АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8504/15 Справа № 201/6616/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ходаківський М. П. Доповідач - Глущенко Н.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

04 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Пищиди М.М., Деркач Н.М.

за участю секретаря - Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю

«АТБ-торгстрой»

на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04 серпня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-торгстрой» до ОСОБА_2, третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування», про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ «АТБ-торгстрой» звернулося до суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.08.2015 року скасувати та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення є необґрунтованим, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, позивач вважає, що судом неповно досліджені обставини, що мають істотне значення для справи / а. с. 90-93 /.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.08.2015 року ТОВ «АТБ-торгстрой» відмовлено в його позовних вимогах до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП / а. с. 84-87 /.

Судом встановлено, що 19.03.2014 року, о 15 год. 30 хв., в м. Дніпропетровську, на перехресті вулиць Погребняка та Гусенка, за участю автомобіля «Тойота», держномер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 і знаходився під його керуванням, та автомобіля «Фольксваген Гольф», держномер НОМЕР_2, що належить ТОВ «АТБ-торгстрой», яким керував водій ОСОБА_3, сталася дорожньо-транспортна пригода.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.05.2014 року ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, та згідно ст. 124 КупАП позбавлено права керування транспортними засобами на строк шість місяців / а. с. 21 /.

Також, судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія та власника автомобіля «Тойота», держномер НОМЕР_3, тобто ОСОБА_2, застрахована ПрАТ «СК «Альфа Страхування» відповідно до договору (полісу) АВ-7736953 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21.03.2013 року. Ліміт відповідальності - 50000 грн., а франшиза - 0,00 грн. /а. с. 37-38/.

З платіжного доручення № 16981 від 16.07.2014 року вбачається, що ТОВ «АТБ-торгстрой» отримало страхове відшкодування, за наслідками зазначеної вище страхової події (ДТП від 19.03.2014 року), - у розмірі 16093,73 грн. на підставі протоколу огляду колісного транспортного засобу № 2642 від 01.04.2014 року, складеного судовим експертом-автотоварознавцем Чернецьким М.В. 01.04.2014 року та страхового акту № 0443.609.14.01.01 від 10.07.2014 року / а. с. 22,37,38,41, 42-47 /.

Відповідно до висновку експертного дослідження № 2759 за фактом спричинення аварійних пошкоджень автомобілю «Фольксваген Гольф», держномер НОМЕР_2, складеного судовим експертом Чернецьким М.В. 28.01.2015 року на замовлення ТОВ «АТБ-торгстрой» від 29.12.2014 року, вартість матеріальної шкоди, спричиненої з технічної точки зору власнику автомобіля «Фольксваген Гольф», держномер НОМЕР_2, пошкодженого внаслідок ДТП, в цінах станом на момент завершення виконання даної експертизи, становить 27004,68 грн. / а. с. 7-18 /.

У зв'язку з тим, що 16.07.2014 року ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було виплачено позивачу - ТОВ «АТБ-торгстрой» (як потерпілій стороні внаслідок ДТП, що сталася 19.03.2014 року) страхове відшкодування у сумі 16093,73 грн., яку було визначено на підставі страхового акту та приймаючи до уваги, що експертний висновок, яким вартість спричиненої позивачу матеріальної шкоди була визначена у розмірі 27004,68 грн., був складений 28.01.2015 року (тобто через півроку після отримання позивачем страхового відшкодування) та протягом цього періоду позивач не оскаржував ані страховий акт, ані розмір виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, при цьому ліміт страхового відшкодування перевищує розмір матеріальної шкоди визначений експертним дослідженням № 2759, враховуючи положення ч. 1 ст. 1194 ЦК України, суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову товариству в його позові до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП у зв'язку з недоведеністю та необґрунтованістю цього позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував прав і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При вище наведених обставинах справи, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку про те, що в силу ст.ст. 22,979,985,1187,1194 ЦК України та ст.ст. 9,22,29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів», позовні вимоги ТОВ «АТБ-торгстрой» не підлягають задоволенню.

Приведені в апеляційній скарзі доводи позивача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив йому у відшкодуванні шкоди завданої з вини відповідача, тобто отримання різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, - не можуть бути прийняті до уваги з наступних підстав.

Судом встановлено, проти чого не заперечували обидві сторони, що цивільно-правова відповідальність водія та власника автомобіля «Тойота», держномер НОМЕР_3, тобто ОСОБА_2, застрахована ПрАТ «СК «Альфа Страхування» відповідно до договору (полісу) АВ-7736953 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21.03.2013 року. Ліміт відповідальності - 50000 грн., а франшиза - 0,00 грн. /а. с. 37-38/.

Згідно ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» - у разі настання страхового випадку страховик у межах сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, третьої особи.

Відповідно до ст. 29 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» - у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно ст. 979 ЦК України - за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплати другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови платежу.

Отже, виходячи з вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив товариству в його вимогах до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, оскільки в результаті настання страхового випадку (ДТП) страховик, тобто страхова компанія, зобов'язана відшкодувати шкоду в межах страхової суми, яка в даному випадку складає 50000грн. Оскільки, страховою компанією сплачено позивачу лише 16093,73 грн., тоді як позивач надав суду докази про спричинену йому шкоду в результаті ДТП в розмірі 27004,68 грн. (тобто в межах страхової суми), то і решту грошових коштів (11860,95 грн., які просить стягнути позивач) повинна відшкодувати страхова компанія у відповідності до вимог чинного законодавства, в разі надання позивачем належних та допустимих доказів у підтвердження цієї суми.

Відповідач ОСОБА_2 (як особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність), в силу ст. ст. 1187, 1194 ЦК України, повинен був би відшкодувати товариству шкоду тільки у разі, якщо недостатньо було б страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої ним шкоди, а в даному випадку, як було вище вказано, ліміт відповідальності 50000 грн., тобто цієї суми достатньо для повного відшкодування шкоди заявленої позивачем.

До того ж, страхова компанія своїм листом від 10.07.2014 року попередила позивача, що в разі надання ним відповідних документів, готова перерахувати і іншу суму / а. с. 41 /.

Таким чином, справа розглянута судом першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 10,11 ЦПК України, тобто на в межах заявлених вимог і на підставі доказів, що були надані суду сторонами.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Отже, суд першої інстанції, відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог на підставі доказів, що були надані суду сторонами.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими для вирішення спірного питання та не спростовують висновки суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-торгстрой» - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

СУДДІ: