Справа № 186/1039/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2015 р. Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої судді Янжули С. А.

при секретарі: Лиман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

16 липня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 47.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він 30 березня 2013 року вступив до шлюбу з відповідачкою, їх шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 47. Від шлюбу спільних дітей не мають.

Спільне життя з відповідачкою не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважають неможливим. Спору про розподіл майна, що є їх спільною сумісною власністю у них не виникає.

В результаті їхніх розмов обоє прийшли до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя.

З підстав наведених вище, збереження їхньої сімї і подальше спільне проживання є неможливим.

Позивач в судове засідання не зявився, вказав в позовній заяві, щоб розгляд справи слухався в його відсутність, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, з позовними вимогами згідна, просить змінити прізвище Платонова.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовільнити з наступних підстав:

Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Майнового спору сторони не мають.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розлучення, відповідачці слід змінити прізвище на Платонова.

Судові витрати слід залишити за позивачем, відповідно ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 60, 212 ЦПК України, ст. ст.3,24, 110-112 СК України, - суд

В И Р І Ш И В :

Розірвати зареєстрований 30 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 47 шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Платонова) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4, Киргизія, змінивши відповідачці після розірвання шлюбу прізвище на Платонова.

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_4ла