Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/789/15 Головуючий у 1-й інстанції: Турбіна Т.Ф.
Суддя-доповідач: Спас О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Бабак А.М.,

Полякова О.З.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

за участю прокурора Балабуха В.Є.,

представника відповідача адвоката ОСОБА_3,

представника ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" Пармузіна А.С.,

представника органу опіки та піклування Запорізької міської ради Євтушенка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7, який діє також в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_8, ОСОБА_9

на заочне рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 02 вересня 2014 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_7, що діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи: Ленінський районний відділ у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області, Ленінський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, Орган опіки та піклування Ленінського району м. Запоріжжя, про виселення та зняття з реєстрації,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_7, що діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи: Ленінський районний відділ у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області, Ленінський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, Орган опіки та піклування Ленінського району м. Запоріжжя, про виселення та зняття з реєстрації.

В позові зазначало, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2012р. задоволено позов ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_8, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. для задоволення вимог ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на загальну суму 1018823.95 грн. На теперішній час на примусовому виконанні в Ленінському ВДВС ЗМУІО перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2192/11. виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя 05.04.2012р. щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Стало відомо, що в іпотечній квартирі зареєстровані та проживають: іпотекодавець ОСОБА_7 та малолітні ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказана квартира належить іпотекодавцю, перебуває в якості забезпечення виконання ним зобов'язань за кредитним договором відповідно до договору іпотеки від 18.09.2008р. Відповідно до умов іпотечного договору іпотекодавець стверджує, що за адресою предмета іпотеки не проживають малолітні та неповнолітні особи, що мають право користування предметом іпотеки, іпотекодавці не мають права протягом строку дії всього договору Іпотеки вселяти в предмет іпотеки будь-яких осіб без згоди банку, але зазначені умови іпотечного договору були порушені іпотекодавнем. Наявність зареєстрованих у іпотечній квартирі малолітніх дітей перешкоджає виконанню рішення суду щодо звернення стягнення на іпотечне майно в межах процедури виконавчого провадження. Посилаючись на викладені обставини, просило суд виселити ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, і також зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 02 вересня 2014 року позов задоволено частково. Виселено ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. в іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" судовий збір у сумі 243,60 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 29 жовтня 2014 року заяву ОСОБА_7 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В частині відмови судом першої інстанції в задоволенні позовних вимог щодо зняття відповідачів з реєстрації рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржене, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" апеляційним судом не перевіряється.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_7 в особі представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_3, прокурора Балабуха В.Є., яка підтримала доводи апеляційної скарги, представника ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" Пармузіна А.С., представника органу опіки та піклування Запорізької міської ради Євтушенка О.В., який не вбачає підстав для виселення малолітніх дітей, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі п.п.2,3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення. Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2012р. задоволено позов ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_8, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для задоволення вимог ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на загальну суму 1018823,95 грн.

В іпотечній квартирі зареєстровані та проживають: іпотекодавець ОСОБА_7 та його малолітні діти ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

05.02.2013р. постановою державного виконавця Ленінського ВДВС ЗМУІО відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2192/11 виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя 05.04.2012р. щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

30.07.2014р. постановою державного виконавця Ленінського ВДВС ЗМУІО виконавчий лист повернуто стягувачу без виконання, оскільки рішенням комісії з питань захисту прав дитини відмовлено в реалізації квартири.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині вимог про виселення відповідача та його малолітніх дітей суд першої інстанції виходив з того, що є таке, що набрало законної сили судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки - на вищевказану квартиру, яка належить ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, банк направляв на адресу іпотекодавця письмові вимоги щодо звільнення житлового приміщення в добровільному порядку, разом з тим, квартира відповідачами не звільнена. З огляду на положення статті 40 Закону України "Про іпотеку"та статті 109 ЖК Українисуд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог банку.

Разом із тим суд першої інстанції не дав оцінки тій обставині, що фактичною підставою позовних вимог про виселення банком зазначено неможливість виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Проте, на час розгляду справи судом встановлено відсутність виконавчого провадження, оскільки 30.07.2014р. постановою державного виконавця Ленінського ВДВС ЗМУІО виконавчий лист повернуто стягувачу без виконання, так як рішенням комісії з питань захисту прав дитини відмовлено в реалізації квартири.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту виселення ОСОБА_7 та його малолітніх дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач в силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України зобов'язаний на засадах змагальності переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог.

З встановлених судом обставин відсутності виконавчого провадження за рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки є встановленою відсутність фактичних підстав пред'явлених позовних вимог.

Крім того, суд не дав оцінки тій обставині, що малолітні діти іпотекодавця народилися після укладання кредитного та іпотечного договорів і вказана квартира є їх єдиним і постійним місцем проживання.

Згідно зі статтею 18 Закону України "Про охорону дитинства"діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Згідно вимог ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" законний представник особи має зареєструвати її місце проживання протягом десяти днів після прибуття. Такий же обов'язок законний представник несе і відносно новонародженої дитини.

Виключень з виконання законним представником обов'язку реєстрації особи цей Закон не містить.

Умови п.3.6 іпотечного договору щодо гарантій іпотекодавця не реєструвати протягом дії договору та не надавати право користування іншим особам без згоди іпотекодержателя при застосуванні відносно новонароджених дітей порушують ст.ст. 47, 52 Конституції України, якими гарантовано право на житло та визначено, що діти рівні у своїх правах.

Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них.

Вказані умови іпотечного договору відносно дітей, які народилися після його укладення, є нікчемними в силу ст.228 ЦК України, оскільки порушують публічний порядок у силу того, що вони спрямовані на порушення вищевказаних конституційних прав новонароджених дітей як людини і громадянина.

Такий висновок відповідає роз'ясненням п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", де сказано наступне, що до переліку правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений ст. 228 ЦК України віднесено зокрема правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Реєстрація новонароджених дітей за адресою предмету іпотеки не є порушенням умов іпотечного договору, а є належним виконанням батьком дітей встановлених законом обов'язків, зокрема щодо місця проживання в силу ст. 29 ЦК України та реєстрації місця проживання у відповідності до вимог ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Питання позбавлення малолітніх дітей права користування вказаним житловим приміщенням виходять за визначені ст.ст. 11, 303 ЦПК України межі розгляду справи апеляційним судом, оскільки виходять за межі позовних вимог. а тому апеляційним судом не досліджуються і не перевіряються.

Таким чином, під час апеляційного розгляду встановлено відсутність фактичних та правових підстав для задоволення позовних вимог про виселення відповідача та його неповнолітніх дітей з житлового приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд вбачає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не врахував, що обставини на підтвердження позову позивачем доведені не були. Висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені з порушенням вищевказаних норм процесуального і матеріального права, а тому наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та ухвалення нового рішення в справі про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 315, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7, якій діє також в інтересах неповнолітніх ОСОБА_8, ОСОБА_9 задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 02 вересня 2014 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_7, який діє також в інтересах неповнолітніх ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виселення відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: