Справа №278/3319/15-ц
У Х В А Л А

04 листопада 2015 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Левківського споживчого товариства про визнання договору продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом про визнання договору продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно.

Вивчивши позовну заяву і додані до неї документи, суд приходить до висновку, що її слід залишити без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ч. 2, ч. 3 ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Зазначені положення Закону знайшли своє відображення у п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.201 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати».

До позовної заяви надано докази сплати судового збору на загальну суму 655,50 грн. (квитанція №65 від 26.10.2015 р. та квитанція №1028.301.1 від 13.08.2014 року), що підтверджує сплату збору за подання позову майнового характеру та не суперечить ст. 4 Закону України "Про судовий збір": ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Таким чином, до суду не надано доказів сплати судового збору за подання заяви, яка, у тому числі, містить вимогу немайнового характеру, а саме: визнання договору №1 продажу основних засобів фізичним особам, укладеного 27.01.2012 року між позивачем та відповідачем.

Всупереч вимогам п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України в позовній заяві не зазначено ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Наведені недоліки унеможливлюють визначення правильності сплати судового збору.

Крім того, позовна заява, подана до суду, не підписана позивачем у супереч вимогам ч. 3 ст. 119 ЦПК України: позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Також суд звертає увагу позивача на той факт, що у якості доказів до позовної заяви були надані, зокрема, копії квитанцій №20776953 та №20782629, які мають нечітке зображення відтвореного у копії тексту, у результаті чого не можливо прочитати текст у зазначених документах. Суд вважає за необхідне запропонувати позивачу надати вище вказані квитанції у належної якості копіях.

За приписами ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи наведене, позовна заява підлягає залишенню без руху із наданням строку для усунення вищезазначених недоліків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Левківського споживчого товариства про визнання договору продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно залишити без руху, надавши позивачу строк до 30 листопада 2015 року.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу з усіма додатками до неї.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Дубовік