АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8363/15 Справа № 202/8807/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Черненкової Л.А., Глущенко Н.Г., при секретареві Прудченко В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровськ від 27 серпня 2014 року про забезпечення позову Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_3 (треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5) про звернення стягнення на предмет іпотеки;

в с т а н о в и л а :

Ухвалою судді Індустріального райсуду м.Дніпропетровськ від 27.08.2014р. заяву ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» про забезпечення його позову задоволено та накладено арешт на належну відповідачу ОСОБА_3 будівлю №13 по вул.Ванцетті у м.Дніпропетровськ. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати вказану ухвалу судді, посилаючись на її невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Згідно позовної заяви ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» вимогами останнього є звернення стягнення на предмет іпотеки - будівлю №13 по вул.Ванцетті у м.Дніпропетровськ у рахунок погашення кредитної заборгованості ОСОБА_4 на загальну суму у розмірі 123 911,05 доларів США та суми штрафних санкцій.

Відповідно до вимог ч.1,3 ст.151 ЦПК України суд може вжити заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи зазначені вимоги закону, суд першої інстанції обґрунтовано забезпечив позов відносно будівлі №13 по вул.Ванцетті у м.Дніпропетровськ, яка і є предметом позову банку про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на відсутність доказів існуючої реальної загрози не виконання чи утруднення виконання судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки безпідставні, оскільки самою ж ОСОБА_2 визнається, що вказаний предмет позову вже був обєктом неодноразового відчуження. Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що спірна будівля належить ОСОБА_3, як добросовісному набувачу, також не можуть бути прийняті до уваги на даній стадії розгляду справи при вирішенні питання про забезпечення позову. ОСОБА_3 став власником будівлі №13 по вул.Ванцетті у м.Дніпропетровськ на підставі другого договору купівлі-продажу, укладеного після визнання недійсним договору іпотеки рішенням Жовтневого райсуду м.Дніпропетровськ від 14.06.2013р. Проте рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 9.10.2014р. вказане судове рішення скасовано, а у позові про визнання недійсним договору іпотеки відмовлено. Крім того, обґрунтованість предявлення банком позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки належну йому будівлю №13 по вул.Ванцетті у м.Дніпропетровськ, вирішується судом при розгляді цих позовних вимог по суті.

Таким чином ухвала судді суду першої інстанції за доводами апеляційної скарги скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307,312,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровськ від 27 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді : Пономарь З.М.

ОСОБА_6

ОСОБА_7