АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Борисової О.В., Соколової В.В.

при секретарі - Ільченко В.В., Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 червня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Енергобанк», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАТ «Енергобанк», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання здійснити перерахування грошових коштів з його рахунків, відкритих у ПАТ «Енергобанк» на його поточні рахунки в ПАТ «Енергобанк» та на рахунки ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, відкриті в ПАТ «Енергобанк» на виконання договорів дарування грошей від 24.01.2015 р.

Зазначав, що 04.12.2009 р. між ним та ПАТ «Енергобанк» укладено: договір банківського рахунку фізичної особи № 62452/840; 27.10.2010 р. укладено договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи № НОМЕР_1; 28.10.2010 р. укладено договір №044180 про ощадний банківський вклад «Енергійний»; 12.01.2011 р. укладено договір № 046678 про ощадний банківський вклад «Енергійний».

24.01.2015 р. між ним та ОСОБА_4 укладено договір дарування грошей, відповідно до якого він подарував ОСОБА_4 грошову суму в розмірі 5 843,00 доларів США. У той же день, між ним та ОСОБА_3 та між ним і ОСОБА_5 були укладені договори дарування грошей за якими він подарував зазначеним особам грошові кошти у розмірі відповідно 7 433,00 доларів США та 5 000,00 євро.

Справа №758/1701/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/11123/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Супрун Г.Б.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.
Посилаючись на те, що ПАТ «Енергобанк» не виконав його розпорядження від 30.01.2015 р. про перерахування грошових коштів з його банківських рахунків на його поточні рахунки та на рахунки ОСОБА_4, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, і не повідомив про причини їх невиконання, просив задовольнити його позов.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 03 червня 2015 р. позов задоволено.

Зобов'язано ПАТ «Енергобанк» перерахувати з рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_2, відкритого в ПАТ «Енергобанк» на поточний рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_3, відкритий в ПАТ «Енергобанк» грошові кошти у розмірі 13 327,00 доларів США; перерахувати з поточного рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_4, відкритого в ПАТ «Енергобанк» на поточний рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_3, відкритий в ПАТ «Енергобанк» грошові кошти в розмірі 5 000,00 євро; перерахувати грошові кошти у розмірі 5 843,00 долари США з поточного рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_3, відкритого в ПАТ «Енергобанк» на рахунок НОМЕР_5 в ПАТ «Енергобанк», відкритий на ім'я ОСОБА_4 на виконання договору дарування грошей, укладеного 24.01.2015 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_4; перерахувати з поточного рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_3 грошові кошти у розмірі 7 433,00 долари США на рахунок НОМЕР_6 в ПАТ «Енергобанк», відкритий на ім'я ОСОБА_3 на виконання договору дарування грошей, укладеного 24.01.2015 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3; перерахувати з поточного рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_3 грошові кошти у розмірі 5 000,00 євро на рахунок НОМЕР_7 в ПАТ «Енергобанк», відкритий на ім'я ОСОБА_5 на виконання договору дарування грошей, укладеного 24.01.2015 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_5

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Енергобанк» просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Зазначав, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, оскільки з 13.02.2015 р. розпочато процедуру виведення ПАТ «Енергобанк» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації, а тому перерахування та/або повернення грошових коштів може бути здійснено лише у порядку передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом під час здійснення тимчасової адміністрації в банку.

Крім того вказував на те, що суд не урахував, що з 22.01.2015 р. до 21.07.2015 р. на виконання постанови НБУ від 22.01.2015 р. №48/БТ впроваджено обмеження в діяльності банку та перелік заходів щодо забезпечення виконання таких обмежень, одним з яких є не допускання проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Також звертав увагу на те, що грошові кошти за вкладами, які відшкодовуються Фондом гарантування вкладів фізичних осіб належать державі, і не є коштами самого Банку, у зв'язку з цим законодавцем передбачено здійснення ряду заходів з метою недопущення здійснення операцій банками та клієнтами, що призводять до збільшення гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

В судовому засіданні представник ПАТ «Енергобанк» просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

ОСОБА_1 та його представник просили апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим. Колегія суддів не убачає підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_1 про продовження перерви в судовому засіданні у зв'язку з відрядженням позивача, за відсутності доказів на підтвердження поважності причин його неявки. Крім того позивач уже надавав пояснення в суді апеляційної інстанції, а його представник взагалі не навів поважних причин його (представника) неявки в судове засідання.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_8 в судове засідання неодноразово не зЧявлялися, про час та місце розгляду справи були повідомлені.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що 04.12.2009 р. між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_1 укладено договір банківського рахунку фізичної особи № 62452/840, відповідно до якого Банк відкрив клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 (валюта рахунку - Долар США) для зберігання грошових коштів та здійснення розрахунково-касового обслуговування клієнта.

27.10.2010 р. між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_1 укладено договір № НОМЕР_1 про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи, відповідно до якого Банк відкриває клієнту поточний рахунок НОМЕР_3 у національній та/чи іноземних валютах, а також здійснює його розрахунково-касове обслуговування.

