Ухвала

іменем україни

21 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Одеса про зобов'язання призначити страхові виплати за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Одеської області від 25 березня 2015 року,

встановила:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 6 березня 1945 року під час виробничої практики в Одеському порту вибухнув снаряд, внаслідок чого вона отримала поранення, про що був складений акт про нещасний випадок, зв'язаний з виробництвом. ОСОБА_3 була визнана інвалідом першої групи безстроково з втратою 80% професійної працездатності за трудовим каліцтвом. Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса (далі - Фонд) було призначено витрати на постійний сторонній догляд та витрати на побутове обслуговування з

1 березня 2011 року, хоча відділення повинно було призначити фінансування даних витрат з 1 квітня 2001 року. Вважала дії Фонду незаконними.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20 січня

2015 року позов задоволено.

Зобов'язано Фонд виплатити ОСОБА_3 страхові виплати на медичну та соціальну допомогу у вигляді витрат на постійний сторонній догляд у розмірі половини розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, та витрат на побутове обслуговування у розмірі чверті розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, за період з 1 квітня 2001 року по 1 березня 2011 року.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 25 березня

2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st213> рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що у відповідності до листа Приморської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії № 57 від 26 червня 2012 року

ОСОБА_3 не потребує догляду, фінансування якого відшкодовується Фондом.

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

Установлено, що 6 березня 1945 року під час проходження виробничої практики в Одеському порту вибухнув снаряд, внаслідок чого ОСОБА_3 отримала поранення. По даному нещасному випадку було складено Акт про нещасний випадок, зв'язаний з виробництвом № 1 від

6 березня 1945 року.

Висновком МСЕК від 28 лютого 1986 року ОСОБА_3 була визнана інвалідом 1 групи із втратою 80 % працездатності.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 8 червня

2011 року, залишене без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19 жовтня 2011 року, з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Приморському районі м. Одеси на користь ОСОБА_3 стягнуто заборгованість з виплати відшкодування матеріальної шкоди внаслідок настання страхового випадку за період з

1 квітня 2002 року по 1 березня 2011 року в сумі 211 647,12 грн та зобов'язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Приморському районі м. Одеси на користь ОСОБА_3 сплачувати щомісячне відшкодування матеріальної шкоди внаслідок настання страхового випадку у розмірі 2 809,59 грн.

Постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Приморському районі місті Одеси від 5 листопада 2011 року ОСОБА_3 було призначено витрати на постійній сторонній догляд та витрати на побутове обслуговування.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_3 зазначала, що згідно із висновком МСЕК від 28 лютого 1986 року вона є непрацездатною, інвалідом 1 групи з 27 лютого 1986 року безстроково, потребує витрат на постійний сторонній догляд та витрати на побутове обслуговування, фінансування яких Фондом повинно було призначено з 1 квітня 2001 року.

Згідно із положеннями ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Фонд соціального страхування від нещасних випадків фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, в тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК.

Відповідно до п. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2014_07_31/pravo1/T001533.html?pravo=1>, Фонд фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, у тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, медичну реабілітацію, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК та індивідуальною програмою реабілітації інваліда (у разі її складення).

Потребу потерпілих у спеціальному медичному, постійному сторонньому догляді та побутовому обслуговуванні визначає МСЕК.

Якщо МСЕК встановлено, що потерпілий потребує кількох видів допомоги, оплата проводиться за кожним її видом окремо.

З матеріалів справи вбачається, що Фонд двічі звертався до Одеської обласної спеціалізованої травматологічної МСЕК про надання інформації щодо визначення групи інвалідності ОСОБА_3 та її потреби у сторонньому догляді.

Відповідно до листа Одеської обласної спеціалізованої травматологічної МСЕК позивач ОСОБА_3 не потребує в призначенні видів догляду, який надається Фондом. У даному листі відсутні відомості щодо визначення періоду.

Беручи до уваги вказаний лист, апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 212, 213, 303, 316 ЦПК України не врахував, що даний висновок суперечить виписці з акту огляду №444 від 28 лютого 1986 року, згідної якої ОСОБА_3 є непрацездатною, їй встановлено 80% втрати професійної працездатності та потребує догляду безстроково (а. с. 21-22) та дійшов до передчасного висновку про відмову в задоволенні позову.

Викладене свідчить, що при вирішенні спору, апеляційним судом неповно встановлено фактичні обставин справи, не дано юридичної оцінки наданим сторонами доказам, що в силу ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухваленого апеляційним судом у справі рішення з направленням справи на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 25 березня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
Судді:В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук О.В. Умнова І.М. Фаловська