Справа № 638/5307/15-ц
Провадження № 2-з/638/148/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

07 квітня 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Грищенко І.О.

При секретарі Виставній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкова заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним,

В С Т А Н О В И В:

24.03.2015 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати недійним договір дарування квартири АДРЕСА_1. Скасувати рішення від 14.09.2012 року про державну реєстрацію права власності на квартиру.

До позовної заяви позивачами подано належним чином оформлену заяву про забезпечення позову, в якій вони просять суд постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 49,9 кв м, яка належить відповідачеві на підставі договору дарування, заборонити її відчуження.

Позивачі обґрунтовують свої вимоги тим, що відповідач ОСОБА_3 уклав договір дарування зазначеної квартири з їхньої бабусею ОСОБА_5, яка на той час мала численні захворювання і була неспроможна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Через що позивачі звернулися до суду з дійсним позовом, в якому просять визнати недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_2, укладений 29.08.2012 року. Задоволення позовних вимог призведе до повернення сторін у первинне становище, тобто поновлення права власності на приміщення померлої бабусі позивачів, спадкоємцями якої за законом є саме вони. Вважають, що відчуження приміщення з боку відповідача на користь третьої особи унеможливить виконання рішення суду.

Виходячи із змісту позовних вимог, наданих матеріалів , суд вважає, що заява позивачів про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Преамбула Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначає забезпечення позову як сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно з положеннями ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві.

Відповідно до вимог п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У звязку з тим, що своїми діями відповідач та будь-які інші особи, при проведенні угоди щодо відчуження квартири можуть змінити власника цього майна на будь-яку іншу особу, що суттєво ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду, суд доходить висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову в якості гарантії виконання судового рішення, в разі задоволення позову.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вимога про накладення арешту на належне відповідачу нерухоме майно, в межах заявлених позовних вимог, підлягає задоволенню, тому що все вищезазначене дає підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому.

Застосування такого виду забезпечення позову є співмірним з вимогами позивача і ніяким чином невиправдано не обмежує права відповідача.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та спрямовані на ефективне виконання можливого рішення суду у цій справі, в разі його постановлення на користь позивачів, а тому ніяким чином не будуть невиправдано обмежувати права відповідача.

На підставі вищевикладеного , керуючись ст. ст. 151 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3.

Заборонити будь-яким особам та у будь який спосіб вчиняти дії, пов'язані в відчуженням квартири АДРЕСА_2, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3.

Ухвалу для виконання направити до Державної реєстраційної служби Головного управління юстиції в Харківській області.

Відповідачу - для відома після отримання інформації про виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню, її оскарження не зупиняє виконання.

Ухвала може бути оскаржена в палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через суд 1 інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в протягом 5-днів від дня її проголошення.

Суддя І.О.Грищенко