Справа № 300/168/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 серпня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Власова С.О.,

суддів -Бисаги Т.Ю., Ігнатюка Б.Ю.,

при секретарі - Чейпеш С.І.,

з участю: позивачки - ОСОБА_1 та її представника - ОСОБА_2,

представників апелянта ОСОБА_3 - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

третьої особи- ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Воловецького районного суду від 04 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Реєстраційної служби Воловецького районного управління юстиції, третя особа: ОСОБА_7, про визнання права на спільну часткову власність, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, від імені яких діяв ОСОБА_8, звернулися до суду з вказаним позовом, в якому зазначали, що 29.10.2013 року між Департаментом соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації в особі директора Мацоли В.В. та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований на земельній ділянці площею 0,1500 га, кадастровий НОМЕР_1 адресою: АДРЕСА_1 і в подальшому покупцем передано у безоплатну власність ОСОБА_7 та членам його родини - позивачам по справі.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 23.01.2015 року за ОСОБА_7 визнано право власності на ? частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована у АДРЕСА_1. З метою подальшої реєстрації права власності на земельну ділянку під будинком за його власниками позивачі просили визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 право власності на частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - по ? частині за кожним відповідно; зобов»язати Реєстраційну службу Воловецького районного управління юстиції зареєструвати право власності за позивачами.

Рішенням Воловецького районного суду від 04.03.2015 року позов задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Зобовязано реєстраційну службу Воловецького районного управління юстиції зареєструвати за ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - по ? частини за кожним.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, посилаючись на його необґрунтованість, не відповідність висновків суду нормам діючого законодавстві, порушення судом норм матеріального і процесуального права. При цьому вказує, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 являється власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1500 га, кадастровий номер: НОМЕР_1 . Посилаючись на вказані обставини, апелянт просить рішення Вловецького районного суду від 04.03.2015 року скасувати та ухвали нове рішення, яким відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представники апелянта апеляційну скаргу ОСОБА_3 підтримали, просили суд її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в скарзі.

Позивачка та її представник у судовому засіданні апеляційну скаргу не визнали, просили суд її відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Третя особа - ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін, що з»явилися, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 29.10.2013 року між Департаментом соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації в особі директора Мацоли В.В. (покупець) та ОСОБА_3 (продавець) укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 -для подальшої безоплатної передачі у власність вищевказаного житлового будинку інваліду ІІ групи ОСОБА_7 (а.с.16-17).

В подальшому, рішенням виконавчого комітету Воловецької селищної ради за №012 від 30.01.2014 року задоволено клопотання наймача ОСОБА_7 щодо приватизації будинку АДРЕСА_1 і передано вказаний будинок у власність громадянам: ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частках кожному (а.с.29).

Право власності ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на вказаний будинок також підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_3 від 31.01.2014 року (а.с.31).

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 23.01.2015 року за ОСОБА_7 визнано право власності на ? частину земельної ділянки для

будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована у АДРЕСА_1 (а.с.6-8).

Так, позивачі маючи на меті визнати за собою право власності на земельну ділянку під будинковолодінням в рівних долях, звернулися до суду з позовом до Реєстраційної служби Воловецького районного управління юстиції ( а.с.2-5).

Разом з тим, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 на даний час являється власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1500 га, кадастровий номер: НОМЕР_1 (а.с. 34 ).

Таким чином, спір щодо права власності на земельну ділянку виник між позивачами та власником цієї земельної ділянки, якою являється ОСОБА_3, яка не залучена до справи.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції не виконав вимоги ч. 4 ст. 10 ЦПК України і не роз'яснив позивачу його право на залучення до участі у справі належних відповідачів (співвідповідачів) за правилами ст. 33 ЦПК України та не попередив про наслідки не вчинення даної процесуальної дії.

Апеляційний суд на стадії апеляційного провадження у даній справі не вправі залучати до участі у справі в якості відповідачів (співвідповідачів) враховуючи принципи ст.ст. 11,30,31,35 ЦПК України, адже позов до власника земельної ділянки не пред'явлений.

З матеріалів справи також убачається, що рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 23 січня 2015 року, в іншій цивільній справі розглянутій за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого ОСОБА_3 21.10.2008 р. відмовлено (а.с.6-8). Отже, остання юридично залишається власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована у АДРЕСА_1.

За таких обставин місцевий суд дійшов незаконного висновку щодо визнання права власності на частини земельної ділянки за позивачами залишивши поза увагою право власності апелянта на земельну ділянку.

У відповідності до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» органом, що здійснює реєстрацію прав власності на земельну ділянку є державний реєстратор служби відповідного управління.

Зазначений позивачами відповідач - Реєстраційна служба Воловецького районного управління юстиції Закарпатської області є неналежним відповідачем по даній справі, він не є потенційним претендентом на земельну ділянку, яку позивачі вказали у своєму позові.

Встановивши, що позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, суд за відсутності клопотання позивача про заміну первісного відповідача належним відповідачем повинен ухвалити рішення про відмову у позові до неналежного відповідача, що не позбавляє позивача права на звернення до суду із самостійним позовом до особи, яка має відповідати за цим позовом.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст.307 ч.1 п.2, 309 ч.1 пп.1 і 4, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

РІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Воловецького районного суду від 04 березня 2015 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Реєстраційної служби Воловецького управління юстиції Закарпатської області, третя особа ОСОБА_7 про визнання часток у спільній частковій власності, визнання права власності на частини земельної ділянки, зобов'язання зареєструвати право власності на частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1500 га за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді :