Справа № 202/3080/15-ц
Провадження №2/0202/2926/2015
26 жовтня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: Бєсєди Г.В.
при секретарі: Чумак В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська справу за позовом прокурора Індустріального району м. Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про накладення заборони на відчуження нерухомого майна, -
До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся прокурор Індустріального району м. Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про накладення заборони на відчуження нерухомого майна.
В обґрунтування поданої заяви прокурор зазначив, що ОСОБА_2 є матірю малолітнього ОСОБА_1 Відомості про батька дитини внесено до свідоцтва відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2012 року ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_1 Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 20.04.2012 року № 151, малолітньому ОСОБА_1 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. При позбавленні відповідача батьківських прав судом не було вирішено питання щодо заборони на відчуження житла дитини, а саме квартири № 28 у м. Дніпропетровську по вул. Косіора у буд. № 47, що належить відповідачу на праві власності. Для забезпечення захисту прав малолітнього ОСОБА_1 просить суд накласти заборону на відчуження нерухомого майна, що належить відповідачу.
В судове засідання прокурор Індустріального району м. Дніпропетровська зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просив ухвалити заочне рішення по справі.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку передбаченому чинним законодавством, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, в звязку з чим суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.
Представник органу опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради в судові засідання зявлявся, позовні вимоги підтримав. В судове засідання, призначене на 26.10.2015 року, не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі та просив суд ухвалити рішення по справі в інтересах дитини.
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судові засідання не зявлялися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в порядку передбаченому чинним законодавством, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність не подавали.
Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні обставини справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КИ № 264428, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська 09.06.2004 року, батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_8 та ОСОБА_2.
Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2012 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, позбавлено батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 20.04.2012 року № 151 малолітньому ОСОБА_1 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 15.06.2012 року № 223 за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закріплено право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно рішення виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 18.05.2012 року № 275 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як дитину позбавлену батьківського піклування, з 21.05.2012 року влаштовано в прийомну сім'ю ОСОБА_9 та ОСОБА_10 для спільного проживання та його виховання.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 17.02.1998 року, виданого виконавчим комітетом міської ОСОБА_2 народних депутатів м. Дніпропетровська, квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_2.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у разі влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» та ч. 1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи - інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім'ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей.

Частиною 1 статті 248 СК України передбачено, що дитина - сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала.

Згідно ч. 1 ст. 20 Конвенції ООН «Про права дитини» ратифікованої постановою Верховної ОСОБА_2 України від 27.02.1991 року дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою.

Згідно з ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Виходячи із наведеного та враховуючи, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2012 року відповідача ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_1, питання щодо накладання заборони на відчуження житла дитини одночасно з позбавленням матері батьківських прав не заявлялося та не вирішувалося, суд з метою захисту законних прав та інтересів малолітньої дитини вважає за необхідне задовольнити позов в повному обсязі та накласти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_2, яка на підставі права спільної сумісної власності належить відповідачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги прокурора Індустріального району м. Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про накладення заборони на відчуження нерухомого майна задовольнити.

Накласти заборону на відчуження майна, а саме квартири АДРЕСА_2, яка на підставі права спільної сумісної власності належить ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2 до досягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

Повідомити державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори про накладення заборони на відчуження майна шляхом надіслання копії рішення, що набрало законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 (двадцять) коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача з поданням такої заяви у десятиденний термін з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Г.В. Бєсєда