Справа № 603/404/15-ц
Провадження №2/603/142/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2015 р. Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: Гудкової Ю. Г.

за участі секретаря Осиф Т.В.

сторін:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Монастириської районної ради Тернопільської області ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Монастириська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Монастириської районної ради Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області про скасування свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі, будівлі та споруди, скасування державної реєстрації права власності на нежитлові будівлі, будівлі та споруди, зобов»язання повернути у приватну власність відкритого акціонерного товариства «Монастириське АТП-16151» нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Монастириської районної ради Тернопільської області (далі Монастириська районна рада), уточнивши та доповнивши свої позовні вимоги, просить суд ухвалити рішення, яким скасувати свідоцтво про право власності на нежитлові будівлі, будівлі та споруди по вул.Шевченка (вул.Леніна) 150, м. Монастириська Монастириського району Тернопільської області, серії САВ №883261 від 06.06.2008 року; скасувати державну реєстрацію права власності Монастириської районної ради на нежитлові будівлі, будівлі та споруди по вул..Шевченка (вул.Леніна), 150 м.Монастириська Монастириського району Тернопільської області, проведену на підставі свідоцтва про право власності САВ №883261 від 06.06.2008 року; зобов»язати відповідача Монастириську районну раду повернути у приватну власність ВАТ «Монастириське АТП-16151» нерухоме майно, що є власністю акціонерів, а саме: матеріальний склад, ковальсько-зварювальний цех, автогараж, заправочні цистерни: 3м х 3 (3 шт.), 5м х 3 (3 шт.), 10м х 3 (3 шт.), під»їзну дорогу, територію АТП, водопровід, альтанку.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до наказу №711 від 30.05.1996 року Регіонального відділення фонду державного майна України по Тернопільській області «Про створення відкритого акціонерного товариства «Монастириське АТП - 16151» шляхом перетворення державного підприємства «Монастириське автотранспортне підприємство» створено відкрите акціонерне товариство «Монастириське АТП-16151», головою правління призначено позивача ОСОБА_1 На підставі даного наказу розроблено і затверджено статут товариства, після реєстрації якого до облфінуправління подано документи для реєстрації випуску акцій, 30.05.1996 року Монастириською районною державною адміністрацією видано свідоцтво серії А00№699613 про державну реєстрацію юридичної особи ВАТ «Монастириське АТП-16151».

Відповідно до п.2 рішення №33 Монастириської районної ради народних депутатів від 30.05.1995 року вирішено: будівлі і споруди (нерухоме майно) передати новоствореному автотранспортному підприємству. Рішенням №177 від 04.12.1995 року виконавчого комітету Монастириської міської ради виділено земельну ділянку ВАТ «Монастириське АТП-16151» у постійне землекористування. Актом приймання-передачі майна ліквідованої ПМК №11 від 16.11.1995 року будівлі і споруди (виробнича база) передані разом з територією і землею новоствореному АТП. 16.07.1998 року ВАТ «Монастириське АТП-16151» здійснено випуск простих іменних акцій (цінних паперів) кількістю 189 600 штук на загальну суму 47 400 грн., номінальною вартістю 25 коп., форма випуску документарна, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію випуску акцій 3 51/19/1/98 від 16.07.1998 року.

Згідно протоколу №1 від 06.07.2001 року засідання комісії з продажу акцій ВАТ «Монастириське АТП-16151» процес розміщення акцій був завершений.

Рішенням Монастириської районної ради №176 від 16.05.2008 року за Монастириською районною радою визнано право комунальної власності на майно, яке з 30.05.1996 року перебуває у власності ВАТ «Монастириське АТП-16151», у зв»язку з чим 06.06.2008 року видано свідоцтво САВ №883261 про право власності на вказане майно по вул.Шевченка (вул.Леніна), 150 м.Монастириська Тернопільської області.

