Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/7602/15-ц Головуючий у 1-й інст. Перекупка І. Г.
Категорія 27 Доповідач Трояновська Г. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів Миніч Т.І., Павицької Т.М.

при секретарі Ковальській Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, про припинення зобов'язань за кредитними договорами; за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», треті особи ОСОБА_1, ОСОБА_4 про припинення зобов'язань за кредитними договорами; за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_3, ОСОБА_1 про припинення зобов»язань за кредитними договорами

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 08 липня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про припинення зобов'язань за кредитними договорами. У травні 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися з аналогічними позовними вимогами. В обґрунтування вимог зазначали, що за життя ОСОБА_5 уклав з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», кредитні договори № Z012/110/372 від 21.05.2007 року на суму 139 000 дол. США, № Z012/110/803 від 28.11.2007 року на суму 60 000 дол. США, № Z012/110/804 від 28.11.2007 року на суму 125 000 дол. США, № Z012/110/334 від 11.08.2008 року на суму 182 000 дол. США. В межах забезпечення виконання кредитних зобов'язань було укладено договори іпотеки та поруки. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Після смерті батька ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вступили в спадщину та отримали у власність його майно на загальну суму 379 273,13 грн., зокрема ОСОБА_1 на суму 329 996,77 грн., ОСОБА_3 на суму 49276,36 грн. та знаючи, що вони є єдиними спадкоємцями свого батька, вирішили сплачувати грошові кошти в рахунок погашення заборгованості. Всього в рахунок заборгованості ними сплачено 1 697 368,43 грн., що еквівалентно 210 828,80 дол. США. Вважаючи зобов»язання за кредитними договорами виконаними, припиненими їх виконанням, проведеними належним чином та неможливістю їх виконання у зв»язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає, просили припинити зобов»язання за кредитними договорами, укладеними між ОСОБА_5 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 08 липня 2015 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», треті особи ОСОБА_3,ОСОБА_4 про припинення зобов»язань за кредитними договорами - задоволено частково. Позов ОСОБА_3 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», треті особи ОСОБА_1, ОСОБА_4 про припинення зобов»язань за кредитними договорами - задоволено частково. Позов ОСОБА_4 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_3, ОСОБА_1 про припинення зобов»язань за кредитними договорами - задоволено частково. Припинено зобов»язання за кредитними договорами, укладеними між ОСОБА_5 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № Z012/110/334 від 11.08.2008 року та № Z012/110/372 від 21.05.2007 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» порушує питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовів, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зокрема, зазначає, що після смерті позичальника сплата платежів здійснювалась від його імені, проте, суд у рішенні безпідставно зазначив, що сплата здійснювалась спадкоємцями померлого; вказує, що суд безпідставно задовольнив позов ОСОБА_4, яка не є спадкоємцем, а на день постановлення оскаржуваного рішення вже не була навіть фінансовим поручителем; позивачі визначили вартість спадкового майна за договором про поділ спадкового майна, який не узгоджений з Банком, а тому не може бути прийнятий при проведенні розрахунку платежів з погашення заборгованості; вказує, якщо позивачі навіть могли виконати зобов'язання перед Банком, як спадкоємці, це може бути підставою для припинення вимог Банка до спадкоємців, але не підставою для припинення зобов'язань за кредитними договорами, оскільки в повному обсязі зобов'язання за кредитними договорами не виконані.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Задовольняючи частково вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що сукупна вартість спадкового майна становить 379273грн.13 коп., а спадкоємцями сплачено грошові кошти в сумі 210 828,80дол. США, що в еквіваленті на дату платежу в гривневому виразі становить 1 697 368,43грн., а після смерті відбулась заміна боржника у зобов'язанні, а тому спадкоємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як новими боржниками за кредитними договорами зобов'язання виконані в повному обсязі.

Задовольняючи частково вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції вказав, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке належить ОСОБА_4 та стягнення боргу за кредитним договором № Z012/110/334 з поручителів солідарно. Наведене свідчить про порушення її прав та можливість звернення до суду за їх захистом. На цих підставах вважав за можливе задовольнити частково її позов.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_5 уклав з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», кредитні договори:

№ Z012/110/372 від 21.05.2007 року на суму 139 000 дол. США /т.1 а.с.9/,

№ Z012/110/803 від 28.11.2007 року на суму 60 000 дол. США /т.1 а.с.6/,

№ Z012/110/804 від 28.11.2007 року на суму 125 000 дол. США /т.1 а.с.7-8/,

№ Z012/110/334 від 11.08.2008 року на суму 182 000 дол. США./т.1 а.с.10/.

Суд правильно вважав, що позичальник ОСОБА_5 до своєї смерті належним чином виконував взяті на себе зобов'язання за кредитними договорами і вчасно сплачував кредит та відсотки по ньому, що не спростовано Банком та встановлено судовими рішеннями, на що є посилання в рішенні суду.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть /т.1 а.с.11/.

Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняли в рівних частках (по 1/2 кожен) його діти - ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 13 вересня 2011року /т.1 а.с. 12-14/.

Відповідно до зазначених свідоцтв, договору про поділ спадкового майна від 13.09.2011 року, витягів з реєстру прав власності на нерухоме майно , витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі, витягу з Державного реєстру правочинів по спадковій справі №39/2011, ОСОБА_1 отримала у спадщину 25/100 ід. частин магазину непродовольчих товарів, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 /т.1 а.с.12-15/.

Відповідно до відомостей, викладених у Витязі з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданому Комунальним підприємством "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради 01 червня 2011 року за №30153537, вартість частини магазину непродовольчих товарів, який спадкується, становить 329 996 грн. 77 коп./т.1 а.с.14/.

ОСОБА_3 на підставі вищезазначених документів, а також довідки Управління НБУ від 06.05.2015 року за № 90-03/13-010/1214 отримав у спадщину:

- квартиру АДРЕСА_2. Вказана квартира складається з однієї жилої кімнати та службових приміщень. Загальна площа цієї квартири становить 31,18 кв.м., а житлова площа становить 16,80 кв.м. Вартість квартири, яка спадкується становить 31 305 грн.00 коп., станом на 03 лютого 2011 року становила 29 790 грн.00 коп., що підтверджується відомостями, викладеними у Витязі з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданому КП „Житомирське обласне МБТІ" Житомирської обласної ради за №30171535/а.с.13/.

-17/100 житлового будинку АДРЕСА_1. Вартість частини житлового будинку, яка спадкується становить 9 036 грн.00 коп., на момент смерті спадкодавця становила 8 773 грн.00 коп., відповідно до витягу КП „Житомирське обласне МБТІ" від 07.06.2011 року №30223553/т.1 а.с.13зв./.

- вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що розміщена на рахунках в Житомирській обласній дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" :

НОМЕР_1 на суму 10 122грн.00 коп.

НОМЕР_2 на суму 373 грн.12 коп.

НОМЕР_3 на суму 27 дол. США 48 центів.

У грошовому виразі вартість спадкового майна ОСОБА_1 становить 329996грн.77 коп., ОСОБА_3 - 49276,36грн., а всього - 379273,13грн.

Водночас, відповідно до п. 7 договору про поділ спадкового майна від 13.09.2011 року сторони вважають, що ринкова вартість спадкового майна, що передається кожному із спадкоємців по цьому договору, відповідає їх ідеальним долям в грошовому виразі, що належить їм згідно свідоцтв про право на спадщину за законом /а.с.15зв/. Наведене свідчить про те, що самі сторони визнали у договорі ту обставину, що ринкова вартість спадкового майна є відмінною від зазначеної у свідоцтвах.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання кредитних договорів після смерті позичальника було сплачено 210 828,80дол. США, що на день сплати дорівнювало еквіваленту в гривневому виразі -1697368,43грн. /а.с.140-163/.

Заперечення Банку з посиланням на недоведеність того, що сплата коштів за кредитними договорами після смерті позичальника здійснювалась від його імені спадкоємцями - його дітьми, є безпідставним, оскільки не виявлено будь-якої третьої особи, яка проводила погашення кредитів, а факт знаходження квитанцій у спадкоємців свідчить про те, що саме вони сплачували кредит.

При розгляді справи, колегія суддів враховує, що позивачі просили припинити зобов'язання за кредитними договорами, укладеними між Банком та ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1.

Частиною 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 8 квітня 2015 року, у справі № 6-33цс15, передбачено, що оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

За змістом ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

На підставі ч. 1 ст. 608 цього Кодексу зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

У спірних правовідносинах зобов'язання не пов'язані нерозривно зі смертю боржника і смерть останнього не призводить до припинення зобов'язань, а відбувається перехід прав і обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців.

Встановлено, що спадкоємці померлого ОСОБА_5 - його діти ОСОБА_1 та ОСОБА_3 прийняли спадщину у встановленому законом порядку.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивачі обгрунтовували свої вимоги нормами спадкового права, а саме ст.ст.1281,1282 ЦК України та вважали, що вони, як спадкоємці, повністю виконали зобов'язання за кредитними договорами, укладеними їх покійним батьком із ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», сплативши добровільно після смерті батька суму коштів на погашення кредиту, яка у декілька разів перевищує суму спадкового майна. Проте ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звертався до них з вимогами, пропозиціями до укладення договорів, спонукаючи до повного виконання кредитним зобов'язань.

А тому з метою повного та всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, колегією суддів було роз'яснено стороні позивачів їх право заявити клопотання про призначення судової експертизи з метою встановлення ринкової ціни спадкового майна на момент відкриття спадщини. Проте представник позивачів, після проведених у телефонному режимі консультацій, відмовився заявити відповідне клопотання, пояснивши, що нотаріус у свідоцтвах про право на спадщину за законом зазначив вартість спадкового майна, що відповідає витягам з реєстрації прав власності на нерухоме майно, виданих КП „Житомирське МБТІ" Житомирської обласної ради.

Відповідно до ч.1 ст.1282 спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

При цьому під вартістю спадкового майна розуміється дійсна ринкова грошова оцінка його на момент відкриття спадщини.

Оскільки ринкова вартість спадкового майна на момент відкриття спадщини не визначена, тому відсутні підстави вважати, що спадкоємці задовольнили вимоги кредитора спадковим майном у повному обсязі.

З огляду на наведене підстав для задоволення позову немає.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що 20.02.2014 року Банком на адресу спадкоємців було направлено Вимогу (претензію) про обов'язок спадкодавця, якою Банк вимагав у строк до 02.03.2014 року задоволити вимогу кредитора в повному обсязі шляхом одноразового здійснення платежу на рахунок банку по двох кредитних договорах - № Z012/110/372 від 21.05.2007 року та № Z012/110/334 від 11.08.2008 року в загальному розмірі 183 554,62дол. США /т.1 а.с.206/. Будь-яких подальших дій Банку, як то звернення стягнення на спадкове майно, матеріали справи не містять.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» пояснив, що Банк пропустив річний строк для пред'явлення вимоги до спадкоємців, а тому, зважаючи, на те що цей строк є присічним, то недотримання його позбавляє права кредитора права вимоги до спадкоємців.

А тому, зважаючи на наведене, права спадкоємців не є порушеними.

Припинення зобов'язань за кредитним договором є обов'язковим для припинення забезпечувальних договорів, а відтак безпідставне припинення кредитного договору призведе до безпідставного припинення договорів поруки, іпотеки.

Натомість у разі смерті позичальника поручителі та іпотекодавці самостійно вправі пред'явити вимоги про припинення забезпечувальних договорів.

З огляду на наведене не підлягають до задоволення вимоги ОСОБА_4, колишньої дружини ОСОБА_5, про припинення кредитного договору, оскільки вона не є спадкоємцем майна померлого та не є стороною у кредитних договорах та не позбавлена права захистити свої права в інший спосіб.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення вимог ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову про припинення зобов'язань за кредитними договорами, укладеними між ОСОБА_5 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № Z012/110/334 від 11.08.2008 року та № Z012/110/372 від 21.05.2007 року.

Встановивши, що кредитні договори № Z012/110/803 від 28.11.2007 року та № Z012/110/804 від 28.11.2007 року є погашеними, тобто виконаними в повному обсязі, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову в позові в цій частині у зв'язку з відсутністю предмету спору. А тому рішення суду в цій частині залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 08 липня 2015 року скасувати в частині часткового задоволення вимог ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову про припинення зобов'язань за кредитними договорами, укладеними між ОСОБА_5 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № Z012/110/334 від 11.08.2008 року та № Z012/110/372 від 21.05.2007 року.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді