Справа № 473/1723/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді - Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О.,

за участю: представника відповідача ПАТ «ВОЗКО» - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області заяву Публічного акціонерного товариства «ВОЗКО» про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічне акціонерне товариство «ДІАМАНТБАНК» до Публічного акціонерного товариства «ВОЗКО», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2015 року Публічне акціонерне товариство «ДІАМАНТБАНК» звернулося до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ВОЗКО», ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором у розмірі 324 475,31 доларів США.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.06.2013 року між ПАТ «ДІАМАНТБАНК» та ПАТ «ВОЗКО» укладений договір кредитної лінії № 463, відповідно до якого банк відкрив ПАТ «ВОЗКО» відновлювальну кредитну лінію строком до 17.08.2015 року та надав кредит в межах встановленого ліміту у розмірі 1 500 000 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14 % від суми залишку заборгованості.

Наслідками порушення його умов в частині своєчасного виконання зобовязань позичальником є право позивача вимагати сплату неустойки (пені) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення платежу та дострокового повернення всієї суми кредиту.

Також в порядку забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору 30.07.2013 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки за № 463/3, відповідно до якого останній поручився за вчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за вищевказаним кредитним договором.

Проте позичальник та поручитель ухилилися від виконання своїх зобовязань, в звязку з чим виникла заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 324 475,31 доларів США.

В порядку забезпечення обумовленого позову ухвалою суду від 12.05.2015 року було вжито заходи щодо його забезпечення, а саме: накладено арешт на грошові кошти, що належать ПАТ «ВОЗКО» та розміщені в банківських установах в межах суми заборгованості за кредитом, а також , відповідно до ухвали суду від 08.06.2015 року накладено арешт на товари у переробці, що належать даному відповідачу.

Відповідач ПАТ «ВОЗКО» звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, в якій після доповнення просив скасувати всі накладені судом арешти на майно ПАТ «ВОЗКО», посилаючись на те, що дане підприємство визнано банкрутом, тому скасування наявних арештів в силу ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є безумовним.

В судовому засіданні представник ПАТ «ВОЗКО» заяву підтримав, наполягав на її задоволенні.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала заяву ПАТ «ВОЗКО» про скасування заходів забезпечення позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження, реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Отже, заходи забезпечення позову, за своєю правовою суттю - є гарантією забезпечення інтересів позивача у майбутньому при реалізації судового рішення.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, може подати до суду заяву про їх скасування. Зазначена заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Їх неявка не є перешкодою для розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

При цьому, вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову необхідно брати до уваги роз'яснення, надані в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", відповідно до яких заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Виходячи, з цих розяснень суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Так, як вбачається з матеріалів справи 13.06.2013 року між ПАТ «ДІАМАНТБАНК» та ПАТ «ВОЗКО» укладений договір кредитної лінії № 463, відповідно до якого банк відкрив ПАТ «ВОЗКО» відновлювальну кредитну лінію строком до 17.08.2015 року та надав кредит в межах встановленого ліміту у розмірі 1 500 000 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14 % від суми залишку заборгованості.

З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника перед кредитором між сторонами в цей же день був укладений договір іпотеки, відповідно до якого ПАТ «ВОЗКО» передав в іпотеку базу відпочинку «Мечта», що розташована за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве, пр-т Курортний,43 «а», а також земельну ділянку рекреаційного призначення за цією адресою. Крім того, 30.07.2013 року між позичальником та Банком був укладений договір застави товарів у переробці та між останнім та ОСОБА_2 договір поруки.

Проте позичальник та поручитель ухилилися від виконання своїх зобовязань, в звязку з чим виникла заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі становить 324 475,31 доларів США.

Оскільки, між сторонами виник спір щодо стягнення вищевказаної заборгованості за кредитом в порядку забезпечення обумовленого позову ухвалою суду від 12.05.2015 року було вжито заходи щодо його забезпечення, а саме: накладено арешт на грошові кошти, що належать ПАТ «ВОЗКО» та розміщені в банківських установах в межах суми заборгованості за кредитом, а також, відповідно до ухвали суду від 08.06.2015 року накладено арешт на товари у переробці, що належать даному відповідачу.

Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що постановою господарського суду Миколаївської області від 07.07.2015 року ПАТ «ВОЗКО» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

За такого, з моменту порушення справи про банкрутство до боржника підлягають застосуванню норми спеціального закону Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в тому числі щодо визначення правового режиму майна боржника (щодо розпорядження, реалізації, скасування обтяжень тощо).

Так, згідно ст. 38 Закону вищевказаного закону з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

При цьому вказані наслідки наступають безумовно та незалежно від наявності заперечення сторони або іншого учасника провадження у справі про банкрутство та стосуються майна боржника незалежно від виду такого майна (рухоме, нерухоме).

Це пов'язано з тим, що у процедурі ліквідації задоволення вимог кредиторів відбувається за рахунок коштів, отриманих від здійсненої у встановленому порядку реалізації майна банкрута. Тому майно банкрута повинно бути вільним від будь-яких обтяжень.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити заяву ПАТ «ВОЗКО» про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 154, 209, 210 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву Публічного акціонерного товариства «ВОЗКО» про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ДІАМАНТБАНК» (04070, м. Київ. Контрактова площа, буд. 10-А, ідентифікаційний номер 23362711 ) до Публічного акціонерного товариства «ВОЗКО», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.05.2015 року, а саме арешт, накладений на грошові кошти у розмірі 324475,31 доларів США (еквівалентно 7138456 грн. 82 коп.), які належать Публічному акціонерному товариству «ВОЗКО» (56500, Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул .Жовтневої революції,287, ідентифікаційний номер 00310781 ), що містяться на рахунках:

- № НОМЕР_1 в Публічному акціонерному товаристві «ПРОМІНВЕСТБАНК» (МФО 300012);

- № 0777 в філії Публічного акціонерного товариства «ПРОМІНВЕСТБАНК» м. Вознесенськ (МФО 326289);

- № 2201 в Миколаївському регіональному управлінні Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (МФО 326610);

- № 42, 42, 42, 42 в філії Публічного акціонерного товариства «УКРЕКСІМБАНК» , м. Миколаїв (МФО 326739);

- № 8, 6, 1, 9 в Публічному акціонерному товаристві «РАЙФФАЙЗЕНБАНК АВАЛЬ», м. Київ (МФО 380805);

- № 2606423 в філії Публічного акціонерного товариства «ПУМБ», м. Миколаїв (МФО 326126).

Скасувати заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.06.2015 року, а саме арешт в межах заборгованості за кредитом, накладений на товари у переробці, що належать Публічному акціонерному товариству «ВОЗКО» (56500, Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул .Жовтневої революції,287, ідентифікаційний номер 00310781) відповідно до договору застави товарів у переробці № 463/4 від 13.07.13 року, а саме:

- виросток, опойок в кількості 212 шт.;

- напівшкірник в кількості 969 шт.;

- ялівка в кількості 1866 шт.;

- бичина в кількості 2789 шт.;

- спілок в кількості 160 151 шт.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Л.В. Лузан