ОСОБА_1 просить скасувати вищевказане свідоцтво про право власності, посилаючись на те, що представники засновників «Монастириського райагробуду», на протокол якого як на підставу прийняття радою такого рішення посилається Монастириська районна рада, не були юридично наділеними правами, щоб вирішувати питання майна ВАТ «Монастириське АТП-16151», оскільки не були його засновниками. Відповідно до Статуту, засновником є держава в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України, і після проведення приватизації (30.05.1996 року) майно перейшло у власність новоутвореного акціонерного товариства. Вважає, що право власності відповідачем набуте не у відповідності до вимог законодавства України, та на майно, яке районній раді не належало, власником якого є акціонери, тому скасуванню підлягає також державна реєстрація права власності Монастириської районної ради на дане майно. Просить також зобов»язати Монастириську районну раду повернути у приватну власність ВАТ «Монастириське АТП-16151» нерухоме майно, що є власністю акціонерів, яке районна рада незаконно передала у комунальну власність, зокрема: матеріальний склад, ковальсько-зварювальний цех, автогараж, заправочні цистерни: 3м х 3 (3 шт.), 5м х 3 (3 шт.), 10м х 3 (3 шт.), під»їзну дорогу, територію АТП, водопровід, альтанку.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві. Просить суд позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, оскільки порушене право власності акціонерів ВАТ «Монастириське АТП-16151», серед яких і позивач, який являється власником 71,47 % акцій.

При цьому представник позивача посилається на те, що дані позовні вимоги не є тотожними вимогам, з якими позивач вже звертався до суду та які вирішені судом. Крім цього, посилається на те, що у даному випадку ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом виключно свого права власності як окрема фізична особа, а не представник юридичної особи (товариство на теперішній час не ліквідоване, однак призупинило свою діяльність), чи представник інших акціонерів.

Представник відповідача - Монастириської районної ради Тернопільської області ОСОБА_3 уточнений позов не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи, просить у його задоволенні відмовити. Посилається на те, що власником спірних будівель та споруд є Монастириська районна рада. Дане майно є спільною власністю територіальних громад сіл, селища, міста Монастириського району згідно рішення районної ради №176 від 16.05.2008 року, прийнятого на підставі протоколу засідання представників засновників «Монастириського райагробуду» №1 від 25.12.2007 року, а не власністю ВАТ «Монастириське АТП-16151» і не може бути передане позивачу. Просить у задоволенні позову також відмовити і з тих підстав, що по заявлених позовних вимогах за позовом ОСОБА_1 як фізичної особи, так і за позовом юридичної особи ВАТ «Монастириське АТП-16151» в особі голови правління ОСОБА_1, ухвалено судові рішення, які набрали законної сили, є чинними. ВАТ «Монастириське АТП-16151» не надано жодних доказів щодо права власності на спірне майно. Всі дії щодо державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за Монастириською районною радою здійснено у 2008 році, що було відомо позивачу, а тому вважає, що в силу ст.267 ЦК України ним пропущено строк позовної давності. Крім того, рішення районної ради від 16.05.2008 року №177 та свідоцтво про право власності, видане Монастириській районній раді на вказане нерухоме майно, які передували державній реєстрації права власності, не скасовані в судовому порядку, а тому і відсутні правовіпідстави для скасування державної реєстрації та повернення спірного майна у власність ВАТ «Монастириське АТП - 16151».

Просить у задоволенні позову відмовити також і з тих підстав, що ОСОБА_1 як фізична особа не вправі просити суд зобов»язати відповідача повернути майно у власність товариства, у такому випадку він не виступає як представник товариства, а також не уповноважений іншими акціонерами на звернення до суду із зазначеною вимогою.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області - не забезпечила в судове засідання явку свого представника, звернувшись у суд із клопотанням про розгляд справи у відсутності їхнього представника. У наданих суду письмових пояснень зазначили, що згідно наказу Регіонального відділення Фонду державного майна по Тернопільській області №711 від 30.05.1996 року створено ВАТ «Монастириське АТП-16151» шляхом перетворення державного підприємства Монастириське АТП-16151 у відкрите акціонерне товариство. Регіональним відділенням товариства надано Перелік майна, переданого до статутного капіталу ВАТ «Монастириське АТП - 16151», до якого увійшли такі об»єкти: матеріальний склад, ковальсько-зварювальний цех, автогараж, 9 одиниць заправочних цистерн, під»їзна дорога, благоустрій території, водопровід, альтанка. Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Тернопільській області не відомі правові підстави, на який зареєстровано право власності на нерухоме майно, яке передане державною в особі регіонального відділення як засновником ВАТ «Монастириське АТП-16151», що створене в процесі приватизації, в якості внеску до його статутного капіталу. Позов вважають підставним, обґрунтованим та таким, який слід задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи уточненої позовної заяви, заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, суд вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищатисвої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ст.10, 11 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, передбачено ст.3 ЦПК України.

Ст. 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

У розумінні закону, субєктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Позивач повторно звернувся до суду із позовними вимогами до того ж відповідача, проте у судовому засіданні разом із своїм представником посилаються на те, що позов подано з нових підстав, тобто нових обставин, якими обґрунтовують вимоги, зокрема такими вважають дані з приводу володіння ОСОБА_1 71,47% акцій товариства, придбаних ним на вторинному ринку у фізичних осіб та юридичної особи (дані акції знаходяться у реєстратора, яким є ЗАТ «Акціонерний комерційний банк «Промінвестбанк»). У ході попередніх судових проваджень за зверненнями ОСОБА_1 ним не було представлено інформацію щодо даних акцій у доведення належності йому оспорюваного майна, тоді як на даний момент позивач з»ясував місце знаходження даний акцій. Крім цього, зазначають, що строк позовної давності для звернення позивача до суду не минув, а тому посилання представника відповідача з цього приводу вважають безпідставними. Також вважають, що підстави для закриття провадження у частині скасування оспорюваного свідоцтва відсутні, оскільки предмет і підстави даного позову є іншими.

Судом установлено наступне.

Як убачається із довідки управління агропромислового розвитку Монастириської районної державної адміністрації №03-01/152 від 09.02.2013 року, у 1971 році за кошти колгоспів утворена Монастириська міжколгоспна шляхобудівельна організація, яка в квітні 1986 року перейменована в міжколгоспну шляхобудівельну пересувну механізовану колону №11 Монастириського району (далі Монастириська ШБМК №11). 13.05.1995 року рішенням зборів уповноважених представників засновників Монастириської ШБМК №11 остання ліквідована, рухоме майно передано у Монастириський райагробуд, а нерухоме новоствореному Монастириському АТП.

Рішенням Монастириської районної ради народних депутатів від 30.05.1995 року «Про виділення бази для створення автопідприємства» затверджено постанову №3 від 13.05.1995 року представників колективних підприємств) про реорганізацію Монастириської ШБМК №11 (приєднання) до Монастириського райагробуду, на баланс якого передано основні засоби. Інше нерухоме майно передано новоствореному автотранспортному підприємству.

Актом приймання-передачі майна ліквідованої ПМК №11 від 16.11.1995 року будівлі і споруди (основні засоби) з паями передані на баланс новоствореному АТП на господарстві ПМК-ІІ, а відповідно АТП територія і земля, що належала ПМК-ІІ.

Рішенням №177 від 04.12.1995 року виконавчого комітету Монастириської міської ради виділено земельну ділянку ВАТ «Монастириське АТП-16151» у постійне землекористування, на підставі якого Монастириською міською радою народних депутатів 12.12.1995 року видано державний акт на право постійного користування землею серії ТР 08.

Згідно наказу №269 від 14.03.1996 року Регіонального відділення фонду державного майна України по Тернопільській області дозволено приватизацію державного майна ДП «Монастириське ТПТ 16151» шляхом перетворення його у відкрите акціонерне товариство.

Відповідно до наказу №711 від 30.05.1996 року Регіонального відділення фонду державного майна України по Тернопільській області «Про створення відкритого акціонерного товариства «Монастириське АТП - 16151» шляхом перетворення державного підприємства «Монастириського автотранспортного підприємства» створено ВАТ «Монастириське АТП-16151», головою правління призначено позивача ОСОБА_1 На підставі даного наказу розроблено Статут товариства, після реєстрації якого до облфінуправління подано документи для реєстрації випуску акцій.

30.05.1996 року Монастириською районною державною адміністрацією видано свідоцтво серії А00 №699613 про державну реєстрацію юридичної особи ВАТ «Монастириське АТП-16151».

16.07.1998 року ВАТ «Монастириське АТП-16151» здійснено випуск простих іменних акцій (цінних паперів) кількістю 189 600 штук на загальну суму 47 400 грн., номінальною вартістю 25 коп., форма випуску документарна, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію випуску акцій № 51/19/1/98 від 16.07.1998 року.

Згідно протоколу №1 засідання засновників «Монастириського райагробуду» від 25.12.2007 року майно Монастириської ШБМК №11 передано у районну комунальну власність.

Даними довідки №01-12/29 від 25.03.2014 року Управління агропромислового розвитку Монастириської районної державної адміністрації підтверджується те, що, особи, вказані в протоколі №1 від 25.12.2007 року, які вирішили передати спірне майно в комунальну власність району, станом на 25.12.2007 року були правонаступниками колгоспів, за кошти яких утворено шляхобудівельну організацію.

Згідно свідоцтва САВ №883261 про право власності на нерухоме майно від 06.06.2008 року Монастириська районна рада є власником нежитлової будівлі, будівель та споруд, що адресою: вул.Шевченка (вул.Леніна), буд.150, м.Монастириська Тернопільської області, форма власності комунальна, підстава - рішення Монастириської районної ради тринадцятої сесії п»ятого скликання від 16.05.2008 року №176.

Зазначений правовстановлюючий документ ОСОБА_1 оспорював у 2012, звернувшись 06.03.2012 року в Монастириський районний суд Тернопільської області з позовом до Монастириської районної ради, за участю третьої особи Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Тернопільській області про визнання недійсним рішення Монастириської районної ради, свідоцтва про право власності та визнання права власності.

Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 15.04.2013 року та додатковим рішенням Монастириського районного суду від 14.08.2013 року, які залишені без змін згідно ухвали Апеляційного суду Тернопільської області від 05.03.2015 року, в задоволені позову ОСОБА_1 до Монастириської районної ради, третя особа -Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Тернопільській області про визнання недійсними рішення та свідоцтва про право власності, визнання права власності - відмовлено.

Зазначені судові рішення набрали законної сили, є чинні.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Апеляційним судом Тернопільської області встановлено, що при зверненні в Монастириське БТІ ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва на право власності та проведенні державної реєстрації вказаного майна, так як на підставі рішення №176 від 16.05.2008 року майно зареєстровано на праві комунальної власності за Монастириською районною радою.

Разом з тим в матеріалах справи існує акт про передачу основних засобів будівель та споруд по балансовій вартості 2,2 млр.крб., по залишковій 0,7 млрд. крб. на баланс новоствореного АТП(а.с.166). Конкретно які будівлі та споруди в акті не зазначено.

З приводу приналежності зазначених основних засобів до комунальної власності чи власності АТП-16151 існував спір між зазначеними юридичними особами: Монастириським АТП-16151 та Районною радою, який вирішувався в порядку адміністративного судочинства. З матеріалів справи вбачається, що раніше ОСОБА_1, як представник АТП-16151 представляв інтереси зазначеної юридичної особи у справі за позовом ВАТ «Монастириське автотранспортне підприємство 16151» до Монастириської районної ради про визнання недійсним та скасування рішення Монастириської районної ради від 16.05.2008 року №176.

Ухвалою Монастириського районного суду від 21.12.2011 року зазначений позов залишено без розгляду в зв»язку з пропуском строку позовної давності. Ухвала набрала законної сили.

Таким чином, Монастириське АТП 16151 станом на час набрання ухвалою законної сили погодилось з перебуванням зазначеного майна у комунальній власності районної ради.

Законодавством передбачено перевагу зареєстрованих державою речових прав над незареєстрованими.

