Провадження № 2/151/227/15 року
РІШЕННЯ

іменем України

21.10.2015 року

Чечельницький районний суд Вінницької області

в складі : головуючої судді Гарник М.С.

при секретарі Сутовській А.В.

з участю відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Чечельник цивільну справу за позовом Кредитної спілки "Партнер" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення відсотків за договором кредиту,-

ВСТАНОВИВ:

26.08.2015 року позивач кредитна спілка "Партнер" звернулась у суд з позовом до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення солідарно відсотків за договором кредиту в сумі 14550,00 гривень та стягнення 243,60 гривень судового збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.08.2008 року Чечельницьким районним судом Вінницької області по справі №2-н-80 було прийнято рішення про стягнення заборгованості за договором кредиту від 23.01.2007 №0000049 в розмірі 8519 гривень 80 копійок з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь кредитної спілки "Партнер".

Відповідно до умов договору кредиту, плата за користування кредитом становить 65% річних на фактичний залишок суми кредиту і здійснюється, відповідно до договору, за час користування кредитом. В розрахунку плати за кредит використовується календарний рік.

Оскільки борг, після винесення рішення суду, боржниками добровільно погашений вчасно не був, а стягнення проводилось досить довгий період часу, за рахунок відсотків, що нараховувалися протягом цього часу, виникла нова заборгованість станом на 17.07.2015 року в сумі 17303 гривні 97 копійок. В зв'язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути солідарно з відповідачів на користь КС"Партер" відсотки за договором кредиту №0000049 від 23.01.2007 у розмірі 14550,00 гривень та 243,60 гривень судових витрат.

В судовому засіданні 02.10.2015 року представник позивача позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити.

У судовому засіданні відповідачі ОСОБА_1І та ОСОБА_2 позов не визнали, пояснивши суду, що вказану суму боргу вираховували з їхньої пенсії, але якщо необхідно то нехай і далі вираховують, поскільки вищевказаної суми одразу оплатити в них немає можливості. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення по слідуючим підставам:

Згідно договору кредиту № КСНП-0000049 від 23.01.2007 року, укладеного між Кредитною спілкою "Партнер" та ОСОБА_1, суд вбачає, що позивач надав позичальникові кредит в розмірі 7000 гривень на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забеспеченості, а позичальник зобовя'зується повернути кредит спілці відповідно до умов, передбачених цим договором (а.с.3).

Строк дії договору від 23.01.2007 до повного погашення позичальником заборгованості за кредитом, сплати ним сум нарахованих відсотків та витрат спілки, що виникли під час виконання цього договору(п.2.1. вищевказаного договору).

Згідно п.3.1. договору кредиту, плата за користування кредитом становить 65% річних на фактичний залишок суми кредиту та, при порушенні п.3.2. цього договору, додатково 0,3 % за кожен день просроченості від залишку суми кредиту.В розрахунку плати за кредит використовується календарний рік.

Відповідно до п.4.1. договору кредиту, сторони домовилися, що позичальник зобов'язується щомісячно сплачувати спілці нараховані відсотки та частину кредиту в терміни та розмірах не менше, ніж вказано в таблиці №1 Додатку до цього договору.

Також судом встановлено, що з метою забезпечення зобов'язання ОСОБА_1 за договором кредиту 23.01.2007 року між Кредиткою спілкою "Партнер" та ОСОБА_2, було укладено договір поруки №42-П, згідно умовами якого поручитель бере на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_1, що випливають із договору кредиту №КСНП-0000049 від 23 січня 2007 року між кредитором та боржником.

Згідно п.3.2 вищевказаного договору поруки поручитель та боржник несуть солідарну грошову та майнову відповідальність перед кредитором.Поручитель відповідає по зобов'язаннях боржника в повному обсязі, тобто: повернення кредиту, виплату відсотків за користування ним, сплату додаткових відсотків, відшкодування збитків, завданих кредитору внаслідок невиконання або неналежного виконання боржником умов договору позички.

Відповідно до п.4.1. вищевказаного договору, договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами умов цього договору та договору кредиту, вказаного в п.2.1. цього договору.

Відповідно до вимог ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зі змісту позовної заяви та пояснень представника позивача у суді вбачається, що 22.08.2008 року Чечельницьким районним судом Вінницької області по справі №2-н-80 було прийнято рішення про стягнення заборгованості за договором кредиту від 23.01.2007 №0000049 в розмірі 8519 гривень 80 копійок з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь кредитної спілки "Партнер".

Оскільки борг після винесення рішення суду, боржниками добровільно погашений вчасно не був, а стягнення проводилось досить довгий період часу, за рахунок відсотків, що нараховувалися протягом цього часу, виникла нова заборгованість.

Згідно розрахунку боргу станом на 17.07.2015 року суд вбачає, заборгованість за відсотками за користування кредитом 17303 гривні 97 копійок (а.с.7-8).Однак позивачем виставлена сума позовних вимог -14550,00 гривень, згідно витягу із протоколу засідання кредитного комітету кредитної спілки "Партнер" №104а від 17.07.2015 року (а.с.40).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст.599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється належним його виконанням.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Ст.554 ЦК України визначає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну)відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до договору поруки (а.с.4) від 23.01.2007 року ОСОБА_2В як поручитель взяв на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_1 у випадку неналежного виконання останньою грошових зобов'язань.

З показів відповідачів у суді, з матеріалів справи вбачається, що борг, після винесення рішення суду 22.08.2008 року, боржниками добровільно погашений вчасно не був, поскільки було складне матеріальне становище, а стягнення проводилось досить довгий період часу з пенсії.

З огляду на те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачами своїх зобов'язань за договором кредиту, утворення в зв'язку з цим в них заборгованості, а також враховуючи, що ОСОБА_2 виступив поручителем , суд вважає вони повинні відповідати, як солідарні боржники.Тому заборгованість на користь позивача підлягає солідарному стягненню з них в примусовому порядку.

Таким чином, суд стягує з відповідачав на користь позивача солідарно боргу по відсоткам за договором кредиту в сумі 14550,00 гривень, як заявлено позивачем, хоча згідно розрахунку заборгованості ця сума становить17303,97 грн.

Як вбачається з платіжного доручення №283 від 19.08.2015 року позивачем при подачі позову до суду сплачено 243,60 гривень судового збору, які відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачків в користь позивача.

Керуючись ст.525, 526, 530, 553, 554, 599, 610, 612, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити .

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь кредитної спілки "Партнер" (, п/р 3037 у ВФ ПАТ КБ "Приватбанк",МФО 302689) 14550 грн (чотирнадцять тисяч п"ятсот п"ятдесят гривень) боргу по відсоткам за договором кредиту №0000049 від 23.01.2007 року та 243.60 грн ( двісті сорок три гривні 60 копійок) на відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:підпис

З оригіналом вірно.Суддя М.С.Гарник