Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/674/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Драний В. В.
Доповідач Черненко В. В.
УХВАЛА

Іменем України

04.03.2015 колегія суддів в складі

Головуючого судді: Черненко В.В.

Суддів: Чорнобривець О.С., Кодрула М.А.

За участю секретаря: Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.01.2015 року по справі за позовом Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,-

ВСТАНОВИЛА:

ОКВП «Дніпро-Кіровоград» звернувся у суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» починаючи з 01.04.2012 року надає споживачам послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

В період з 01.07.2008 року по 31.03.2012 року включно, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення надавались комунальними підприємством «Кіровоградське водопровідно-каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради».

З 01.04.2012 року правонаступником прав і обов'язків комунального підприємства «Кіровоградське водопровідно-каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради» є обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро - Кіровоград».

Позивач зазначив , що ОСОБА_2 є власником частини будинку АДРЕСА_1.

Шляхом відкриття особового рахунку НОМЕР_1 та видачею абонентської книжки, споживач вступив у фактичні договірні відносини з підприємством та йому було надано послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в період з 11.2011 по 05.2014 року включно на суму 2710,14 грн.

Позивач зазначив, що зі свого боку заявник договірні зобов'язання виконує в повному обсязі, однак боржник свої зобов'язання щодо своєчасності плати за отримання послуги належним чином не виконує, чим порушує вимоги ст.. 526 ЦК України.

Станом на 01.06.2014 року заборгованість боржника перед ОКВП «Дніпро-Кіровоград» становить 2114,09 грн.

Просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача борг за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 2114,09 грн., 3% річних в сумі 55,59 грн. та індекс інфляції в сумі 203,84 грн.

В ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача на їхню користь борг за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 3035,95 грн., 3% річних в сумі 94,65 грн. та індекс інфляції в сумі 415,94 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.01.2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції у зв'язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що відповідно до договору купівлі - продажу часток житлового будинку від 06 травня 2005 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7298707 від 20.05.2005 року ОСОБА_2 є власником 17/50 часток житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 52, 54).

Як вбачається з свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 21788071 від 19.05.2014 року ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,026 га для індивідуального садівництва, землі житлової та громадської забудови за адресою: м. Кіровоград, вул. Байкальська (а.с. 56).

Згідно довідки квартального комітету № 13 Ленінського району м. Кіровограда № 670 від 19 листопада 2013 року, разом з відповідачем - за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: чоловік ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4 (а.с. 6), що також підтверджується домовою книгою (а.с.50-51).

Суд встановив , що між обласним комунальним виробничим підприємством «Дніпро - Кіровоград» та ОСОБА_2 письмовий договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не укладався, а між сторонами фактично склалися договірні відносини, в зв'язку з чим відповідач повинен щомісячно вносити плату за користування послугами з централізованого водопостачання та водовідведення відповідно до діючих тарифів.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до п. 21 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2005 року № 630, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з розрахунку на одну особу та ведення особистого підсобного господарства.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем з 01.05.2011 року по 31.08.2011 року додатково проведено відповідачу нарахування витрат води на ведення особистого підсобного господарства та проведено донарахування на собаку в період з 01.06.2011 року.

З 01.06.2011 року норму споживання холодної води збільшено з 1,5 м.куб. на 4,5 м.куб.

З 01.12.2011 року норма споживання була зменшена з 4,5 м.куб. на 4,34 м.куб., відповідно до рішення Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради за № 1107 «Про затвердження норм питного водопостачання для мешканців міста Кіровограда» (а.с. 83-85).

З 01.05.2012 року норма споживання становить 4,34 м3 (на одну людину), додатково проводились нарахування витрат води на ведення особистого підсобного господарства в період з 01.05.2012 року по 31.08.2012 року.

Відповідно до комісійного обстеження домоволодіння відповідача, проведеного 31.05.2012 року, було складено акт обстеження, згідно якого встановлено, що відповідач користується дворовою водозбірною колонкою, має город 2 сотки, ділянку засаджену розами (4 м. х 6 м.)(а.с. 28)

Суд першої інстанції зазначив, що відповідач в судовому засіданні визнав факт користування водою із дворової водозбірної колонки , яка знаходиться у дворі співвласника домоволодіння, ОСОБА_5 , а також підтвердила факт оплати за надані послуги з водопостачання виходячи із норми споживання в розмірі 1.5 м.куб. з однієї особи на місяць.

Суд першої інстанції зазначив, що з наданого позивачем розрахунку вбачається , що станом на 01.11.2014 р. заборгованість відповідача за послуги водопостачання у період з 01.11.2011 року по 31.10.2014 року становить 3035,95 грн. (а.с. 45).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки відповідач не виконує у повному обсязі взяті на себе зобов'язання по оплаті за надані послуги , суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 3095 грн. 95 коп., 94 грн. 65 коп., 415 грн. 94 коп. індекс інфляції, відповідно до вимог статті 635 ЦК України та судовий збір в розмірі 243 грн. 50 коп.

При розгляді справи суд першої інстанції посилався на норми матеріального права які регулюють спірні правовідносини зокрема п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 611 ЦК України, ст. 625 ЦК України, ст. 162 ЖК України, ст. 22 Закону України «Про питну воду та водопостачання» .

В апеляційній скарзі зазначається, що суд першої інстанції при розгляді позовних вимог не встановив дійсні обставини по справі,що як наслідок привело то помилкового рішення суду . Зокрема зазначається , що суд не звернув увагу на ті обставини , що встановлена норма споживання води в розмірі 1.5 м.куб. на місяці на кожну зареєстровану людину була встановлена відповідачу , ще в 2007 році , оскільки у неї відсутній водопровід в її частині будинку, тому відсутні будь які підстави вимагати оплату за користування водою у більшому розмірі ніж 1.5 м.куб. Також зазначається , розрахунок заборгованості не відповідає дійсності.

Колегія суддів перевірила зазначене в апеляційній скарзі і дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.. ст.. 10 , 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку , з чим погодилась і колегія суддів , що позовні вимоги підлягають задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору купівлі - продажу часток житлового будинку від 06 травня 2005 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7298707 від 20.05.2005 року ОСОБА_2 є власником 17/50 часток житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 52, 54). Зазначений будинок обладнаний дворовою водопровідною колонкою загального користування, якою користується відповідач по справі. Засоби обліку води в даному будинку відсутні.

В абонентській базі Кіровоградського ВКГ відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1. Особовий рахунок відкрито на ім'я ОСОБА_2. Письмовий договір про надання послуг сторонами не укладався. Пільги по особовому рахунку відсутні. Згідно довідки квартального комітету №13 Ленінського району м. Кіровограда від 19.11.2013 року №670 , кількість осіб що зареєстровані за даною адресою становить троє осіб.

З матеріалів справи вбачається, що нарахування за послуги водопостачання проводяться відповідно до п.21 « Правил надання послуг з централізованого опалення , постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМ України від 21.05.2005 року №630 згідно яких у разі відсутності у квартирі(будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами(нормами) споживання , з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

З матеріалів справи вбачається, що з 01.05.2011 року по 31.08.2011 року додатково проведено нарахування витрат води на ведення особистого підсобного господарства та проведено донарахування в період з 01.06.2011 року.

З 01.06.2011 року норму споживання холодної води збільшено з 1.5 м.куб. на 4.5 м.куб. , що підтверджується актом обстеження від 09.06.2011 року, та актом обстеження від 30.06.2011 року, де зазначено, що норма споживання за адресою АДРЕСА_1 становить 4.5 м.куб.

З 01.12.2011 року норма споживання зменшена з 4.5 м.куб. до 4.34 м.куб. відповідно до рішення ВК Кіровоградської міської ради №1107 № «Про затвердження норм питного водопостачання для мешканців м. Кіровограда».

З 01.05.2012 року норма споживання води становить 4.34.м.куб. на одну особу.

Встановлені обставини свідчать , що позивач проводив нарахування за надані послуги з водопостачання води відповідачу відповідно до норм діючого законодавства . Відповідачем, відповідно до статі 60 ЦПК України зазначені обставини не спростовані .

Колегія суддів перевірила наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача за надані послуги і дійшла висновку, що розрахунок відповідає дійним обставинам справи і не спростовується іншими матеріалами справи.

Колегія суддів приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307,ст.ст. 308 , 313- 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.01.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: