Справа № 307/3266/14-ц
Провадження № 2/307/117/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі

головуючого: судді Ляшко С.М.

при секретарі: Пальонна М.Є.

за участю адвоката: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Новоселицької сільської ради, де треті особи є державна реєстраційна служба Тячівського районного управління юстиції, Тячівська Державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача де треті особи є державна реєстраційна служба Тячівського районного управління юстиції, Тячівська Державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

В своїй позовній заяві позивач просить суд визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцем буд.№47 по вул.Матросова в с.Новоселиця право власності на житловий будинок і господарські будівлі та споруди, що розташовані під №81 по вул.Підгірній в с. Новоселиця, Тячівського району, Закарпатської області і належали померлій ОСОБА_4.

Свої вимоги мотивує тим, що 31.08.2013 року у віці 80 років, у с.Новоселиця Тячівського району, померла ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, про що 02.09.2013 року складено відповідний актовий запис №28, що посвідчується Свідоцтвом про смерть, виданим 02.09.2013 року, виконкомом Новоселицької сільської ради. На день смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала у ІНФОРМАЦІЯ_3.

При житті, а саме, 05.07.2012 року ОСОБА_4 у Тячівській державній нотаріальній конторі склала заповіт, за яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується заповітом, посвідченим 05.07.2012 року Тячівською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 1-1507, бланк ВРТ 259531.

20 вересня 2013 року спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 звернувся до Тячівської державної нотаріальної контори із заявою на прийняття спадщини за заповітом, у звязку з чим було відкрито спадкову справу №505/2013 року, а 03 березня 2014 року із заявою на видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок №81 (колишній №61) по вулиці Підгірна в с.Новоселиця, який належав ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 18.01.1967 року, посвідченого 18.01.1967 року секретарем виконкому Новоселицької сільської ради. За вихідним номером 178/01-16 від 03.03.2014 року нотаріальною конторою було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом без зазначення мотивів такої відмови, а в усній формі нотаріусом було розяснено, що за існуючих обставин вирішення даного питання є можливим тільки у судовому порядку і навіть із тексту даної письмової відмови нотаріуса вбачається, що нотаріальна контора не заперечує у визнанні права власності на спадкове майно у судовому порядку і просить розглядати таку справу у відсутності нотаріуса. За змістом п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 вбачається

Відповідно до договору купівлі-продажу від 18.01.1967 року, посвідченого 18.01.1967 року секретарем виконкому Новоселицької сільської ради цього числа ОСОБА_5 і його дружина ОСОБА_6, мешканці будинку №61 по вул.Підгірна в с.Новоселиця продали за 300 (триста карбованців) громадянам ОСОБА_7 і його дружині ОСОБА_8 житловий будинок, хлів з усіма достройками, що знаходяться під №61 по вул.Підгірна в с.Новоселиця, який відповідно до даних органу місцевого самоврядування у звязку із зміною нумерації дворогосподарств на даний час відповідає №81.

18 лютого 1978 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстрували свої шлюбні відносини та після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище ОСОБА_7.

28 березня 1978 року ОСОБА_7 помер і на час його смерті ОСОБА_4 проживала із ним разом і відповідно до чинного на той час законодавства прийняла спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном, хоч у встановленому порядку своїх спадкових прав не оформляла.

Відповідно до виписки із погосподарської книги обєктом погосподарського обліку під номером 584 є домогосподарство №81 по вул.Підгірна в с.Новоселиця, житловий будинок побудовано у 1940 році, власником даного домогосподарства у період з 2006 по 2013 рік була ОСОБА_4, яка придбала будинок у 1967 році, у ці роки за домогосподарством постійно була закріплена земельна ділянка площею 0,15 га, з яких 0,03 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель; 0,07 га рілля, 0,05 га багаторічні насадження.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок №81 по вул.Підгірна в с.Новоселиця, Тячівського району, виготовленого Тячівським ТРПТІ на замовлення ОСОБА_4, інвентаризаційна вартість житлового будинку становить 22109 грн., а разом з господарською будівлею для худоби і птиці, убиральнею, літньою кухнею, незакінченого будівництвом гаражу і питним колодязем інвентаризаційна вартість становить 206564 грн.

Відповідно до змісту ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) і здійснюється спадкування за заповітом або за законом.

За змістом ст.1220, 1221, 1223 ЦК часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлому

а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК.

Строк для прийняття спадщини, відповідно до ст.1270 ЦК України встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Оскільки ОСОБА_4 померла 31.08.2013 року, то юридична доля належного їй майна визначається відповідно до приписів ЦК України, зокрема Книги шостої ЦК України та з урахуванням того, що позивач ОСОБА_2 своєчасно звертався до нотаріальної контори із заявою на прийняття спадщини і нотаріусом було відкрито спадкову справу, але у видачі Свідоцтва про право на спадщину відмовлено, то враховуючи наведене і положення п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, позивач змушений звертатися з даним позовом до суду.

П.18 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду передбачено, що у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, а відповідно до змісту ст.10 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, рівності прав щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Просить суд позов задовольнити.

Представник Новоселицької сільської ради в судовому засіданні позовні вимоги визнає частково, та просить суд, у визнанні права власності на гараж відмовити.

Представник третьої особи Державної реєстраційної служби Тячівського РУЮ, будучи належним чином повідомлений в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, тому суд вважає, що вправу слід розглянути у його відсутність, на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи Тячівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилася, однак надіслала до суду заяву в якій просить суд дану справу слухати у їхню відсутність. Проти задоволення позову не заперечує. Рішення просить постановити на розсуд суду.

