Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/432/15-ц Головуючий у 1-й інст. Мокрецький В. І.
Категорія 31 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Миніч Т.І., Трояновської Г.С.,

при секретарі судового

засідання Ковальській Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної злочином, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 13 липня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування майнової та моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначав, що 10.09.2014 року об 23 год., ОСОБА_3, рухаючись на під'їзній дорозі до автодороги Київ-Чоп в напрямку м.Києва, поблизу с.Глибочиця Житомирського району на автомобілі «Форд Фокус» державний номерний знак НОМЕР_1, в порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України, виїхав на смугу руху автомобіля «Мерседес Спрінтер» державний номерний знак НОМЕР_2, яким він керував, та здійснив з вказаним автомобілем зіткнення. Внаслідок ДТП пасажир його автомобіля ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня важкості, а належний йому автомобіль отримав значні механічні пошкодження. Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 19.11.2014 року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності передбаченою ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв'язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження закрито. Внаслідок пошкодження автомобіля йому було завдано матеріальної шкоди, а саме: 67 285 грн. - вартість відновлювального ремонту автомобіля, 1000 грн. - проведення автотоварознавчої експертизи, 6 900 грн. - послуги евакуатора, 900 грн. - автотехнічна експертиза. Крім того, внаслідок ДТП йому було завдано моральну шкоду. Згідно страхового полісу №6019742 ОСОБА_3 застрахував свою цивільну відповідальність у ПрАТ «СК «Уніка». На неодноразові його звернення до страхової компанії та ОСОБА_3, щодо відшкодування шкоди, останні не реагують, у зв'язку з чим просив стягнути з ОСОБА_3 26 435 грн. - матеріальної шкоди, та 10 000 - моральної шкоди; стягнути з ПрАТ «СК «Уніка» 50 000 грн. - матеріальної шкоди.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 13 липня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 28 635 грн., з яких: 26 435 грн. - майнової шкоди, 1 500 грн. - моральної шкоди, 700 грн. - витрат на правову допомогу. Стягнуто з ПрАТ «СК «Уніка» на користь ОСОБА_2 51 300 грн., з яких: 50 000 грн. - майнової шкоди, 1 300 грн. - витрат на правову допомогу. В решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 10.09.2014 року об 23 год., ОСОБА_3, рухаючись на під'їзній дорозі до автодороги Київ-Чоп в напрямку м.Києва, поблизу с.Глибочиця Житомирського району на автомобілі «Форд Фокус» державний номерний знак НОМЕР_1, в порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України, перед перестроюванням, чи будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, не створить перешкоди іншим учасникам руху, виїхав на смугу руху автомобіля «Мерседес Спрінтер» державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався в напрямку м.Києва та здійснив з вказаним автомобілем зіткнення, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 19.11.2014 року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності передбаченою ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв'язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження закрито.

З висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку №320 від 12.10.2014 року зробленого експертом-автотоварознавцем ОСОБА_5 вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мерседес Спрінтер», державний номерний знак НОМЕР_2, становить 67285 грн. 51 коп.

В матеріалах справи містяться копії квитанції: №603893 від 11.09.2014 року, №010387 від 01.10.2014 року, б/н від 06.10.2014 року та №228474 від 13.10.2014 року, з яких вбачається, що ОСОБА_2 було сплачено 1000 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження по визначенню заподіяних йому збитків, 900 грн. за проведення автотехнічної експертизи, 350 грн. за транспортні послуги і погрузку-вигрузку його пошкодженого автомобіля та 6900 грн. за послуги евакуатора, який здійснив перевезення даного автомобіля з місця ДТП до місця проживання позивача.

Згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/6019742 ОСОБА_6, якому належить на праві власності автомобіль «Форд Фокус», державний номерний знак НОМЕР_1, є страхувальником ПАТ «СК «Уніка» з страховою сумою (лімітом відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю 100 000 грн., за шкоду заподіяну майну 50 000 грн.

Згідно із ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

ОСОБА_3 у момент вчинення ДТП правомірно володів транспортним засобом «Форд Фокус» державний номерний знак НОМЕР_1, хоч і не являвся його власником, дана правова позиція узгоджена в постанові Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року.

Так, в п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 1 березня 2013 року (далі - Постанова) роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції вірно врахував, що між діями ОСОБА_3 та заподіяною шкодою позивачу є причинний зв'язок.

З огляду на вказане суд прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та те, що завдана шкода в розмірі 50 000 грн. підлягає стягненню з ПрАТ «СК «Уніка» в межах ліміту відповідальності згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/6019742, а 26 435 грн. майнової шкоди та 1 500 грн. моральної шкоди, з ОСОБА_3

Визначаючи розмір моральної шкоди та покладаючи на відповідача ОСОБА_3 обов'язки по її відшкодуванню на користь позивача в сумі 1 500 грн., суд врахував роз'яснення, що містяться в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» і дав належну оцінку обсягу страждань позивача, їх тривалості, а тому визначений розмір відшкодування відповідає характеру страждань ОСОБА_2

Крім того, суд першої інстанції, з урахування вимог ст.88 ЦПК України, вірно розподілив судові витрати між сторонами.

Безпідставними є посилання ОСОБА_3, що в матеріалах справи відсутні докази визнання його винним в скоєнні ДТП.

В п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 1 березня 2013 року роз'яснено, що відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 19.11.2014 року встановлено, що ОСОБА_3 в порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України, виїхав на смугу руху автомобіля «Мерседес Спрінтер» державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався в напрямку м.Києва та здійснив з вказаним автомобілем зіткнення.

Також, в матеріалах справи міститься висновок №51 від 16.09.2014 року судового експерта Косухи С.В., в якому, зокрема, вказано, що з технічної точки зору причина виникнення наведеної дорожньо-транспортної пригоди є виїзд автомобіля «Форд Фокус» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 на смугу руху автомобіля «Мерседес Спрінтер», державний номерний знак НОМЕР_2, в момент коли водій ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути ДТП.

Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати, що дорожньо-транспортна пригода сталася саме з вини ОСОБА_3

З огляду на наведене, суд першої інстанції ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, дійшов вказаного висновку при повному, всебічному та об'єктивному з'ясуванні обставин справи, прав і обов'язків сторін у даних правовідносинах, перевірив належним чином доводи сторін, з'ясував характер та суть заявлених позивачем вимог, норм права, якими вони регулюються, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам.

Тому, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду та не впливають на правильність прийнятого рішення, оскільки суду не було надано інших доказів, на які апелянт посилається на підтвердження обставин, крім тих, на які суд послався в своєму рішенні.

Рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 13 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді