АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

судді Заводян К.І., Бреславського О.Г.

секретаря Давньої Я.А.

з участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» Українець Олександра Петровича

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення грошових за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 січня 2015 року,

встановила:

ОСОБА_3 у липні 2014 року звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк про стягнення грошових.

Зазначав, що між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладений договір вкладу «Стандарт із щомісячною виплатою процентів» 18 жовтня 2010 року №SAMDN 1503.

У квітні 2014 року звернувся до публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» з заявою про розірвання договору та повернення вкладу і №22ц-

процентів.

444/2015 рік Головуючий у 1 інстанції Круглюк В.Г.

Категорія 19/27 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

Вказував на повідомлення публічним акціонерним товариством «ПриватБанк» про розірвання договору 15 лютого 2013 року та повернення вкладу в розмірі 9782 доларів США.

Посилаючись на невиконання публічним акціонерним товариством «ПриватБанк» зобов»язання, ОСОБА_3 просив стягнути з відповідача суму банківського вкладу в розмірі 10000 доларів США, що еквівалентно 118233 грн. 46 коп. та проценти за період з березня по червень 2014 року в розмірі 304 долари США 44 центи, що еквівалентно 3594 грн. 30 коп.

Під час розгляду справи ОСОБА_3 збільшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача суму банківського вкладу в розмірі 10000 доларів США, що еквівалентно 151800 грн. 46 коп. та проценти в розмірі 1763 долари США, що еквівалентно 26762 грн. 34 коп.

Після чого ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про залишення позовних вимог про стягнення процентів без розгляду.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 січня 2015 року позов задоволено, постановлено стягнути з публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 10000 доларів США, що еквівалентно 159500 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» в апеляційній скарзі просить рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 січня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1 ст.610, ч.1 ст.612 ЦК України та зазначив про обов»язок публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» повернути ОСОБА_3 вклад в розмірі 10000 доларів США.

Водночас суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність здійснення публічним акціонерним товариством «ПриватБанк» повернення ОСОБА_3 вкладу.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції послався на відсутність видаткового документу про отримання ОСОБА_3 грошових коштів на виконання договору між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_3 вкладу «Стандарт із щомісячною виплатою процентів» від 18 жовтня 2010 року №SAMDN 1503.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

На підставі ст.213 ЦПК України рішення сулу повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалено з порушенням наведених норм.

Встановлено, що між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладений договір вкладу «Стандарт із щомісячною виплатою процентів» 18 жовтня 2010 року №SAMDN 1503.

На підставі наведеного договору вкладник вносить грошові кошти на вкладний рахунок НОМЕР_1 у сумі 10000 доларів США на строк 12 місяців у порядку та на умовах, визначених в цьому договору-заяві, Умовах та Правилах надання банківських послуг, тарифах (а.с.9).

Згідно із ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Пунктом 3 договору між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладений договір вкладу «Стандарт із щомісячною виплатою процентів» 18 жовтня 2010 року №SAMDN 1503 передбачено у разі, якщо після закінчення терміну вкладу клієнт не заявив банку про відмову від продовження терміну вкладу, вклад автоматично вважається продовженим ще на один термін, вказаний у заяві, строк вкладу продовжується неодноразово.

Заперечуючи проти позову, публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» посилалося на дострокове розірвання договору та повернення ОСОБА_3 владу в сумі 9782 долари США на підставі заяви ОСОБА_3 від 15 лютого 2013 року.

Згідно із ч.1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

До матеріалів справи приєднано заяву ОСОБА_3 від 15 лютого 2013 року про розірвання договору від 18 жовтня 2010 року №SAMDN 1503 та виплату грошових коштів (а.с.76).

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності.

Згідно виписки по рахунку НОМЕР_1 вбачається, що 15 лютого 2013 року здійснено видачу грошових коштів за договором вкладу «Стандарт із щомісячною виплатою процентів» від 18 жовтня 2010 року №SAMDN 1503 в розмірі 9782 долари США, 223 долари США 35 центів перерахунок процентів за дострокове розірвання договору.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Відповідно приєднаного до матеріалів справи витягу з касового журналу касира Вижницького відділення публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» ОСОБА_4 НОМЕР_2 15 лютого 2013 року о 12 годині 31 хвилині здійснена виплата по депозитному договору №SAMDN 1503.

За змістом п.4.4 постанови Національного банку України від 19 лютого 2001 року №72 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» на підприємствах за умови забезпечення належного зберігання касових документів касову книгу можна вести також в електронній формі за допомогою комп»ютерних засобів.

Само по собі посилання ОСОБА_3 на те, що підпис на заяві ОСОБА_3 від 15 лютого 2013 року про розірвання договору від 18 жовтня 2010 року №SAMDN 1503 та виплату грошових коштів вчинено іншою особою не спростовує обставин розірвання наведеного договору.

За змістом ч.1 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

На підставі ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Під час розгляду справи апеляційним судом представнику позивача ОСОБА_1 роз»яснено право подання доказів щодо обставин вчинення ОСОБА_3 заяви від 15 лютого 2013 року про розірвання договору від 18 жовтня 2010 року №SAMDN 1503 та виплату грошових коштів, призначення експертизи.

Проте, позивач ухилився від доведення обставин, на які посилався у запереченнях.

Навпаки, з витягу по рахунку НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_3 щомісяця нараховувалися та виплачувалися проценти, припинено нарахування процентів з 15 лютого 2013 року (а.с.77-78).

Відповідно до ст. 64 ЗУ "Про банк та банківську діяльність" обов'язок банку ідентифікувати клієнта відповідно до законодавства України. рахунок клієнту відкривається та зазначені операції здійснюються лише після проведення ідентифікації особи клієнтів та вжиття заходів відповідно до законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом.

У такому разі висновок суду першої інстанції про покладення на публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» обов»язку повернути ОСОБА_3 вклад в сумі 10000 доларів США не відповідає обставинам справи.

На підставі п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

За таких обставин судове рішення підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України.

На підставі ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом.

Відповідно до ч.2, 3 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

З огляду на розірвання договору між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_3 вкладу «Стандарт із щомісячною виплатою процентів» 18 жовтня 2010 року №SAMDN1503 права і обов'язки сторін за наведеним правочином припинилися.

Тому підстав для стягнення з публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 вкладу в розмірі 10000 доларів США немає.

Керуючись п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк задовольнити.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 січня 2015 року скасувати.

У позові ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк про стягнення грошових відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - підпис /Половінкіна Н.Ю./

Судді - підписи /Заводян К.І., Бреславський О.Г./

З оригіналом згідно: