Провадження № 6/761/789/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Анісковець Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про видачу дублікату виконавчого листа по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08 вересня 2010р. було задоволено позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в наслідок чого було 01 серпня 2011р. видано виконавчий лист по справі №2-4926/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» грошових коштів у сумі 123543,66 грн. та 1355,44 грн. судового збору.

В серпні 2015р. заявник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 09 вересня 2015 року вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» вимоги про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання було роз'єднано в окремі самостійні провадження.

Представник заявника в судове засідання не з'явився, однак до початку судового засідання на адресу суду була подана заява про проведення судового розгляду за відсутності сторони заявника, яка заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та з підстав, викладених у заяві просить її задовольнити.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були оповіщені у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 370 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дублікату виконавчого документа.

Суд, дослідивши і перевіривши матеріали справи, вважає, що подана заява про видачу дублікату виконавчого документа підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Як вбачається зі змісту поданої заяви та матеріалів справи, оригінал виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 01 серпня 2011р. по справі №2-4926/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» грошові кошти 123543,66 грн., 1235,44 грн. державного мита та 120,0 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, було пред'явлено до виконання до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві.

Як вбачається із листа ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві від 11 березня 2015р., 27 червня 2012р. державним виконавцем було направлено ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Враховуючи, що вказаний виконавчий документ на адресу стягувача не надходив, суд приходить до висновку, що виконавчий документ був втрачений при поштовій пересилці.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне заяву ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про видачу дублікату виконавчого листа по справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити та видати дублікат виконавчого документу, оскільки його оригінал втрачено, рішення суду не виконано.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 293, 294, 370 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Заяву представника Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про видачу дублікату виконавчого листа по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва від 01 серпня 2011р. по справі №2-4926/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: