Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2015 Справа №607/13172/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Герчаківської О.Я.,

за участю секретаря Субчак Г.Я.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. 08 грудня 2009 року у квартирі за вказаною адресою зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2 Протягом останніх чотирьох років останній не проживає у даному житловому приміщенні, його речі та майно там відсутні, оплату за комунальні та інші послуги він не вносить. За вказаних обставин ОСОБА_1 просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Щодо винесення судом заочного рішення не заперечували.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, заперечень проти позову, а також заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не подав.

Тому, суд в порядку ч.4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних в ній даних, доказів і постановляє заочне рішення.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що проживає АДРЕСА_2 та є сусідкою позивача. Відповідача вона бачила останній раз чотири роки назад. ОСОБА_1 говорила, що він є її дідом. У квартирі позивача свідок буває часто, оскільки їхні діти разом граються, однак особистих речей ОСОБА_2 свідок там не бачила. Позивач не чинить відповідачу перешкод у користуванні житловим приміщенням.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що проживає в АДРЕСА_3 та є сусідкою позивача. Відповідача ОСОБА_2 свідок не бачила жодного разу. З позивачем вона спілкувалась, їй відомо, що ОСОБА_2 є дідусем позивача. Вдома у позивача свідок не була, однак вона знає, що відповідачу не чиняться перешкоди у користуванні спірним житлом.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Згідно договору дарування квартири серії ВМХ №867677 від 19 серпня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ваврів О.Б., ОСОБА_2 (Дарувальник) безоплатно передав у власність ОСОБА_1 (Обдарований) належну йому на праві приватної власності трикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Як вбачається із Витягу про державну реєстрацію прав, наданого ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» 19 січня 2011 року, ОСОБА_1 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1.

Зі змісту свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданого 21 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, після реєстрації шлюбу із ОСОБА_5 ОСОБА_1 змінила прізвище на «ОСОБА_1».

Довідка №2166 від 01 липня 2015 року, видана ПП «Наш дім», свідчить про те, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1. Разом з нею зареєстрований дідусь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Про факт реєстрації у вказаній квартирі ОСОБА_2 свідчить також запис у будинковій книзі для прописки громадян, проживаючих у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, згідно якого ОСОБА_2 зареєстрований у ній 08 грудня 2009 року.

Як вбачається з акту, складеного 25 червня 2015 року працівниками ПП «Ніш дім», при проведенні обстеження квартири АДРЕСА_1 на предмет проживання в ній ОСОБА_2, встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований, але не проживає за даною адресою, про що свідчать сусіди: квартира №3 - ОСОБА_3, квартира №9 - ОСОБА_10, квартира №7 - ОСОБА_11.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні.

Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 не мав з позивачами жодних домовленостей щодо проживання у квартирі АДРЕСА_1. Відповідач без поважних причин не користується житлом, де він зареєстрований, понад рік. Вказані доводи підтверджені показами свідків та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В силу ст.88 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст.386, 391, 405 ЦК України, ст.72 ЖК України, ст.ст.10, 60, 88, 169, 212, 213, 215, 223-226, 232-233 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий 243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення суду в загальному порядку. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуюча О.Герчаківська