Справа № 605/737/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"02" лютого 2015 р. м. Підгайці

Підгаєцький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Грицай К.М.

за участю секретаря Лежигубської О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Підгайці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Промагролізинг-Україна» до ОСОБА_4 про стягнення шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Промагролізинг Україна» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення шкоди в сумі 145833 грн. 33 коп., що становить розмір втраченого майна трактора «МТЗ-82.1.26.», заводський номер 014416, двигун № НОМЕР_1, 2012 року випуску. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що рішенням Підгаєцького районного суду від 28.11.2013 року було ухвалено витребувати від відповідача ОСОБА_4 спірне майно: трактор «МТЗ-82.1.26.», заводський номер 014416, двигун № НОМЕР_1, 2012 року випуску. 13 лютого 2014 року Апеляційним судом Тернопільської області відмовлено ОСОБА_4 в задоволенні його апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишено без змін. Даним рішенням суду встановлено, що спірне майно, яке належить ТОВ «Промагролізинг Україна», знаходиться у фактичному володінні відповідача ОСОБА_4 без відповідних правових підстав, тобто ОСОБА_4 є недобросовісним володільцем та добровільно не повертає майно власнику. На підставі цього суд дійшов до висновку, що права ТОВ «Промагролізинг Україна» порушені та підлягають поновленню шляхом визнання за ТОВ «Промагролізинг Україна» права власності на спірне майно та витребування у ОСОБА_4 спірного майна.

Проте відповідач ОСОБА_4 після постановлення вищевказаної ухвали судом апеляційної інстанції в добровільному порядку рішення суду не виконав та не повернув трактор «МТЗ-82.1.26.» позивачу ТОВ «Промагролізинг Україна». Відділом Державної виконавчої служби Підгаєцького районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження по виконання рішення суду та у ході здійснення вищевказаного виконавчого провадження державним виконавцем встановлено, що трактор «МТЗ-82.1.26.», заводський номер 014416, двигун № НОМЕР_1, 2012 року випуску ОСОБА_4 було втрачено.

Згідно уточнених позовних вимог позивач вказує, що у звязку з тим, що відповідач безпідставно набув трактор «МТЗ-82.1.26.», не повернув його позивачеві згідно рішення суду, а потім втратив його, тому відповідно до вимог ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України на нього покладається обовязок відшкодувати вартість втраченого майна, яка визначається на момент розгляду справи судом. Також просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Також, суду пояснив, що спірне майно вибуло з володіння ОСОБА_4 не з його вини, оскільки було вилучено невідомими особами, з приводу чого ОСОБА_4 звертався до правоохоронних органів та за даним фактом були проведені перевірки працівниками Підгаєцького РВ УМВСУ в Тернопільській області, що підтверджено наданими суду матеріалами. Також, вказав, що зі слів його матері ОСОБА_5 трактор вилучили працівники ТОВ «Промагролзинг-Україна», тому він вважає, що даний транспортний засіб повернутий власнику.

Також, пояснив, що відповідач ОСОБА_4 звільняється від відшкодування шкоди позивачу, оскільки трактор був у нього викрадений невідомими, у звязку з чим його вина у неможливості повернути в натурі, а позивачем не було доведено, що трактор був втрачений через умисні дії відповідача, ним знищений чи переданий іншим особам.

Крім того, вважає, що вартість трактора, яку просить стягнути позивач, ним невірно визначена, оскільки трактор було передано ОСОБА_4 без повної комплектації запчастин та на даний час його вартість менша, однак судом не було призначено товарознавчої експертизи для визначення дійсної вартості цього трактора.

Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

27 липня 2012 року між ТОВ «Промагролізинг Україна» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 укладено договір купівлі продажу № 11/07, за яким ТОВ «Промагролізинг Україна» зобов'язується передати у власність ФОП ОСОБА_6 сільськогосподарську техніку загальною вартістю 545 000 гривень, в свою чергу ФОП ОСОБА_6 зобов'язується сплатити відповідну вартість товару.

31 липня 2012 року між ТОВ «Промагролізинг Україна» та ФОП ОСОБА_6 укладено договір зберігання. Відповідно до п. 1.1. Договору зберігання, «За умовами цього Договору «Поклажодавець» передає, а «Зберігач» приймає на відповідне зберігання сільськогосподарську техніку. Відповідно до п. 1.3. Договору зберігання, право власності на Майно до «Зберігача» не переходить. Договір зберігання набув чинності з моменту його підписання та встановлено строк дії договору до 30 серпня 2012 року.

23.10.2012 року було виявлено місцезнаходження майна поклажодавця, переданого за договором зберігання, а саме трактора «МТЗ-82.1.26.» у ОСОБА_4 в с. Яблунівка, Підгаєцького району Тернопільської області, про що було складено акт №3 від 23 жовтня 2012 року.

28.11.2013 року Підгаєцьким районним судом було ухвалено рішення, згідно якого було вирішено визнати право власності за ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Промагролізинг-Україна» на майно: трактор марки «МТЗ-82.1.26», заводський номер 014416, двигун № НОМЕР_1, 2012 року випуску; витребувати в ОСОБА_4 наступне майно: трактор марки «МТЗ-82.1.26», заводський номер 014416, двигун № НОМЕР_1, 2012 року випуску.

Даним рішенням суду встановлено, що спірне майно, яке належить ТОВ «Промагролізинг Україна» знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_4 без відповідних правових підстав, тобто ОСОБА_4 є недобросовісним володільцем та добровільно не повертає майно власнику.

13 лютого 2014 року Апеляційним судом Тернопільської області рішення суду першої інстанції залишено без змін.

В силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На виконання вищезазначеного рішення суду відділом Державної виконавчої служби Підгаєцького районного управління юстиції 31.03.2104 року було відкрито виконавче провадження та надано боржнику ОСОБА_4 строк для добровільного виконання рішення суду до 07.04.2014 року.

Проте, рішення суду боржником ОСОБА_4 добровільно виконано не було. Згідно акту державного виконання від 29 березня 2014 року встановлено, що в ході проведеної перевірки господарства ОСОБА_4 транспортного засобу трактора «МТЗ-82.1.26.», заводський номер 014416, двигун № НОМЕР_1, 2012 року випуску не виявлено.

У наданих заступнику начальника відділу ДВС Підгаєцького районного управління юстиції письмових поясненнях від 29 березня 2014 року ОСОБА_4 вказує на те, що під час його відсутності, до нього у господарство зайшли невідомі люди та в присутності його матері вилучили трактор «МТЗ-82.1.26.» із його господарства.

Представник відповідача заперечуючи проти позову, підтримав зазначені письмові пояснення відповідача ОСОБА_4 як такі, що підтверджують безпідставність вимог позивача.

В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Так, судом встановлено та не заперечувалось сторонами в судовому засіданні, що у відповідача ОСОБА_4 знаходився у фактичному володінні без відповідних правових підстав, транспортний засіб: трактор «МТЗ -82.1.26.», заводський номер 014416, двигун № НОМЕР_1, 2012 року випуску, тобто відповідач набув без достатньої правової підстави вищезазначене рухоме майно.

Станом на день звернення позивача до суду у добровільному порядку ОСОБА_4 не виконав обовязок про передачу у володіння позивача ТОВ «Промагролізинг Україна трактора «МТЗ-82.1.26.» згідно рішення Підгаєцького районного суду від 28.11.2013 року.

Також, сторонами було визнано той факт, що повернення майна в натурі позивачу є неможливим у звязку з вибуттям його з володіння відповідача ОСОБА_4

Відповідно до ч.ч., 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Пунктами 2), 4) частини третьої цієї статті проголошено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: витребування майна власником із чужого незаконного володіння; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

На підставі ч. 2 ст. 1213 ЦК України, у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

У звязку з цим суд приходить до переконання про набуття позивачем ТОВ «Промагролізинг-Україна» права на відшкодування відповідачем ОСОБА_4 вартості трактора, що визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

У своїх запереченнях представник відповідача вказав, що спірне майно вибуло з володіння відповідача ОСОБА_4 не з його вини, оскільки було вилучено та викрадено невідомими особами, з приводу чого ОСОБА_4 звертався до правоохоронних органів, що підтверджено матеріалами перевірок Підгаєцького РВ УМВСУ в Тернопільській області.

Також, вказав, що зі слів його матері ОСОБА_5 трактор вилучили працівники ТОВ «Промагролзинг-Україна», тому він вважає, що даний транспортний засіб повернутий власнику.

Проте, свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що в квітні 2014 року до неї у господарство приїхали невідомі їй особи, які сказали, що приїхали за трактором. Вона з власної волі поїхала з ними до місця знаходження трактора, де вони його погрузили на трейлер та зникли. Крім того, свідок вказала, що ці особи говорили, що вони з фірми Ірна-Агро, а назва ТОВ «Промагролізинг-Україна» їй невідома.

