Справа № 555/308/15-ц
Номер провадження 2/555/196/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельничук Н. В.

при секретарі Кравчук С. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства " Райффайзен Банк " Аваль" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

01 липня 2008 року ОСОБА_1 отримав у позивача кредит в розмірі 15000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% річних на суму залишку заборгованості строком до 26 червня 2013 року.

30 грудня 2009 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 підписано Договір про внесення змін до кредитного договору від 01 липня 2008 року , відповідно до якого строк погашення продовжено до 26 червня 2016 року.

26 жовтня 2010 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 підписано Додаткову угоду , відповідно до якої зменшено фінансове навантаження на відповідача, шляхом проведення реструктуризації по кредиту.

01 липня 2008 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, відповідно до якого предметом іпотеки є нерухоме майно , а саме: домоволодіння АДРЕСА_1 , загальною площею 113,2 кв.м. та належить іпотекодавцю ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03 березня 2003 року.

ПАТ " Райффайзен Банк"Аваль" подав до суду позов до ОСОБА_1, ОСОБА_2 з вимогою стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитом в сумі 14975 доларів США 19 центів, що станом на 10 лютого 2015 року еквівалентно 373723 гривень 81 коп. та звернути стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог банку в розмірі 14975,19 доларів США, що становить 373723 гривень 81 коп. , стягнути судові витрати по справі. В позові вказано, що ОСОБА_1 зобов»язання по договору не виконав. Направлена йому вимога залишена без задоволення

30 червня 2015 року представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вімог, відповідно до якої просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість по кредиту станом на 30 червня 2015 року 15770, 17 доларів США що згідно курсу НБУ станом на 30 червня 2015 року становить 331415 гривень 76 коп, звернути стягнення на предмет іпотеки , шляхом проведення прилюдних торгів для задоволення вимог банку, стягнути судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача не з"явився- подав до суду заяву , в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю .

Вiдповiдачі у судове засідання не з»явились- подали до суду заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги визнають.

Вивчивши матерiали справи, суд вважає, що позов пiдлягає до задоволення iз слiдуючих пiдстав.

Як видно з кредитного договору № 014/89-07/1095 від 01 липня 2008 року між ВАТ" Райффайзен Банк"Аваль" та ОСОБА_1 укладений договір про надання кредиту в розмірі 15000 доларів США строком на п"ять років

30 грудня 2009 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 підписано Договір про внесення змін до кредитного договору від 01 липня 2008 року , відповідно до якого строк погашення продовжено до 26 червня 2016 року.

26 жовтня 2010 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 підписано Додаткову угоду , відповідно до якої зменшено фінансове навантаження на відповідача, шляхом проведення реструктуризації по кредиту.

ОСОБА_1 зобов»язувався щомісячно погашати борг та сплачувати відсотки за користування кредитом.

Відповідно до розрахунку борг складає 15770 ,17 доларів США, що станом на 30 червня 2015 року еквівалентно 331415 гривень 76 коп.

За ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов»язання, доказується кредитором.

Жодних доказів, що обґрунтовували б заперечення позовних вимог, відповідачі у судове засідання не подали.

Долученими до справи доказами доведено, що кредитний договір забезпечений іпотекою, а саме договором від 01 липня 2008 року № 014/89-07/1095/1, украдений між позивачем та ОСОБА_2 , предметом якого є домоволодіння АДРЕСА_1 , загальною площею 113,2 кв.м. та належить іпотекодавцю ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03 березня 2003 року. Відповідно до п.1.1 договору іпотекою за цим договором забезпечуються вимоги іпотекодержателя , які випливають з кредитного договору № 014/89-07/1095 від 01 липня 2008 року.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до вимог ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з ч.1 Закону України « Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст.7 вказаного Закону, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя

Частинами 1,2 ст. 35 Закону встановлено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Право іпотекодержателя у разі порушення позичальником умов кредитного договору на звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки , порядок та способи звернення стягнення, встановлено і п.10.3,10.4,11,12-12.3.1 договору іпотеки, укладеному між сторонами.

Позивачем на адресу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 направлялися письмові вимоги про сплату заборгованості, що утворилась за вказаним кредитним договором, однак останній не вчинив будь-яких дій, спрямованих на її погашення ( а.с. 22, 23 ).

У відповідності до вимог ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 590 цього Кодексу встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, виходячи з встановлених обставин, досліджених судом доказів та вимог закону, позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», вона містить умови, за яких нерухоме житлове майно, яке виступає предметом іпотеки на забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами іноземній валюті не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника), якщо таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя і в разі, коли у позичальника (майнового поручителя) не знаходиться у власності інше нерухоме житлове майно, а також, коли його загальна площа не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку.

Проте, виходячи зі ст.3 вказаного Закону, він носить тимчасовий характер і втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються ( були нараховані) на таку основну суму заборгованості.

Тобто, чинність вказаного Закону на час ухвалення рішення є підставою, у разі задоволення позову за наявності для цього підстав, для подальшого визначення порядку його виконання у відповідності до вимог діючого законодавства, зокрема, Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішення судів та інших органів (посадових осіб).

За ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.88,214,215 ЦПК Украiни, ст. ст. 512-514, 517, 572, 589, 590, 1054 ЦК України, ст.ст. 1.7, 24, 33, 35 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 1, 3 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства " Райффайзен Банк" Аваль" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити .

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства " Райффайзен Банк" Аваль" заборгованість по кредиту в сумі - 15770,17 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 30 червня 2015 року становить 331415 гривень 76 коп.

У рахунок погашення заборгованості, що виникла у ОСОБА_1 за кредитним договором від 01 липня 2008р. №014/89-07/1095, укладеним між ВАТ «Райффайзен Банк " Аваль » та ОСОБА_1, звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1 Рівненської області , загальною площею 113,2 кв.м , що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03 березня 2003 року, шляхом продажу з прилюдних торгів, за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства" Райффайзен Банк"Аваль" судовий збір в розмірі 3654 / три тисячі шістсот п"ятдесят чотири/ гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд.

Суддя: Мельничук Н. В.