справа №489/3430/15-ц
номер провадження 2/489/1841/15
рішення

Іменем україни

03 листопада 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря Коденко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - Приват банк) до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

встановив:

У травні 2015 року Приватбанк звернувся до суду з позовом про стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості в сумі 27443,28 дол. США.

Позивач вказав, що 03.10.2006 між Приватбанком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № NKCNGK04440054, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит у розмірі 39900,00 дол. США на строк до 03.10.2021, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Грошові зобов'язання станом на 14.04.2015 позичальник не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 27443,23 дол. США, що еквівалентно 627902,25 грн., яка складається із 24470,46 дол. США заборгованості за кредитом, 2088,80 дол. США процентів, 556,63 дол. США комісії та 327,39 дол. США пені.

Так як в забезпечення виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 укладений договір поруки, Приватбанк просить стягнути кредитну заборгованість в солідарному порядку з обох відповідачів.

У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача надала письмову заяву про розгляд прави за її відсутності, в якій просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі причину неявки в судове засіданні не повідомили, заперечень проти позову не надали. У засіданні, що відбулося раніше за участю представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 останній вимоги не визнав.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 03.10.2006 між ПриватБанк та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № NKCNGK04440054, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в розмірі 39900,00 дол. США на придбання квартири та сплату страхових платежів зі сплатою 1,00 процентів на місяць та щомісячної комісії в сумі 0,20 процентів від суми виданого кредиту, строком користування до 02.10.2021.

Умовами пункту 1.1 кредитного договору передбачено, що щомісячний платіж, період сплати якого з 10 по 17 число кожного місяця. складає 493,82 дол. США.

Виконання грошових зобов'язань позичальником по кредитному договору забезпечено договором поруки № NKCNGK04440054 від 03.10.2006, укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_2

Відповідно до пункту 4 договору поруки у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Через порушення грошових зобов'язань за місцем проживання відповідачів позивач направив повідомлення від 07.05.2015 № 30.1.0.0/2 та вимагав достроково сплатити прострочену заборгованість. Вимоги банку відповідачі залишили без виконання.

За розрахунком позивача станом на 14.04.2015 заборгованість по кредитному договору складається із 24470,46 дол. США заборгованості по кредиту, 2088,80 дол. США - по процентам, 556,63 дол. США комісії та 327,39 дол. США - пені.

Порушення зобов'язань по кредитному договору позивач підтвердив випискою по рахунку позичальника ОСОБА_4 за період з 03.10.2006 по 23.07.2015, з якої вбачається, що останнє погашення заборгованості здійснювалося в листопаді 2014 року.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За положеннями статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За правилами частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідні роз'яснення щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором наведені у пункті 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Таким чином, позивач відповідно до положень статті 1050 ЦК України скористався правом на повернення кредиту достроково, чим змінив дату виконання основного зобов'язання.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

У відповідності до частини першої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Враховуючи на ведені норми матеріального права та встановлені обставини і наявні у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність порушення відповідачами взятих зобов'язань та правомірність вимог в частині солідарного стягнення заборгованості по кредиту, процентам та комісії.

Також суд погоджується з позивачем щодо стягнення заборгованості в іноземній валюті, в якій надано кредит, оскільки іншого кредитний договір не містить, а така вимога відповідає вимогам статті 533 ЦК України та роз'ясненням Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених у пункті 12 постанови від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»

Між тим, суд не погоджується з вимогою про стягнення пені в іноземній валюті.

У відповідності до пункту 4.1 кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених пунктами 2.2.2, 2.2.3 договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше однієї гривні за кожний день прострочення. Сплата пені здійснюється в гривні. У разі, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.

Таким чином, неустойка (пеня) за порушення зобов'язань за кредитним договором відповідно до вимог статей 549 - 551 ЦК України підлягає стягненню в гривнях, розмір якої за розрахунком суду складає 7490,68 грн.

Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідачів у рівних частинах на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3654,00 грн.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212-214 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 (іден. номер НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (іден.код НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору від 03.10.2006 № NKCNGK04440054, яка складається із 24470,46 дол. США заборгованості по кредиту, 2088,80 дол. США процентів, 556,63 дол. США комісії, разом 27115,89 дол.США (двадцять сім тисяч сто п'ятнадцять доларів США 89 центів) та 7490,68 грн. (сім тисяч чотириста дев'яносто гривень 68 коп.) пені.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 (іден. номер НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (іден.код НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в сумі 3654,00 грн.

У іншій частині вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя І.В.Коваленко