Також, у висновку, затвердженому начальником Підгаєцького РВ УМВСУ в Тернопільській області 20.05.2014 року, наданому за заявою ОСОБА_4 щодо перевірки законності вилучення у нього спірного трактора, відсутні дані про встановлення осіб, які вилучили даний транспортний засіб. Також представником відповідача суду не було подано доказів про початок досудового розслідування за фактом викрадення у катерника М.М. вищезазначеного трактора.

Таким чином, заперечення представника відповідача щодо вилучення у нього трактора працівниками ТОВ «Промагролізинг-Україна» не були підтверджені належними та допустимими доказами.

При цьому, суд відкидає як необґрунтовані заперечення представника відповідача з приводу тих обставин, що відповідач ОСОБА_4 звільняється від відшкодування шкоди позивачу у звязку з відсутністю його вини у неможливості повернути трактор в натурі, який був у нього викрадений, оскільки зазначені правовідносини регулюються ст.ст. 1212, 1213 ЦК України, згідно норм яких обовязок щодо відшкодування вартості виникає у набувача незалежно від причин, з яких неможливе виконання набувачем обовязку по поверненню майна та норми даний статей не передбачають необхідності встановлення причин неможливості повернення майна, та не повязують наявність чи відсутність вини набувача із обовязком відшкодування вартості набутого безпідставно майна.

Рішенням Підгаєцького районного суду від 28.11.2104 року було встановлено, що загальна вартість придбаної ФОП ОСОБА_6 у ТОВ ««Промагролізинг-Україна» сільськогосподарської техніки, а саме: трактора «МТЗ-82.1.26.» та трактора «Беларус-892» становить 545000,00 грн.

Як вбачається із Специфікації, що є Додатком № 1 до Договору купівлі-продажу № 11/07 від 27 липня 2012 року, укладеного між ТОВ «Промагролізинг Україна» та ФОП ОСОБА_6, вартість трактора «МТЗ-82.1.26.» становить без ПДВ 145833,33 грн., трактор «Беларус-892» без ПДВ 154166,67, ПДВ становить 90833,33 грн., загальна вартість з ПДВ 545000,00 грн.

Тому суд вважає що на момент розгляду судом справи про повернення майна вартість спірного трактора становила 145833 грн. 33 коп., тому вимоги позивача щодо вартості майна є такими, що ґрунтуються на доказах, здобутих у судовому засіданні.

Заперечення представника відповідача щодо необхідності визначення вартості майна на час його передачі відповідачу ОСОБА_4 або станом на час розгляду даної справи, суд не бере до уваги як такі, що не ґрунтуються на вимогах Закону.

Також, суд не враховує заперечення представника позивача про те, що судом не було призначено товарознавчої експертизи для визначення вартості трактора, оскільки у відповідності до вимог ст. 143 ЦПК України, таких заяв суду від відповідача та його представника не надходило, хоча на підставі ч. 2 ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Зважаючи на те, що позивачем під час розгляду справи про витребування майна вимог щодо стягнення вартості майна не заявлялись та судом було встановлено, що на даний час безпідставно набуте майно повернути неможливо, тому приходить до переконання, що вимоги позивача про стягнення завданої шкоди є підставним та підлягають до задоволення.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що права позивача порушені відповідачем, які підлягають до поновлення, тому позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_4 в користь позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Промагролізинг-Україна» завдану майнову шкоду в розмірі вартості майна трактора марки «МТЗ-82.1.26», заводський номер 014416, двигун № НОМЕР_1, 2012 року випуску в сумі 145833 (сто сорок пять тисяч вісімсот тридцять три) грн. 33 коп.

Крім того, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1458 грн. 33 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 80, 212, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 301, 388, 1212, 1213 Цивільного кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Промагролізинг-Україна» завдану майнову шкоду в розмірі вартості майна трактора марки «МТЗ-82.1.26», заводський номер 014416, двигун № НОМЕР_1, 2012 року випуску в сумі 145833 (сто сорок пять тисяч вісімсот тридцять три) грн. 33 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Промагролізинг-Україна» понесені судові витрати в сумі 1458 грн. 33 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий підпис ОСОБА_7

Рішення суду не набрало законної сили

Згідно з оригіналом:

Суддя К.М. Грицай