АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 липня 2015 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 в порядку регресу сплачене страхове відшкодування у розмірі 10 437 грн. 65 коп. та судові витрати, мотивуючи тим, що 20.06.2014 року о 20 год. 30 хв. відповідач, керуючи транспортним засобом Опель Вектра НОМЕР_1, на перехресті вул. Вербова та пр. Московський у м. Києві при повороті праворуч не зайняв відповідне крайнє положення, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Шкода НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 14.07.2014 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача під час експлуатації автомобіля Опель Вектра НОМЕР_1 була застрахована згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/7097817 від 14.04.2014 року, укладеним між позивачем та відповідачем. Автомобіль Шкода НОМЕР_2 був застрахований за договором добровільного страхування (КАСКО) № 250581822.14 від 13.01.2014 року в ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», яке на виконання умов вказаного договору сплатило на користь власника пошкодженого в ДТП автомобіля Шкода кошти на відновлювальні роботи в сумі 10 437 грн. 65 коп. ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» звернулося до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із претензією від 09.01.2015 року на суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 10 437 грн. 65 коп. ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» вимоги претензії були виконані, що підтверджується платіжним дорученням № 709 від 20.04.2015 року. З моменту ДТП відповідач не звертався до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» щодо страхового випадку. З урахуванням зазначеного, позивач просив позов задовольнити, посилаючись на п.п. ґ) ст. 38.1.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з неповідомленням ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про ДТП.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 липня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» сплачене страхове відшкодування у розмірі 10 437 грн. 65 коп. та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду переглянути та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним встановленням обставин, які мають значення для справи. Зазначає, що він вжив всіх заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди згідно з підпунктом 2 п.1 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з неповідомленням ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». В режимі телефонної розмови представник позивача не повідомив відповідача про необхідність звернення в письмовій формі, чим порушив п.3 ст.35 вказаного Закону, згідно з яким особа, якій подається заява про страхове відшкодування, зобов'язана надавати консультаційну допомогу заявнику під час складання заяви.

Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу , просив рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з постановою Оболонського районного суду м. Києва від 14.07.2014 року 20.06.2014 року о 20 год. 30 хв. відповідач, керуючи транспортним засобом Опель Вектра НОМЕР_1, на перехресті вул. Вербова та пр. Московський у м. Києві при повороті праворуч не зайняв відповідне крайнє положення, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Шкода НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, чим порушив п. 10.4 ПДР. Вказаною постановою відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн. (а.с. 14).

Пошкоджений в ДТП автомобіль Шкода НОМЕР_2 був застрахований за договором добровільного страхування (КАСКО) № 250581822.14 від 13.01.2014 року в ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» (а.с.15,16).

Згідно страхового акту № 117075 від 24.07.2014 року ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» платіжним дорученням № 7263 від 28 липня 2014 року здійснило виплату страхового відшкодування за ремонт автомобіля Шкода НОМЕР_2 у розмірі 10 437 грн. 65 коп. (а.с.17,31).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача під час експлуатації автомобіля Опель Вектра НОМЕР_1 була застрахована згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним між позивачем та відповідачем, Поліс № АС/7097817 від 14.04.2014 року (а.с.8).

ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» звернулося до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із претензією від 09.01.2015 року на суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 10 437 грн. 65 коп. (а.с.9,10).

На виконання вимог претензії ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» були перераховані кошти по відшкодуванню страхової виплати ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», що підтверджується платіжним дорученням № 709 від 20.04.2015 року (а.с.6).

Як зазначав позивач, ОСОБА_2 не повідомляв у визначений законом строк ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» як страхувальника про ДТП у передбаченій законом письмовій формі, що є підставою для стягнення з нього в порядку регресу виплаченого позивачем страхового відшкодування.

Відповідно ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ст.. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, серед іншого, вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо - транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що відповідач не повідомляв страхову компанію про ДТП протягом трьох днів у письмовій формі, а тому повинен відшкодувати в порядку регресу позивачу сплачені ним кошти.

В апеляційній скарзі відповідач визнає, що в письмовій формі він дійсно страхову компанію не повідомляв, однак, він телефонував і усно повідомив про вчинену ним ДТП.

Зазначені апелянтом доводи не спростовують висновки суду про те, що ним порушено вимоги Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Та обставина, що працівник страхової компанії, якому відповідач усно повідомив про ДТП, не роз'яснив про необхідність подати письмову заяву , не звільняє ОСОБА_2 від обов'язку регресного відшкодування.

Апелянт також послався на те, що між ним та позивачем на час звернення позивача до суду із даним позовом будь-які договірні стосунки вже припинилися, а тому він не повинен нести регресної відповідальності перед позивачем.

Колегія суддів не погоджується із доводами апелянта в цій частині, оскільки право регресної вимоги у особи, що виконала зобов'язання за іншу особу, виникає з моменту виплати коштів, тобто лише з 20.04.2015 року у страхової компанії виникло право регресної вимоги до ОСОБА_2, яке не залежить від існування договірних стосунків між сторонами на момент пред'явлення такої вимоги.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 20 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту їїпроголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :