16.03.2015 Справа № 2/337/44/2015
Провадження № 337/6534/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Котляр А.М.

при секретарі Чередниченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє у власних інтересах та в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа: відділ по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування вказує, що з вересня 2013 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_3, від якого ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась дитина ОСОБА_2 В жовтні 2013 року ними була придбана квартира АДРЕСА_1. В квартирі зареєстровані ОСОБА_3, вона ОСОБА_1 та їх дитина ОСОБА_2 В червні 2014 року ОСОБА_3 вигнав її з квартири, змінив замки на вхідних дверях, у зв'язку із чим вона разом із донькою вимушено проживає із своїми батьками в с. Бурчак, Михайлівського району, Запорізької області. Просить суд усунути перешкоди у користуванні квартирою їй та малолітній ОСОБА_2, вселивши їх в квартиру.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Попова К.Р. підтримала позов та просила його задовольнити. Пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 одружились у вересні 2013 року, а в жовтні 2013 року купили квартиру АДРЕСА_1. ОСОБА_1 була зареєстрована в квартирі в листопаді 2013 року. З грудня 2013 року між подружжям погіршились стосунки, у зв'язку із тим, що ОСОБА_3 вважав квартиру виключно своєю власністю. Через конфлікти ОСОБА_1, будучі вагітною, в травні 2014 року була вимушена виїхати із квартири, оскільки побоювалась, що втратить дитину. Вона переїхала проживати до свої матері в с. Бурчак, Михайлівського району. В липні 2014 року вона народила доньку ОСОБА_2 Після народження дитини вона намагалась потрапити до квартири, але виявила, що замки на дверях змінені. Вважає, що ОСОБА_1 та малолітня ОСОБА_2 мають право користування квартирою, зареєстровані в ній, а тому просила суд усунути їм перешкоди в користуванні житлом, вселивши їх в квартиру.

В судовому засіданні ОСОБА_3 проти позову заперечив, просив суд відмовити в його задоволенні. Пояснив суду, що у вересні 2013 року одружився із ОСОБА_1 В жовтні 2013 року він за особисті кошти придбав квартиру, в якій вони разом проживали із ОСОБА_1 Через деякий час сумісного проживання між ними погіршились стосунки, ОСОБА_1 вела себе неадекватно, провокувала конфлікти. 29.05.2014 року він повернувся з роботи та виявив, що речей ОСОБА_1 в квартирі немає, а потім дізнався, що ОСОБА_1 виїхала з квартири до своєї матері в с. Бурчак. ОСОБА_1 йому пояснила, що не бажає проживати разом і повертатись в квартиру не буде. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась донька ОСОБА_2 Він заперечував проти реєстрації дитини в квартирі, оскільки фактично ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2 проживали в с. Бурчак. Заперечив проти того, що вигнав ОСОБА_1 із квартири, вважає, що ОСОБА_1 сама прийняла таке рішення і не бажає проживати в квартирі. Пояснив суду, що дійсно в липні-серпні 2014 року змінив замки на вхідних дверях в квартирі. Вважає, що ОСОБА_1 та малолітня ОСОБА_2 не мають права користування його квартирою, оскільки фактично проживають в с. Бурчак, де забезпечені житлом.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_5 також заперечив проти позовних вимог. Пояснив суду, що квартира АДРЕСА_1 була придбана ОСОБА_3 за його особисті кошти. На даний час між сторонами по справі існує спір щодо права власності на дану квартиру. Справа про поділ майна подружжя та визнання квартири особистою приватною власністю розглядається Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, на даний час рішення по справі не прийнято. Вважає, що заявлені ОСОБА_1 підстави позову не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_1 мотивує вимоги, посилаючись на ст. 64 ЖК України. Дана норма регулює відносини, що виникають між наймачем та членами його сім'ї, в той час як ОСОБА_3 є власником квартири. Вважає, що суд не може вийти за межі заявлених ОСОБА_1 вимог, і, оскільки інших підстав позову заявлено не було, має відмовити позивачу у позові.

Представник третьої особи управління у справах дітей Запорізької міської ради в судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу за його відсутності, прийняти рішення в інтересах дитини.

Вислухавши думку учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.

21.09.2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу (а.с. 6).

28.10.2013 року ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1. Згідно з пунктом 6 договору купівлі-продажу квартири, дружина позивача ОСОБА_1 17.10.2013 року дала свою письмову на придбання ОСОБА_3 квартири (а.с. 59).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_2, батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 4).

В квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 з 19.11.2013 року, ОСОБА_1 з 28.11.2013 року та їх дитина ОСОБА_2 з 18.09.2014 року (а.с. 65).

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник не заперечували, що відповідач ОСОБА_1 вселилась в квартиру за згодою ОСОБА_3 як член його сім'ї.

Сторонами по справі також не заперечується, що приблизно з травня 2014 року ОСОБА_1 виїхала з квартири АДРЕСА_1 і проживає із своїми батьками за адресою: АДРЕСА_2. Після народження, дитина ОСОБА_2 проживає разом із своєю матір'ю в с. Бурчак.

Сторони та їх представники дали аналогічні пояснення про те, що з кінця 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 погіршились стосунки, стали виникати конфлікти, в тому числі з приводу права власності на квартиру АДРЕСА_1.

При цьому представник ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_3 вигнав свою дружину із квартири із вона вимушена була переїхати до батьків в с. Бурчак. В той час як ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_1 сама прийняла рішення про переїзд до батьків.

Судом встановлено, що однією із причин конфлікту між сторонами по справі є право власності на квартиру АДРЕСА_1. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя розглядається позов ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - вищезгаданої квартири, та зустрічний позов ОСОБА_3 про визнання квартири його особистої приватною власністю (а.с. 23). На даний час рішення по справі не прийнято.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що ОСОБА_1 одружилась із ОСОБА_3, після чого вони придбали квартиру і стали в ній проживати. З грудня 2013 року вони часто сварились, оскільки ОСОБА_3 вважає, що ОСОБА_1 не має будь-яких прав на квартиру. Внаслідок конфліктів, ОСОБА_1 вимушена була переїхати до матері в с. Бурчак. В травні 2014 року він допомагав ОСОБА_1 перевозити речі. Після народження дитини, він разом з ОСОБА_1 приїжджав до квартири, але ключ не підійшов до замка.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що ОСОБА_3 є його другом. Наскільки йому відомо, конфліктів між ОСОБА_3 та його дружиною не було. ОСОБА_1 сама вирішила виїхати із квартири АДРЕСА_1 до своїх батьків.

Будь-яких домовленостей між подружжям щодо права володіння, користування і розпоряджання квартирою АДРЕСА_1 відповідно до статті 63 СК України встановлено не було.

На підставі ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

На підставі ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

При вирішенні спору суд виходить із того, що одним із речових прав на чуже майно є право користування ним (стаття 395 ЦК України). Згідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Одним із способів захисту відповідно до статті 391 ЦК України є право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування майном.

Оскільки в ході розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 вселилась в спірну квартиру як член сім'ї ОСОБА_3, тому вона набула право користування приміщенням на рівні із ОСОБА_3

Дослідженими по справі доказами підтверджується, що ОСОБА_3 чинить перешкоди позивачеві та малолітній ОСОБА_2 в користуванні квартирою, змінив замки на дверях, відмовляється надати доступ до житла.

У зв'язку із цим право ОСОБА_1 та ОСОБА_2 користуватись житловим приміщенням підлягає захисту шляхом усунення перешкод в його користуванні.

При цьому суд не погоджується із доводами адвоката ОСОБА_5, про те, що ОСОБА_1, пославшись на ст. 64 ЖК України, невірно обрала підстави для задоволення позовних вимог, що є підставою для відмови в їх задоволенні.

Відповідно до положень статей 10 та 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Підставами позову згідно з п.5 ч.2 ст.119 ЦПК України є обставини, якими обґрунтовується позов, а не посилання на норми матеріального права.

Таким чином, хоча ОСОБА_1 і посилається на ст. 64 ЖК України, якою врегульовані правовідносини між наймачем житла та членами його сім'ї, підставою позову зазначено порушення права ОСОБА_1 та ОСОБА_2 користуватися квартирою як членів сім'ї ОСОБА_3

Згідно за ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Обставини, на які ОСОБА_1 посилається в обґрунтування свого позову, доведені доказами по справі і знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а доводи ОСОБА_3 та його представника їх не спростовують.

У зв'язку із цим, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 3, 11, 10, 60, 88, 208, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 16, 383, 395-396, 391, 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні житлом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, вселивши їх до квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: А.М. Котляр