Представник третьої особи ОСОБА_3, ОСОБА_9М в судовому засіданні позовні вимоги визнає частково, та просить суд, у визнанні права власності на гараж відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних міркувань.

В судовому засіданні встановлено, що 31.08.2013 року у віці 80 років, у с.Новоселиця Тячівського району, померла ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, про що 02.09.2013 року складено відповідний актовий запис №28, що посвідчується Свідоцтвом про смерть, виданим 02.09.2013 року, виконкомом Новоселицької сільської ради. На день смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала у ІНФОРМАЦІЯ_3.

При житті, а саме, 05.07.2012 року ОСОБА_4 у Тячівській державній нотаріальній конторі склала заповіт, за яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується заповітом, посвідченим 05.07.2012 року Тячівською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 1-1507, бланк ВРТ 259531.

20 вересня 2013 року спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 звернувся до Тячівської державної нотаріальної контори із заявою на прийняття спадщини за заповітом, у звязку з чим було відкрито спадкову справу №505/2013 року, а 03 березня 2014 року із заявою на видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок №81 (колишній №61) по вулиці Підгірна в с.Новоселиця, який належав ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 18.01.1967 року, посвідченого 18.01.1967 року секретарем виконкому Новоселицької сільської ради. За вихідним номером 178/01-16 від 03.03.2014 року нотаріальною конторою було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом без зазначення мотивів такої відмови.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 18.01.1967 року, посвідченого 18.01.1967 року секретарем виконкому Новоселицької сільської ради ОСОБА_5 і його дружина ОСОБА_6, мешканці будинку №61 по вул.Підгірна в с.Новоселиця продали за 300 (триста карбованців) громадянам ОСОБА_7 і його дружині ОСОБА_8 житловий будинок, хлів з усіма достройками, що знаходяться під №61 по вул.Підгірна в с.Новоселиця, який відповідно до даних органу місцевого самоврядування у звязку із зміною нумерації дворогосподарств на даний час відповідає №81.

18 лютого 1978 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстрували свої шлюбні відносини та після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище ОСОБА_7.

28 березня 1978 року ОСОБА_7 помер і на час його смерті ОСОБА_4 проживала із ним разом і відповідно до чинного на той час законодавства прийняла спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном, хоч у встановленому порядку своїх спадкових прав не оформляла.

Відповідно до виписки із погосподарської книги обєктом погосподарського обліку під номером 584 є домогосподарство №81 по вул.Підгірна в с.Новоселиця, житловий будинок побудовано у 1940 році, власником даного домогосподарства у період з 2006 по 2013 рік була ОСОБА_4, яка придбала будинок у 1967 році, у ці роки за домогосподарством постійно була закріплена земельна ділянка площею 0,15 га, з яких 0,03 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель; 0,07 га рілля, 0,05 га багаторічні насадження.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок №81 по вул.Підгірна в с.Новоселиця, Тячівського району, виготовленого Тячівським ТРПТІ на замовлення ОСОБА_4, інвентаризаційна вартість житлового будинку становить 22109 грн., а разом з господарською будівлею для худоби і птиці, убиральнею, літньою кухнею, незакінченого будівництвом гаражу і питним колодязем інвентаризаційна вартість становить 206564 грн.

Відповідно до змісту ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) і здійснюється спадкування за заповітом або за законом.

За змістом ст.1220, 1221, 1223 ЦК часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлому, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК.

Строк для прийняття спадщини, відповідно до ст.1270 ЦК України встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Рішенням шостої сесії V скликання Новоселицької сільської ради №112 від 30 квітня 2007 року вирішено надати дозвіл гр.ОСОБА_10 ж.с.Новоселиця, вул.Борканюка, 100 на збір технічних матеріалів для передачі у власність земельної ділянки в розмірі 0,12 га для обслуговування житлового будинку. Зобовязати ОСОБА_10 ж.с.Новоселиця, вул.Борканюка, 100 виготовити у встановленому порядку всю необхідну документацію. Замовити в ДП «Закарпатгеодезцентру» (м.Мукачів, вул.Грушевськогго, 39), виготовлення проекту відводу земельної ділянки в натурі. Контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну комісію з питань агропромислового комплексу, земельних ресурсів, та охорони навколишнього середовища та розвитку села (ОСОБА_11І.).

Рішенням Тячівського районного суду від 19.11.2012 року зобовязано ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, що розташована в селі Новоселиця по вулиці Підгорна б/н (біля будинку №79). знести самовільно збудовану на ній споруду і привести земельну ділянку у придатний для використання за призначенням стан.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 13.02.2013 року Рішення Тячівського районного суду від 19 листопада 2012 року залишено без змін.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканцем с.Новоселиця, вул.Матросова, 47 право власності на житловий будинок і господарські будівлі та споруди, що розташовані під №81 по вул.Підгірній в с.Новоселиця, Тячівського району, Закарпатської області і належали померлій ОСОБА_4, окрім самовільно збудованої капітальної господарської споруди, яка прилягає до даху суміжного житлового будинку, так як згідно рішення Тячівського районного суду від 19.11.2012 року її повинні були знести і привести земельну ділянку у придатний для використання за призначенням стан.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст.1216, 1217, 1222, 1223, 1268, 1270 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканцем с.Новоселиця, вул.Матросова, 47 право власності на житловий будинок і господарські будівлі та споруди, що розташовані під №81 по вул.Підгірній в с.Новоселиця, Тячівського району, Закарпатської області і належали померлій ОСОБА_4, окрім самовільно збудованої капітальної господарської споруди, яка прилягає до даху суміжного житлового будинку.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Тячівського

районного суду: ОСОБА_12