Ухвала

іменем україни

28 жовтня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кузнєцов В.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» про розірвання договору в односторонньому порядку, стягнення грошових коштів та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив розірвати в односторонньому порядку: угоду № 179838 від 23 грудня 2007 року, та додатків до неї за № № 1, 2, додатку № 3 від 29 червня 2011 року які є невід'ємними частинами угоди № 179838 від 23 грудня 2007 року, договір застави автомобілю № 882 від 26 вересня 2011 року та стягнути з відповідача ПАТ «АІСЕ Україна на користь позивача ОСОБА_2 суму в розмірі 10 800,00 грн, моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн, витрати на правову допомогу.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалені у справі судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, враховуючи положення ст.ст. 651, 652 ЦК України, вірно виходив із того, що позивач укладаючи угоду та додатки до неї із відповідачем був ознайомлений із усіма її істотними умовами, діяв відповідно до власного волевиявлення та розумів значення свої дій. Позивач не довів та не надав належних доказів того, що відповідачем при укладенні оспорюванної угоди було порушено вимоги ст. ст. 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів».

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» про розірвання договору в односторонньому порядку, стягнення грошових коштів та моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