а саме: позивачу за 2014 рік не в повному обсязі виплачено орендну плату, а за 2015 рік взагалі не виплачено орендну плату за землю, а також в догові оренди землі відсутня дата його укладення. Крім того, орендодавець ОСОБА_3 померла, позивачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 і бажає на власний розсуд розпоряджатися своїм майном, земельною ділянкою площею 12,84 га, кадастровий номер ділянки :01:002:0140, що знаходиться в оренді СТОВ «Агроком». А тому позивач та її представник вважають що договір оренди землі укладений між ОСОБА_3. Л.С. та СТОВ «Агроком» має бути розірваний оскільки відповідачем порушуються умови договору.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні свою позовну заяву підтримала та просила її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні позовну заяву зі змінами та уточнення також підтримала, просила її задовольнити з підстав викладених в змінених та уточнених позовнихз вимогах.

Представник відповідача, директор СТОВ «Агроком» ОСОБА_8, позв зі зміненими та уточненими позовними вимогами не визнав та суду пояснив, що всі умови договору були виконані та виконуються належним чином, позивачці виплачується орендна плата, а те що в договорі оренди відсутня дата укладення то це є технічною помилкою, оскільки на екземплярі договору оренди відповідача є дата укладення договору, крім того договір набирає чинності з моменту його державної реєстрації, що також виконано згідно вимог закону.

Суд, вислухавши в судовому засіданні доводи позивача та її представника, представника відповідача, ознайомившись з матеріалами справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячим з наступного.

Так в судовому засіданні встановлено, що 07.12.2011 року між ОСОБА_3 та СТОВ «Агроком» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 12,84 га на 10 роківі, кадастровий номер ділянки :01:002:0140, який зареєстрований у відділі Державного агенства земельних ресурсів у ОСОБА_2 районі Одеської області 15 листопада 2012 року за № 00614.

ОСОБА_3 померла, а після її смерті спадщину за заповітом прийняля її донька ОСОБА_1 (а.с. 7-8).

26.11.2014 року позивачка уклала договір оренди належної їй земельної ділянки з ОСОБА_4, який зареєструвано державною реєстраційною службою по Миколаївському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області.

Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

22.09.2015 року представником позивача ОСОБА_7 було подано до суду заяву про зміну та уточнення позовних вимог (а.с. 71-72).

Так, позивачка та її представник в судовому засіданні стверджували, що вони не знали про наявність договору оренди землі від 07.12.2011 року укладеного між ОСОБА_3 та СТОВ «Агроком», однак під час наведення своїх доводів позивачка суду повідомила, що вона до та після смерті ОСОБА_3 отримувала орендну плату за земельну ділянку, що також було підтверджено її представником, яка за дорученням позивачки отримувала орендну плату.

Представник позивача стверджує, що в 2014 році проведено не в повному обсязі розрахунок по орендній платі за землю: не надано ритуальну послуги по поховонню померлої ОСОБА_3, не проведено оранку городу, не видано січку, кукурудзу та олію.

Однак дані твердження спростовуються показами позивачка, яка в судовому засіданні 25.08.2015 року пояснила, що вона повністю отримала у 2014 році орендну плату за земельну ділянку.

Що стосується орендної плати за земельну ділянку, за 2015 рік то суд виходить з того, що п. 11 договору оренди землі від 07.12.2011 року укладеного між ОСОБА_3 та СТОВ «Агроком», який зареєстрований у відділі Державного агенства земельних ресурсів у ОСОБА_2 районі Одеської області 15 листопада 2012 року за № 00614, передбачено, що орендна плата вноситься у такі строки: з 01 серпня по 31 грудня поточного року за який вноситься орендна плата. А тому до 31 грудня 2015 року позивач має повне право звернутися до відповідача щодо виплати орендної плати за земельну ділянку.

Крім того, позивачка суду пояснила, що оскільки вона прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 то вона є власником земельної ділянки і бажає укласти договір оренди землі ( що нею було і зроблено незрозуміло яким чином) з іншою особо.

Однак згідно п. 40 договору оренди землі від 07.12.2011 року укладеного між ОСОБА_3 та СТОВ «Агроком», який зареєстрований у відділі Державного агенства земельних ресурсів у ОСОБА_2 районі Одеської області 15 листопада 2012 року за № 00614, передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Що стосується доводів представника позивача щодо відсутності дати коли укладався договір оренди землі між ОСОБА_3 та СТОВ «Агроком» то в судовому засіданні встановлено, що саме 07.12.2011 року було укладено даний договір ( в судовому засіданні було оглянуто примірник відповідача), а відсутність дати на екземплярі договору оренди землі, який судом було витребувано у Держземагенства України у ОСОБА_2 районі Одеської області та оглянуто в судовому засіданні то суд, рахує, що це є технічною помилкою, оскільки згідно п. 43 договору оренди землі від 07.12.2011 року укладеного між ОСОБА_3 та СТОВ «Агроком» - договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Як вбачається з договору оренди землі від 07.12.2011 року, який укладено між позивачем та відповідачем, договір оренди землі зареєстрований у відділі Державного агенства земельних ресурсів у ОСОБА_2 районі Одеської області 15 листопада 2012 року за № 00614. Також під час державної реєстрації договорів оренди землі згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 2073 від 25 грудня 1998 року, що діяла на момент вчинення правочину, пунктами 10-12 Порядку передбачена послідовність дій для реєстрації договору оренди земельної ділянки, згідно якої для висновку про можливість державної реєстрації спеціальним органом державної влади, якому надана відповідна компетенція з державної реєстрації договорів, проводиться комплексна перевірка наданих документів, у тому числі тексту редакції договору на відповідність закону, за результатами якої робиться висновок про відповідність договору чинному законодавству та можливості його державної реєстрації або про відмову в реєстрації.

А тому виходячи з вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 15;213;214;215;217;218;294 ЦПК України, ст. 638 ЦК України, ст.ст. 13, 15, 18, 20, 21 Закону України «Про оренду землі» суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову з уточненими та зміненими позовними вимогами ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агроком» про визнання договору оренди землі недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня повного виготовлення тексту рішення через Миколаївський районний суд Одеської області.

Суддя: В.Л. Горобець