У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2015 року суддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори про зобовязання вчинити певні дії, третя особа: ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зобовязання вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що вона (позовна заява) подана з порушенням вимог чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту, а тому підлягає залишенню без руху для усунення недоліків, виходячи з наступних підстав.

Стаття третя ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 118 ЦПК України, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється, з дотриманням порядку, встановленого частинами другою і третьою статті 11-1 цього Кодексу, та не пізніше наступного дня передається визначеному судді.

Статті 119 та 120 ЦПК України встановлюють обовязкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обовязок дотримання яких покладається на позивача.

Так стаття 119 ЦПК України, визначає, що позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Пленум Верховного Суду України в п. 7 своєї Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» розяснив, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Мною встановлено, що незважаючи на вимоги вищезазначених норм цивільно-процесуального закону та розяснень Пленуму Верховного Суду України, позивачем в своєму позові не зазначено засобів звязку як своїх так і відповідача та не викладено в повній мірі обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, зокрема не обґрунтовано нормами матеріального та процесуального права, а саме ст. 16 ЦК України та ст. 3 ЦПК України підстави їх (вимог) предявлення до нотаріальної контори, виходячи з того, що відповідно до ст. 50 ЗУ «Про нотаріат» оскарженими можуть бути нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт, які в свою чергу вчиняються саме нотаріусом або посадовою особою, яка має право вчиняти такі нотаріальні дії.

Крім того, позивачем не обґрунтовано нормами процесуального права, зокрема ст.ст. 107-114 ЦПК України підстави предявлення вказаного позову до Подільського районного суду м. Києва, зважаючи на те що адреса місцезнаходження вказаного ним відповідача територіально не відноситься до його юрисдикції.

Також позивачем в своєму позові не викладено обґрунтованих обставин з врахуванням положень ст.ст. 35, 36 ЦПК України, які підтверджують необхідність залучення до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_2

Крім того, згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Частина третя статті 6 ЗУ «Про судовий збір» визначає, що а подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй Постанові від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснив, що порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною п'ятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Мною встановлено, що позивачем в своїй позовній заяві поєднано декілька позовних вимог немайнового характеру, в той же час останнім незважаючи на вимоги ч. 5 ст. 119 ЦПК України, ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» та розяснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, надано до суду лише один документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі визначеному ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за одну вимогу немайнового характеру. Документа ж, що підтверджував сплату судового збору за другу позовну вимогу немайнового характеру, до суду не надано.

Згідно п. 3 вищезазначеної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина п'ята статті 119 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК) або залишення заяви без розгляду (пункт 8 частини першої статті 207 ЦПК).

З врахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку про доведеність тієї обставини, що позовна заява не може вважатися такою, що відповідає вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту.

Стаття 121 ЦПК України визначає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, ст. 16 ЦК України, ст.ст. 4, 6 ЗУ «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 3, 11, 107-114, 118, 119, 120, 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори про зобовязання вчинити певні дії, третя особа: ОСОБА_2 - залишити без руху.

Надати позивачу строк в 3 (три) дні з дня отримання ухвали, для усунення недоліків.

Розяснити позивачу, що в разі невиконання вимог ухвали в указаний термін, матеріали позовної заяви будуть вважатись неподаними і повернуті йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_3