Cправа № 127/9239/15-ц
Провадження № 6/127/879/15
У Х В А Л А

Іменем України

29 вересня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого - судді Гриневича В.С.,

при секретарі: Малику О.В.

за участю головного державного виконавця: Паламарчука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ОСОБА_2 звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта.

Подання мотивоване тим, що у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 48510944 із виконання виконавчого листа №127/9239/15-ц, виданого 18.08.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості в сумі 9534204,80 грн. та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, сплачених ним при подачі позову, судових витрат на загальну суму в розмірі 3654,00 грн.

На адресу боржника було направлено копію постанови про відкриття виконавчого провадження, проте рішення суду в добровільний термін не виконано. Так, 21.08.2015 року державним виконавцем було винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження, а також накладено арешт на грошові кошти, що розміщені в установах банків. З метою виявлення майна, належного боржнику, державним виконавцем були направленні запити, в результаті чого було встановлено, що за боржником сільськогосподарської техніки не зареєстровано, проте зареєстровано на праві власності земельні ділянки в м. Вінниці по вул. Гонти площею 0,1 га та по вул. Вишневий узвіз, 30 площею 0,1 га., а також те що божник має паспорт для виїзду за кордон. 22.09.2015р. державним виконавцем здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що ОСОБА_1 за зазначеною адресою не проживає, належного їй на праві власності майна не виявлено. Станом на 29.09.2015 заборгованість по вищевказаному виконавчому документу не погашена, боржник не вживає жодних дій спрямованих на погашення боргу що, на думку державного виконавця, є підставою для тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України.

В судовому засідані головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ОСОБА_2 подання підтримав та просив його задовольнити.

Заслухавши головного державного виконавця, вивчивши доводи подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання державного виконавця з огляду на таке.

Відповідно до п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Статтею 33 Конституції України гарантовано кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно з п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.07.2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто заборгованість в сумі 9534204,80 грн., а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, сплачені ним при подачі позову, судові витрати на загальну суму в розмірі 3654,00 грн. (а.с. 47-49).

За вищевказаним судовим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області, 18.08.2015 року видано виконачий лист № 127/9239/15-ц (а.с. 68).

Постановами головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 21.08.2015 року відкрито виконавче провадження з приводу примусового виконання вищевказаного виконавчого листа, накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчудження, а також накладено арешт на грошові кошти, що розміщені в установах банків.

З метою виявлення майна, належного боржнику, державним виконавцем були направленні запити, в результаті чого було встановлено, що за боржником сільськогосподарської техніки не зареєстровано, проте зареєстровано на праві власності земельні ділянки в м. Вінниці по вул. Гонти площею 0,1 га та по вул. Вишневий узвіз, 30 площею 0,1 га., а також те що божник має паспорт для виїзду за кордон.

22.09.2015р. державним виконавцем здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що ОСОБА_1 за зазначеною адресою не проживає, належного їй на праві власності майна не виявлено, про що складено відповідний акт.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем вживаються заходи, щодо примусового виконання судових рішень, разом з тим, доказів, які б давали підстави вважати, що боржник має намір ухилятися від виконання рішення суду саме у такий спосіб, тобто шляхом залишення території України, державним виконавцем не надано.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України розглядається судом негайно без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Враховуючи це, саме державний виконавець має доводити ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов'язань.

Жодних доказів, які б підтверджували факт ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов'язаннь, покладених на неї судовим рішенням, а саме того, що вона, маючи змогу виконати зобов'язання щодо сплати боргу у повному обсязі або частково, не робить цього без поважних причин, головним державним виконавцем суду не надано.

Доказів того що ОСОБА_1 на даний час знаходиться за кордоном державним виконавцем також не надано.

Стаття 313 ЦК України зазначає, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцятирічного віку, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

В той же час застосування заявлених заявником обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування.

Посилання державного виконавця на ту обставину, що ОСОБА_1 документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії ЕS №206190, терміном дії до 08.09.2024, судом до уваги не приймаються, оскільки як вбачається з матеріалів справи паспорт громадянина України для виїзду за кордон боржник отримала 08.09.2014р., тобто до того, як було винесено рішення суду, яке знаходиться на примусовому виконанні у даному виконавчому провадженні, а відтак отримання паспорту громадянина України для виїзду за кордон не свідчить про намір боржника ухилятися від виконання рішення суду шляхом залишення території України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні даного подання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ОСОБА_2 про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: