Справа № 0910/1403/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2015 м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Турянського І.Є., з секретарем Лазорик Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд до відповідачів з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що мати позивача ОСОБА_5 померла 27 червня 2010 року. 19 березня 2010 року нею ніби-то було вчинено заповіт на його користь та на користь відповідачів по справі. Даний заповіт посвідчувався секретарем Вербовецької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області. Вважає такий заповіт недійсним, тобто посвідченим з порушенням чинного законодавства та всупереч волі заповідачки. Позивач переїхав на постійне місце проживання в Російську Федерацію, однак постійно приїжджав до батьків в період своєї відпустки, допомагав їм у веденні господарства. У 2008 році помер батько позивача. Після смерті матері він приїхав на похорон, однак про наявність заповіту йому стало відомо тільки після його приїзду на 40-й день , на поминальний обід. Позивачу остання нічого не говорила про намір скласти заповіт. Сам текст заповіту викладений за допомогою компютерної техніки, хоча посвідчувався вдома у заповідачки в звязку з її похилим віком. Свідок ОСОБА_6, яка була присутня при посвідченні заповіту, в той час була важкохворою і фізично не могла прийти до господарства ОСОБА_5 ОСОБА_7 ОСОБА_5 станом на 19.03.2010 року була хворою та перебувала в стадії реабілітації після перенесеного інсульту, в результаті чого, не могла усвідомлювати наслідки своїх дій та керувати ними. Не заперечує, що відповідачка ОСОБА_2 здійснювала за матірю догляд з 2008 року, при чому до того остання доглядала і батька з кінця 2007 року, так як мати в той час вже була неходячою. Просить визнати заповіт недійсним.

Представник відповідачки ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, суду пояснив, що ОСОБА_5 захворіла та була неходячою. З 2007 року відповідачка доглядала батьків позивача. В 2008 році батько позивача ОСОБА_7 помер, однак на похороні дітей нікого не було а вона була змушена сама організувати і похорони, і в той же час доглядати ОСОБА_5 Остання особисто телефонувала позивачу, просила щоб він приїхав до матері, однак позивач посилався тільки на свою зайнятість та брак часу. В березні 2010 року ОСОБА_5 зателефонувала до сільської ради, покликала секретаря сільської ради, так як мала намір скласти заповіт, а також покликала свідків - ОСОБА_6, ОСОБА_9, і ОСОБА_10 Присутньою при складанні заповіту ОСОБА_2 не була. Стверджує, що на момент складання заповіту ОСОБА_5 в повній мірі усвідомлювала значення своїх дій. Про заповіт позивачу було відомо, адже його мати не приховувала свого наміру заповісти частину свого господарства відповідачці. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити із наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 червня 2010 року померла мати позивача ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-НМ № 113294, виданим Вербовецькою сільською радою 29.06.2010 року (том 1 а.с. 5). Як вбачається з копії заповіту, посвідченого Вербовецькою сільською радою 19.03.2010 року за реєстром № 169 (том 1 а.с. 7), на випадок своєї смерті ОСОБА_5 зробила заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла позивачу і відповідачам по справі в рівних частинах. Вказаний заповіт посвідчено вдома у заповідачки, за адресою с. Старий Косів Косівського району Івано-Франківської області у звязку з її похилим віком. У звязку з неможливістю прочитати і підписати заповіт, на особисте прохання заповідачки в її присутності, текст заповіту в голос прочитано і підписано ОСОБА_11 та в присутності запрошених заповідачкою двох свідків: ОСОБА_10 та ОСОБА_6

Статтею 37 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що у населених пунктах, де немає нотаріусів, уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії: вживають заходів щодо охорони спадкового майна; посвідчують заповіти (крім секретних); видають дублікати посвідчених ними документів; засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них; засвідчують справжність підпису на документах. Зазначені посадові особи органів місцевого самоврядування не мають права на оформлення документів, призначених для використання за межами державного кордону.

Згідно ст. 40 ЗУ «Про нотаріат» посвідчення заповітів і довіреностей посадовими особами, зазначеними в цій статті, проводиться з дотриманням вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів.

У відповідності до ст. 41 ЗУ «Про нотаріат» нотаріальні дії можуть вчинятися будь-яким нотаріусом чи посадовою особою органів місцевого самоврядування, за винятком випадків, передбачених статтями 9, 55, 60, 65, 66, 70-73, 85, 93 і 103 цього Закону, та інших випадків, передбачених законодавством України. Нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, в державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, чи приміщенні органів місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваної угоди, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями.

Пунктом 2.1. розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування передбачено, що нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням. Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування, то в посвідчувальному написі на документі і в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії із зазначенням адреси, а також причини, з якої нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування.

У відповідності до вимог ст. 44 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2.3 та п. 2.5 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, при вчиненні нотаріальної дії посадові особи органів місцевого самоврядування встановлюють особу, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, у порядку, визначеному статтею 43 Закону України "Про нотаріат". У разі, якщо за фізичну особу, яка внаслідок фізичної вади, хвороби не може власноручно підписати заповіт чи заяву, підписується інша фізична особа, посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу громадянина, що бере участь у нотаріальній дії, і особу громадянина, який підписався за нього. Копія документа, за яким встановлюється особа, долучається до примірника документа, який залишається у справах органу місцевого самоврядування. Під час посвідчення заповіту та засвідчення справжності підпису на документах визначається обсяг цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, у порядку, встановленому статтею 44 Закону України "Про нотаріат".

Згідно п. 1.4. розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування при посвідченні заповіту посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу заповідача та визначає обсяг його цивільної дієздатності. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог статей 1247, 1251 Цивільного кодексу України і особисто подані ними посадовій особі органу місцевого самоврядування. Посвідчення заповітів через представників, а також заповіту від імені кількох осіб (крім подружжя) не допускається. Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися в присутності не менш як двох свідків. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути посадова особа органу місцевого самоврядування, яка посвідчує заповіт, спадкоємці за заповітом, члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом, особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім'я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншим громадянином за правилами, викладеними у пункті 2.6 розділу II цього Порядку. Особа, на користь якої заповідається майно, не має права підписувати його за заповідача.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з медичними документами та медичними картками ОСОБА_5, вона мала тимчасові розлади в роботі лівої руки лівобічний геміпарез, докази щодо будь-якої хвороби правої руки чи правої частини тіла матеріали справи не містять.

Представником позивача неодноразово заявлялись клопотання про проведення посмертної судово-психіатричної експертизи та посмертної судово-медичної експертизи , однак, жодна з експертних установ, на які вказував представник позивача, не в праві вирішувати питання, зазначені в клопотанні представника позивача, що підтверджується листами Обласного бюро судово-медичної експертизи за № 4/7288-к від 15.12.2014 року (том 2 а.с. 150), Обласної психоневрологічної лікарні № 3 за № 02/28 від 27.03.2015 року (том 2 а.с. 168-169) та № 98/7615 від 24.09.2015 року (том 2 а.с. 185) про повернення матеріалів справи та ухвал про призначення експертиз без виконання.

Тому суд вважає дані клопотання такими, що тягнуть за собою порушення процесуальних норм, якими регламентується строки розгляду справи.

Жодних інших документів, які б могли бути підставою вважати ОСОБА_5 недієздатною та такою, що не могла усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, позивачем не надано та не доведено порушень, що потягли б за собою визнання заповіту недійсним.

На підставі наведеного, ст. 40, 41, 44 ЗУ «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування та керуючись ст.ст. 213 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддя: Турянський І.Є.