Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 311/176/15-ц
Провадження № 2/321/120/2015
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого: судді Дараган Л.В.

при секретарі: Мосієнко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, розташованого в смт. Михайлівка Запорізької області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Василівського районного суду Запорізької області, заступника голови Василівського районного суду Запорізької області ОСОБА_2, судді Василівського районного суду Запорізької області Нікандрової Світлани Олександрівни, керівника апарату Василівського районного суду Запорізької області ОСОБА_3, секретаря Василівського районного суду Запорізької області ОСОБА_4, старшого секретаря Василівського районного суду Запорізької області ОСОБА_5 про визнання недотриманим передбачене конституційне право підсудного реабілітованого ОСОБА_1 на судовий захист суддею Нікандровою Світланою Олександрівною в ході кримінального провадження та іншими суддями протягом тривалого судового розгляду з 2004 року по 2008 рік,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Василівського районного суду Запорізької області, заступника голови Василівського районного суду Запорізької області ОСОБА_2, судді Василівського районного суду Запорізької області Нікандрової С.О., керівника апарату Василівського районного суду Запорізької області ОСОБА_3, секретаря Василівського районного суду Запорізької області ОСОБА_4, старшого секретаря Василівського районного суду Запорізької області ОСОБА_5 про визнання недотриманим передбачене конституційне право підсудного реабілітованого ОСОБА_1 на судовий захист суддею Нікандровою С.О. в ході кримінального провадження та іншими суддями протягом тривалого судового розгляду з 2004 року по 2008 рік.

В судове засідання позивач не з'явився, від нього надійшла заява, згідно якої він внаслідок свого похилого віку та відсутності транспортного сполучення не може приймати участі в судових засіданнях; однак його неявка не перешкоджає вирішенню питання про закриття провадження по справі.

В судове засідання представник відповідача Василівського районного суду Запорізької області та відповідачі заступник голови Василівського районного суду Запорізької області ОСОБА_2, суддя Василівського районного суду Запорізької області Нікандрова С.О., керівник апарату Василівського районного суду Запорізької області ОСОБА_3, секретар Василівського районного суду Запорізької області ОСОБА_4, старший секретар Василівського районного суду Запорізької області ОСОБА_5 не з'явилися, від них надійшла заява, згідно якої вони просять розглянути справу за їх відсутності, а також закрити провадження по справі, оскільки ані судді, ані працівники апарату суду не можуть виступати відповідачами у справах, предметом яких є їх професійна діяльність.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність закриття провадження по справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження по справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З наданих позивачем матеріалів вбачається, що з 30 липня 2007 року в провадженні Василівського районного суду Запорізької області перебувала кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч. 1, ч. 3 ст. 358 КК України. В якості речових доказів у справі були залучені дві друкарські машинки, які були передані до суду з Токмацької міжрайонної прокуратури Запорізької області 15 травня 2008 року на письмову вимогу судді Василівського районного суду Запорізької області Нікондрової С.О., в проваджені якої перебувала вказана кримінальна справа. В подальшому кримінальну справу було передано до іншого суду, а речові докази повернуті до органів внутрішніх справ.

При цьому позивач зазначає, що він відмовився від отримання друкарських машинок, оскільки після їх огляду впевнився в тому, що їх підмінили. Також позивач вказує, що відповідачі такою своєю бездіяльністю та незаконними діями приховали крадіжку друкарських машинок зі складу речових доказів Токмацького МВ ГУМВС України в Запорізькій області та підмінили їх в ході незаконного зберігання в архіві суду, а тому він вимагає відновлення первинного положення друкарських машинок, з визначеними індивідуальними ознаками.

Так, відповідно до положень ст.ст. 126, 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Також, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року № 8, відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» від 12 червня 2009 року № 6, у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Тобто, зі змісту наведених вище положень чинного законодавства вбачається, що рішення суду і відповідно дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосудця, пов'язаних із підготовкою та судовим розглядом справ, можуть оскаржуватись у чинному в даний час апеляційному та касаційному порядку, а не шляхом їх оскарження до суду першої інстанції, оскільки це порушувало б конституційний принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи незалежним судом. Рішення суду (процесуальні дії чи бездіяльність суддів) оскаржуються лише в порядку, визначеному ст. 129 Конституції України та законодавством про судочинство.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) судів (суддів) одночасно з оскарженням таких дій, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти судів (суддів) є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду.

Тому розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), пов'язаних із розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання), нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

Отже, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у справі, як цього вимагає позивач. Винятками є лише випадки, коли суд (суддя) виступає не як орган (особа), що здійснює правосуддя, а як будь-яка інша установа (особа). Заяви, скарги, спрямовані на дії судді при здійсненні правосуддя, не підлягають розглядові в суді першої інстанції, оскільки відповідно до закону є інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя.

Таке законодавче врегулювання відповідає вимогам ст.ст. 6, 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Разом із цим, зі змісту поданої позовної заяви вбачається, що позивач у поданій ним позовній заяві фактично оскаржує бездіяльність та дії відповідачів як Василівського районного суду Запорізької області, суддів та працівників апарату цього суду, які, на думку позивача, призвели до порушення його прав та інтересів.

Таким чином, зважаючи на конституційні принципи незалежності судової гілки влади та забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, тому рішення суду, дії або бездіяльність як суду, так і суддів під час здійсненнями ними правосуддя, не можуть оскаржуватися у порядку цивільного судочинства, так само як і не можуть бути предметом судового розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним закрити провадження за позовною заявою до Василівського районного суду Запорізької області, заступника голови Василівського районного суду Запорізької області ОСОБА_2, судді Василівського районного суду Запорізької області Нікандрової С.О., керівника апарату Василівського районного суду Запорізької області ОСОБА_3, секретаря Василівського районного суду Запорізької області ОСОБА_4, старшого секретаря Василівського районного суду Запорізької області ОСОБА_5 про визнання недотриманим передбачене конституційне право підсудного реабілітованого ОСОБА_1 на судовий захист суддею Нікандровою С.О. в ході кримінального провадження та іншими суддями протягом тривалого судового розгляду з 2004 року по 2008 рік, в зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 206, ст.ст. 209, 210 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Василівського районного суду Запорізької області, заступника голови Василівського районного суду Запорізької області ОСОБА_2, судді Василівського районного суду Запорізької області Нікандрової Світлани Олександрівни, керівника апарату Василівського районного суду Запорізької області ОСОБА_3, секретаря Василівського районного суду Запорізької області ОСОБА_4, старшого секретаря Василівського районного суду Запорізької області ОСОБА_5 про визнання недотриманим передбачене конституційне право підсудного реабілітованого ОСОБА_1 на судовий захист суддею Нікандровою Світланою Олександрівною в ході кримінального провадження та іншими суддями протягом тривалого судового розгляду з 2004 року по 2008 рік закрити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

08.04.2015