Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 299/2369/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16.09.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого А.А.Надопта, при секретарі С.С.Онисько, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу 2.118.469,39 грн.,

В С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.11.2007р. між позивачем- ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №МКV0G00007105, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 25.000,00 доларів США на термін до 18.11.2027р. зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. ОСОБА_3 до цього договору відповідач ОСОБА_2 сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом у разі порушення зобов»язань за кредитним договором відповідача ОСОБА_1.

Окрім того, кредитні зобов»язання відповідача ОСОБА_1 за договором кредиту були забезпеченні договором поруки, укладеним з поручителем ОСОБА_2.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує, що він свої зобов»язання виконав в повному обсязі, видавши відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 25.000,00 доларів США, проте відповідач в порушення вимог кредитного договору їх не виконав- не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені Договором порядку та строки, а відтак станом на 09.06.2015р. має заборгованість 100.401,39 доларів США, з яких 25.574,70 доларів США- заборгованість за кредитом; 20.030,68 доларів США- заборгованість по процентам за користування кредитом; 3.701,31 доларів США- заборгованість по комісії за користування кредитом; 46.302,40 доларів США- пеня за несвоєчасність виконання зобов»язання за кредитом; 511,85 доларів США- штраф (фіксована частина) та 4.780,45 доларів США- штраф (процентна складова), а відтак позивач, оскільки відповідачі в даних кредитних правовідносинах д іють як солідарні боржники, просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором та суму понесених судових витрат: 3.654,00 грн. судового збору.

Представник позивача в судове засідання не прибув, проте подав письмову заяву від 16.09.2015р., в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві та просив суд їх повністю задоволити, а справу розглянути у його відсутності.

ОСОБА_3ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з"явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином, проте повторно подав до суду письмову заяву про відкладення слухання справи «по сімейним обставинам», аналогічна заява була подана відповідачем і в судове засідання 09.09.2015р.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Стаття 27 ЦПК України передбачає право учасників процесу брати участь у судових засіданнях. Частиною 3 зазначеної статті особи, які беруть участь у справі, зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов»язки.

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_1, не з»являючись в судове засідання, надавши суду фактичними доказами не підтвердженні заяви про відкладення слухання справи «по сімейним обставинам», зловживає своїми процесуальними правами. На підставі наведеного суд визнає зазначені відповідачем причини неявки неповажними, оскільки такі належними та достовірними доказами не підтверджені, що дає суду обґрунтовані підстав прийти до висновку, що відповідач умисно затягує розгляд справи, своєю поведінкою порушує права інших учасників процесу, зокрема, щодо розумних строків розгляду справи у суді, а відтак, зі згоди представника позивача, викладеній у заяві, суд ухвалює рішення у справі при заочному розгляді справи з урахуванням наявних у справі матеріалів, які надав позивач, що відповідає положенням ст.ст.224-226 ЦПК України.

ОСОБА_4Гальмаш в судове засідання повторно не з"явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином, заяв про причини своєї неявки або клопотань про відкладення справи не надав, а відтак, зі згоди представника позивача, викладеній у заяві, суд ухвалює рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.224-226 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв"язку, суд приходить до наступного.

За приписами ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, особа на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору і зобовязана належно довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст.10,11,57-61); про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст.ст. 212-215).

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ст.6) встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків.

Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які випливають із договірних зобов»язань, зокрема, згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у відповідності з умовами договору, який є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України), і вимогами законодавства.

Окрім того, до даних правовідносин підлягає застосування і законодавство, яке регулює поруку як вид забезпечення виконання зобов»язань.

Згідно з положеннями ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові коти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо позики, якщо інше не встановлено параграфом про кредит і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до приписів ст.1048 зазначеного Кодексу.

Аналіз зазначених норм дає суду підстав прийти до висновку, що у разі прострочення позичальником сплатити чергової суми у позикодавця виникає право вимагати сплатити всієї суми позики, яка залишилась несплаченою, тобто вважаються такими, що настали всі строки платежу по всій позиці в цілому.

Суд встановив, що всупереч цьому, відповідачі не виконали свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором №МКV0G00007105 та договором поруки.

Так, як достовірно встановлено з матеріалів справи 19.11.2007р. між позивачем- ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №МКV0G00007105 /а.с.13-15/, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 25.000,00 доларів США на термін до 18.11.2027р. зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. ОСОБА_4 до цього договору відповідач ОСОБА_2 сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом у разі порушення зобов»язань за кредитним договором відповідача ОСОБА_1.

Окрім того, кредитні зобов»язання відповідача ОСОБА_1 за договором кредиту були забезпеченні і договором поруки від 19.11.2007р. /а.с.20/, укладеним з поручителем ОСОБА_2, відповідно до умов якого (п.2) поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов»язань за кредитним договором в тому ж розмірі , що і боржник.

Поняття поруки закріплене у ст.553 ЦК України, відповідно до якої порукою є договір, за яким поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником.

Так, матеріалами справи достовірно встановлено, що позивач свої зобов»язання виконав в повному обсязі, видавши відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 25.000,00 доларів США, що стверджено даними власноручно підписаних відповідачем ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на видачу готівки №1 /а.с.16-18/, проте відповідач, в порушення вимог кредитного договору їх не виконав- не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені Договором порядку та строки, а відтак, станом на 09.06.2015р. має заборгованість 100.401,39 доларів США, з яких 25.574,70 доларів США- заборгованість за кредитом; 20.030,68 доларів США- заборгованість по процентам за користування кредитом; 3.701,31 доларів США- заборгованість по комісії за користування кредитом; 46.302,40 доларів США- пеня за несвоєчасність виконання зобов»язання за кредитом; 511,85 доларів США- штраф (фіксована частина) та 4.780,45 доларів США- штраф (процентна складова).

Суд виходить з того, що відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону.

Боржник та поручитель відповідно до вимог ст.ст.554,610 ЦК України несуть відповідальність як солідарні боржники.

Крім цього, згідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

На підставі наведеного суд прийшов до переконання, що банк відповідно до закону та умов договорів кредиту та поруки, у зв»язку із неналежним виконанням позичальником ОСОБА_1 повернення отриманого кредиту, правомірно пред»явив вимоги до нього як позичальника та поручителя ОСОБА_2 про дострокове повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, заборгованості по комісії, пені та штрафів, тобто позичальник повинен сплатити вищезазначені суми. Оскільки порука ОСОБА_2 за договором поруки не припинилась, а відтак є всі законні підстави і для його солідарної з позичальником відповідальності.

При цьому суд виходить з того, що поручитель відповідно до приписів ч.2 ст.553 та ч.2 ст.554 ЦК України, відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, крім випадків, коли поручитель зобов»язався відповідати за виконання зобов»язання частково.

Суд також вважає, що судові витрати по справі, які поніс позивач, слід стягнути солідарно з відповідачів, оскільки відповідно до вимог ст.88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. В даному випадку відповідно до платіжних доручень від 22.07.2015р. /а.с.1/ позивач сплатив 3.654,00 грн. судового збору.

ОСОБА_4 до вимог ст.ст.525,554,610,1048,1050,1054 ЦК України та керуючись ст.ст.10 п.3,11 п.1,60 п.1,88,212-213,215,224-226 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу 2.118.469,39 грн. - задоволити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН-) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН-) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги-50) заборгованість за кредитним договором №МКV0G00007105 в у розмірі 100.401,39 доларів США, що за курсом НБУ від 09.06.2015р. складає 2.118.469,39 грн., а також понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 3.654,00 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Виноградівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 10-ти днів з дня його винесення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

ГоловуючийОСОБА_7