28.10.2010 р. між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_1 укладено договір № 044180 про ощадний банківський вклад «Енергійний», відповідно до якого Банк прийняв від клієнта на зберігання грошові кошти у розмірі 285 437,00 євро з нарахуванням процентів по вкладу, початкова ставка нарахування - 2,50 відсотків річних.

Пунктом 1.2 зазначеного договору передбачено, що Банк зберігає вклад на вкладному рахунку клієнта № НОМЕР_8.

12.01.2011 р. між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_1 укладено договір № 046678 про ощадний банківський вклад «Енергійний», відповідно до якого Банк прийняв від клієнта на зберігання грошові кошти у розмірі 77 400,00 доларів США з нарахуванням процентів по вкладу, початкова ставка нарахування - 4,50 відсотків річних.

Відповідно до п. 1.2 зазначеного договору Банк зберігає вклад на вкладному рахунку клієнта № НОМЕР_9.

04.02.2015 р. між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_1 укладено договір № 00-032511-04 про відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної картки VISA, відповідно до якого, Банк на підставі заяви власника рахунку на відкриття карткового рахунку та видачу банківської платіжної картки видає власнику рахунку електронну платіжну картку та ПІН-код до неї, відкриває картковий рахунок № НОМЕР_10 в гривні та здійснює його обслуговування.

24.01.2015 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_9,укладено договір дарування грошей, відповідно до якого позивач подарував, а остання прийняла в дар грошову суму в розмірі 5 843,00 долари США. Цього ж дня між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а також між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були укладено договори дарування, відповідно до яких ОСОБА_1 подарував зазначеним особам відповідно 7 433,00 долари США та 5 000,00 євро.

30.01.2015 р. позивач звернувся до ПАТ «Енергобанк» з розпорядженнями про перерахування зазначених у договорах дарування сум з його з банківських рахунків на відкриті в ПАТ «Енергобанк» рахунки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, однак Банк їх не виконав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до ПАТ «Енергобанк» про здійснення перерахунку коштів з його банківських рахунків на рахунки інших осіб до запровадження в банку тимчасової адміністрації, а тому невиконання Банком законних розпоряджень позивача суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема ст. 41 Конституції України, статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.1068 ЦК України та умовам укладеного між сторонами договору.

З таким висновком суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

За змістом ч.3 ст.1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

З матеріалів справи убачається, що 30.01.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Енергобанк» з розпорядженнями про перерахунок коштів з його банківських рахунків на його поточні рахунки та на рахунки третіх осіб, на підставі укладених ним договорів дарування грошей від 24.01.2015 р.

На виконання постанови Правління Національного банку України від 12.02.2015 р. № 48/БТ «Про віднесення ПАТ «Енергобанк» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» (яка відповідно до ч.1 ст.56 Закону України «Про Національний банк України» є обов'язковою для банків), наказом В.о. голови правління ПАТ «Енергобанк» від 26.01.2015 р. №5 на період дії постанови НБУ №48/БТ з 22.01.2015 р. по 21.07.2015 р. впроваджено обмеження в діяльності Банку та перелік заходів щодо забезпечення виконання таких обмежень, зокрема пунктом 21 наказу передбачено не допускати проведення будь-яких операцій за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорі, укладених до набрання чинності постанови НБУ №48/БТ, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Постановою Правління Національного банку України від 12 лютого 2015 р. № 96 ПАТ «Енергобанк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12.02.2015 р. № 29 в Банку запроваджено тимчасову адміністрацію на період з 13.02.2015 р. по 13.05.2015 р. (включно). Термін здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Енергобанк» по 11.06.2015 р. (включно) продовжено рішенням цього органу № 93 від 30.04.04.2015 р.

Процедура повернення вкладу у разі введення тимчасової адміністрації чи початку процедури ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Статтею 1 цього Закону визначено, що ним встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб за вкладами фізичних осіб, а його метою є захист прав і законних інтересів вкладників банку.

Відповідно до п.п. 1, 5 ч.5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час здійснення тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку та нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

Обмеження, встановлені п.1 ч.5 цієї статті не поширюються на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом в національній валюті України… (ч.6 ст.36 Закону).

Гранична сума коштів за вкладом, яка підлягає відшкодуванню Фондом становить не більше 200 000 грн.

За приписами ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа фонду має право, зокрема продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій та відмовлятися від виконання або розривати в порядку, встановленому законодавством України будь-які договори (правочини) за участю банку, які є збитковими чи непотрібними для банку або виконання яких має негативний вплив на фінансовий стан банку.

Ураховуючи наведене задоволення вимог ОСОБА_1 щодо перерахування та/або повернення грошових коштів може відбуватися лише в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом.

Відповідно до ч.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону, законодавчі та інші нормативно-правовіакти, прийняті до набраннячинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Оскільки на час розгляду справи в суді першої інстанції у ПАТ «Енергобанк», з 13.02.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію, суду першої інстанції необхідно було керуватися нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 червня 2015 р. скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Енергобанк», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Судді: