Справа № 548/1488/15-ц
Провадження №2-н/548/154/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2015 року м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Коновод О.В. розглянувши заяву обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго" (представник заступник директора ОСОБА_1І.) про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з опалення місць загального користування багатоквартирного будинку з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в сумі 464 грн., 96 коп., -

в с т а н о в и в:

Згідно ч.2 ст.95 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Представник обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго" ( далі по тексту ОКВПТГ "Лубнитеплоенерго) ОСОБА_1, що діє за довіреністю, звернувся 19 серпня 2015 року до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з опалення місць загального користування багатоквартирного будинку з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.97 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

20.08. 2015 року судом відповідно до ч.6 ст.100 ЦПК України був зроблений запит до Хорольського РС УДМС України в Полтавській області щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) боржників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

26 серпня 2015 року на запит суду надійшла адресна довідка Хорольського РС УДМС України в Полтавській області, з якої вбачається, що боржник ОСОБА_5 помер (актовий запис № 131 від 27.07.2003 року).

Згідно п.3 ч.3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо наявні обставини, зазначені у пунктах 2-5 частини другої статті 122 цього Кодексу.

Як зазначив Верховний Суд України при узагальненні практики розгляду судами цивільних справ у наказному провадженні, положення ст.100 ЦПК України слід тлумачити як спеціальну норму, що встановлює підстави для відмови у прийнятті заяви виключно у наказному провадженні з урахуванням його специфіки; у випадках наявності не передбачених ст.100 перешкод для прийняття заяви про видачу судового наказу, судам необхідно застосовувати за аналогією загальні положення (зокрема, ст.122 ЦПКдля позовних вимог) та відмовляти у прийнятті заяв про видачу судового наказу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі після смерті фізичної особи, яка є однією із сторін у справі.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

За змістом п.п. 9, 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги (пункт3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Відсутність документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги; із доданих документів вбачається пропуск позовної давності вказує на наявність спору про право. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).

Зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявником ставляться вимоги про стягнення заборгованості за опалення місць загального користування багатоквартирного будинку в сумі 464 грн. 64 коп. за період з грудня 2009 року включно по липень 2015 року включно в сумі 464 грн.64 коп., тобто більш ніж за п"ять років.

Згідно із ст.ст. 257,261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, перебіг якої починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, як його порушила.

Таким чином, заявлені вимоги не є безспірними, оскільки з'ясування питання щодо дотримання строків позовної давності можливо лише в порядку позовного провадження. Поряд з цим необхідно врахувати, що згідно ст.ст.1216,1218 ЦК України у разі смерті фізичної особи, боржника за зобовязанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця.

Отже, виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що з отриманої судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи-боржника ОСОБА_3. вбачається, що дана особа померла, залучення правонаступників боржника (який помер) можливе лише в порядку позовного провадження у справі, суддя приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для відмови заявнику у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Згідно п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8,97, п.3 ч.3 ст.100, п.5 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства "Лубнитеплоенерго" (представник заступник директора ОСОБА_1І.) про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з опалення місць загального користування багатоквартирного будинку з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в сумі 464 грн., 96 коп.

Розяснити заявнику зміст ч.2 ст.101 ЦПК України про те, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Повернути обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства "Лубнитеплоенерго" (представник заступник директора ОСОБА_1І.) сплачений 12 серпня 2015 року при подачі заяви судовий збір в розмірі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп. згідно платіжного доручення №625331 від 12.08.2015 року (отримувач УДКСУ у Хорольському районі Полтавської області, банк отримувача ГУ ДКСУ в Полтавській області, код банку отримувача 831019), повернувши оригінал квитанції заявнику (фотокопію квитанції залишити в матеріалах справи).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Полтавської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: