У Х В А Л А

Справа № 183/6227/14

№ 2-з/183/103/15

24 вересня 2015 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д.О., за участю секретаря судового засідання Соловйової., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні житловим приміщенням, вселення, зобов`язання повернення житлового приміщення, відшкодування збитків,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні житловим приміщенням, вселення, зобов`язання повернення житлового приміщення, відшкодування збитків.

23 вересня 2015 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, отримана головуючим суддею 24 вересня 2015 року згідно якої позивач просить забезпечити його позов шляхом призупинення стягнення 80930 гривень на підставі виконавчого документа № 201/7757/13-ц, який оскаржується позивачем в судовому порядку.

Заяву обґрунтовано тим, що оскільки судом в даній справі розглядається позов, що містить вимоги про відшкодування з відповідача на користь позивача збитків в розмірі 189647,18 гривень, а згідно виконавчого листа Жовтневого районного суду Дніпропетровська від 09 січня 2014 року по справі №201/7757/13-ц присуджено до стягнення з позивача сума авансу в розмірі 80930 гривень є підстави для забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа Жовтневого районного суду Дніпропетровська, приймаючи до уваги особистість відповідача, який шляхом обману та вступивши у змову з ОСОБА_4 підробив розписку, подану в якості доказу до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, що послугувало підставою для накладення арешту на майно позивача та обману судді Жовтневого районного суду Дніпропетровська, докази чого знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0004028.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви позивача з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як наведено в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9, вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК України, перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Як зазначено заявником в поданій заяві, стягнення грошових коштів в розмірі 80930 гривень здійснюється на виконання судового рішення. Внаслідок чого забезпечення позову шляхом покладення заборони стягнення грошових коштів у іншій справі, ніж у тій, в якій здійснюється стягнення, яка стосується усунення перешкод в користуванні та розпорядженні, відшкодування завданих збитків буде фактичним зупиненням виконання судового рішення, що набрало законної сили, внаслідок чого захід забезпечення позову, обраний відповідачем не є спів мірним позовним вимогам.

Посилання на відсутність підстав для виконання судового рішення іншого суду, безпідставність судового рішення через надання стороною у справі підробленого доказу, який слугував підставою для його ухвалення є підставою для перегляду означеного судового рішення за нововиявленими обставинами, а не підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Крім того, позивачем не надано належні та допустимі докази того, що не вжиття заходів забезпечення позову у вигляді припинення стягнення з нього грошових коштів на підставі виконавчого документу призведе до неможливості виконання можливого рішення суду у даній справі.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151, 152 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міжрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.О. Парфьонов