Справа № 530/1671/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

21.10.2015 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Водолага А.В.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зіньків Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Високівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Відділ держземагенства у Зіньківському районі, Реєстраційна служба Зіньківського районного управління юстиції про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

В судове засідання не з»явилась позивач, представник відповідача, представники третіх осіб. Про час і місце розгляду справи були повідомлені в законом встановленому порядку, направили в адрес суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Справа розглядалась в порядку ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи суд встановив.

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2 просить суд винести рішення, яким визнати за ним право приватної власності на земельну ділянку площею 3,30 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Високівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, яка належала його померлій матері ОСОБА_2, державний акт на право приватної власності на землю сер. Р3№ 661617, виданий на підставі розпорядження голови Зіньківської райдержадміністрації від 27.12.2002 року №726, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 360 від 28.01.2003 року.

Судом встановлено, що 10.10. 2011 року в с. Високе Зіньківського району Полтавської області померла мати позивача ОСОБА_2 /а.с.6/. З дня її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить і спірна земельна ділянка /а.с.8/. Позивач ОСОБА_1 є сином померлої, що підтверджується свідоцтвом про його народження /а.с.7/. При житті спадкодавець склала заповіт, яким все належне їй майно і на яке вона матиме право заповідала своєму сину ОСОБА_1.

Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом проживання в господарстві померлої на день її смерті. Коли звернувся до Зіньківської державної нотаріальної контори Полтавської області з заявою про прийняття спадщини спадкодавця ОСОБА_2, як спадкоємець за заповітом, Державний нотаріус Зіньківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 у видачі свідоцтв про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку відмовила в зв»язку з відсутністю відомостей про спірні земельні ділянки в Державному земельному кадастрі А.С.13/, що і стало підставою для звернення до суду.

Статтею 79-1 ЗК України встановлено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об»єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Нормою ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. У разі якщо відомості про земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України у разі смерті власника право власності припиняється.

За таких обставин, видати свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка входить до складу спадщини ОСОБА_4, немає підстав.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ч.1ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 197, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Визнати за позивачем ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_3 право приватної власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, площею 3,30 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Високівської сільської ради, Зіньківського району, Полтавської області, яка належала його померлій матері ОСОБА_2, державний акт на право приватної власності на землю сер. Р3№ 661617, виданий на підставі розпорядження голови Зіньківської райдержадміністрації від 27.12.2002 року №726, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 360 від 28.01.2003 року.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга апеляційному суду подається через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Копію рішення направити сторонам.

СуддяОСОБА_5