Доводи ОСОБА_1, що у відповідності до наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України в Тернопільській області №269 від 14.03.1996 року була розпочата приватизація державного майна Монастириського АТП шляхом перетворення його з державного у ВАТ, у власності якого, згідно затвердженого статуту та балансу, перебували зазначені спірні приміщення, а тому зазначені спірні приміщення є у власності Монастириського АТП, яка належним чином розпорядилась ними, передавши їх йому належними доказами ним не доведені, оскільки Монастириське АТП 16151 погодилось з реєстрацією майнових прав за Монастириською районною радою у грудні 2011 року.

Крім того, з протоколу зборів від 18.12.2010 року вбачається, що директор підприємства ОСОБА_1 доповідав зборам, що будівлі, які мало підприємство забрано у власність районної ради і підприємство залишилось із рухомим складом, а тому реалізація оспорюваного майна ОСОБА_1 зборами в рахунок оплати є безпідставною, оскільки збори знали про відсутність у них права на це майно.

За вказаних обставин, рішення Монастириського районного суду від 15.04.2013 року та додаткове рішення Монастириського районного суду від 14.08.2013 року залишено без змін.

У ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч.2 даної статті визначено способи прав та інтересів судом.

Зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У своїх позовних вимогах ОСОБА_1 просить скасувати свідоцтво про право власності Монастириської районної ради на нежитлові будівлі, будівлі та споруди по вул..Шевченка (вул.Леніна) 150, м.Монастириська Тернопільської області серії САВ №883261 від 06.06.2008 року, скасувати державну реєстрацію права власності Монастириської районної ради на нежитлові будівлі, будівлі та споруди по вул.Шевченка (вул..Леніна), 150, м.Монастириська Тернопільської області, проведеної на підставі свідоцтва про право власності серії САВ №883261 від 06.06.2008 року, зобов»язання повернути у приватну власність відкритого акціонерного товариства «Монастириське АТП-16151» нерухоме майно, а саме матеріальний склад, ковальсько-зварювальний цех, автогараж, заправочні цистерни, під»їзну дорогу, територію АТП, водопровід, альтанку.

Позивач та його представник у судовому засіданні посилаються на те, що вимога про визнання недійсним скасування свідоцтва про право власності (відмовлено рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 15.04.2013 року ) є змістовно іншою від заявленої у даному позові скасування свідоцтва про право власності.

Проте суд зазначені твердження вважає надуманими і безпідставними (такими, що направлені на повторний розгляд вимог), як і посилання на нові підстави позову.

Як установлено судом, позивач та його представник обґрунтовують свої вимоги тими ж підставами, існуванням тих самих обставин, зазначають, що рішення Монастириської районної ради №176 від 16.05.2008 року «Про визнання права комунальної власності територіальних громад сіл, селища, міста Монастириського району на будівлі та споруди колишнього Монастириської міжгосподарської шляхобудівельної пересувної механізованої колони Монастириської районною радою №11» є незаконним, а як наслідок видане на його підставі свідоцтво про право власності - теж незаконне. Посилання на те, що позивачем віднайдені цінні папери акції (тобто, нові докази), як на підставу захисту права власності, суд вважає необґрунтованими.

Як уже зазначалось вище, рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 15.04.2013 року у визнанні недійсним рішення, свідоцтва про право власності позивачу відмовлено.

Однак, ураховуючи позицію позивача та його представника щодо повної відмінності «визнання недійсним свідоцтва про право власності» та «скасування свідоцтва про право власності», суд роз»яснює, що скасування свідоцтва про право власності не може бути самостійним предметом судового розгляду, як і скасування державної реєстрації права власності. Зазначені позовні вимоги є похідними від вимоги про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (п.10 ст.16 ЦК України).

Суд відхиляє доводи з приводу незаконності державної реєстрації права власності.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються положеннями Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Суд не приймає до уваги та відхиляє посилання позивача в судовому засіданні на те, що Протокол ПМК-11 від 13.05.1995 року сфальсифікований, так як він не був присутній на зборах, останні нічим не підтверджені.

Щодо заявленої вимоги про зобов»язання повернути у приватну власність відкритого акціонерного товариства «Монастириське АТП-16151» (власність акціонерів) нерухоме майно, а саме матеріальний склад, ковальсько-зварювальний цех, автогараж, заправочні цистерни, під»їзну дорогу, територію АТП, водопровід, альтанку, то суд враховує обставини, які встановлені у попередніх судових рішеннях. У відповідності до ухвали Апеляційного суду Тернопільської області від 05.03.2015 року згідно акту від 16.11.1995 року про передачу прийому ліквідованої Монастириськоїпересувної механізованої колони 11 на баланс новоствореного АТП передано будівлі, споруди по балансовій вартості 2,2 млрд.крб., по зносу на 1,5 млрд. крб., по залишковій 0,7 млрд. крб. (справа №603/132/13-ц, а.с.166), які саме будівлі та споруди не зазначено.

Право власності в судовому порядку на майно, що зареєстроване в установленому законом порядку за іншою юридичною особою, не доведено.

А станом на момент набрання законної сили ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 21.12.2011 року про залишення без розгляду позовної заяви ВАТ «Монастириське АТП-16151» про визнання протиправним рішення №176 Монастириської районної ради від 16.05.2008 року та його скасування останнє погодилось з перебуванням даного майна у комунальній власності районної ради.

Перебування майна на балансі АТП не є безспірною ознакою права власності на таке майно.

Крім цього, позивач, звертаючись у даному випадку як фізична особа, не вправі заявляти вимоги в інтересах юридичної особи ВАТ «Монастириське АТП-16151» чи інших акціонерів, які не уповноважували його на таке звернення. Доводи щодо необхідності сплати судового збору за всіх акціонерів у випадку представлення їхніх інтересів, що змусило позивача самостійно ініціювати питання про повернення майна в інтересах інших акціонерів, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу.

ЦК України в главі 29 передбачені цивільно-правові способи захисту права власності. Зокрема, норми ст. ст. 387, 388 ЦК України надають власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння або від добросовісного набувача.

Правовими нормами глави 83 ЦК України регулюються відносини з приводу набуття, збереження майна без достатньої правової підстави.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

З огляду на роз»яснення, що містяться у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року, недоведення позову є самостійною підставою для відмови у ньому.

Враховуючи вимоги закону та встановлені обставини справи, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до переконання про відсутність правових підстав для задоволення позову, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 до Монастириської районної ради Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області про скасування свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі, будівлі та споруди по вул. Шевченка (вул.Леніна), 150, м. Монастириська Тернопільської області, серії САВ №883261 від 06.06.2008 року, скасування державної реєстрації права власності Монастириської районної ради на нежитлові будівлі, будівлі та споруди по вул. Шевченка (вул.Леніна), 150, м. Монастириська Тернопільської області, проведеної на підставі свідоцтва про право власності серії САВ №883261 від 06.06.2008 року, зобов»язання повернути у приватну власність відкритого акціонерного товариства «Монастириське АТП-16151» нерухоме майно, а саме матеріальний склад, ковальсько-зварювальний цех, автогараж, заправ очні цистерни, під»їзну дорогу, територію АТП, водопровід, альтанку, до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.41 Конституції України,ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 321 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Монастириської районної ради Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області про скасування свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі, будівлі та споруди по вул. Шевченка (вул. Леніна), 150, м. Монастириська Тернопільської області, серії САВ №883261 від 06.06.2008 року, скасування державної реєстрації права власності Монастириської районної ради на нежитлові будівлі, будівлі та споруди по вул. Шевченка (вул. Леніна), 150, м. Монастириська Тернопільської області, проведеної на підставі свідоцтва про право власності серії САВ №883261 від 06.06.2008 року, зобов»язання повернути у приватну власність відкритого акціонерного товариства «Монастириське АТП-16151» нерухоме майно, а саме матеріальний склад, ковальсько-зварювальний цех, автогараж, заправочні цистерни, під»їзну дорогу, територію АТП, водопровід, альтанку - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_4