Справа №473/1091/15-ц 22.10.2015 22.10.2015 22.10.2015
Провадження №22-ц/784/2448/15
Категорія 53 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Шаманської Н.О.,

суддів - Данилової О.О., Лівінського І.В.,

із секретарем судового засідання Гавор І.Б.,

за участю: позивачки ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 липня 2015 року, ухваленого за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_5

про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 р. ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначала, що з 7 листопада 2009 р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 квітня 2015 р. шлюб між сторонами було розірвано. За час спільного проживання подружжям було придбано побутову техніку та меблі на загальну суму 28 200 грн.

Крім того, 29 липня 2013 р. згідно акту головного державного виконавця ВДВС Вознесенського МРУЮ ОСОБА_5 в рахунок погашення боргу, як нереалізоване на прилюдних торгах майно, було передано 5/9 часток житлового будинку № 7 по вул. Петровського в м. Вознесенську, що належали боржнику ОСОБА_6

Посилаючись на те, що згоди про добровільний поділ майна між сторонами не досягнуто, позивачка, уточнивши свої вимоги під час судового розгляду, просила визнати 5/9 частин житлового будинку № 7 по вул. Петровського в м. Вознесенську Миколаївської області спільною сумісною власністю подружжя, визнавши за кожним право власності на 5/18 часток вищезазначеного будинку, а також поділити рухоме майно, виділивши у її власність майна на загальну суму 14 000 грн., а відповідачу на загальну суму 15 200 грн.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 липня 2015 р. позов задоволено частково. Виділено у власність ОСОБА_3 побутової техніки та меблів на загальну суму 14 000 грн., а у власність ОСОБА_5 на загальну суму 15 200 грн. В задоволенні позовних вимог про визнання 5/9 частин житлового будинку № 7 по вул. Петровського в м. Вознесенську Миколаївської області спільною сумісною власністю подружжя та поділ вказаного майна відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, не погоджуючись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання спільною сумісною власністю подружжя частини житлового будинку та його поділу, просила в цій частині скасувати судове рішення та задовольнити її вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки та її представника, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на підставі наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 7 листопада 2009 року по 17 квітня 2015 р. Від шлюбу мають спільну дитину доньку Анастасію, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В період шлюбу подружжя за спільні кошти придбало рухоме майно, побутову техніку та меблі на загальну суму 29 200 грн.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, в період шлюбу між подружжям ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_6 з іншої, була досягнута домовленість про придбання належного останній будинку № 7 по вул. Петровського в м. Вознесенську Миколаївської області. На виконання вказаної домовленості, ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 8250 доларів авансу. Проте, вподальшому угода купівлі-продажу не відбулася. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 грудня 2011 р. з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 було стягнуто вищезазначений аванс.

Під час примусового виконання вказаного рішення суду, належне ОСОБА_6 майно на торгах продане не було. На підставі акту головного державного виконавця ВДВС Вознесенського МРУЮ 5/9 часток житлового будинку № 7 по вул. Петровського в м. Вознесенську були передані стягувачу ОСОБА_5, в рахунок погашення боргу, як нереалізоване на прилюдних торгах майно (а.с.16). В подальшому була винесена постанова державного виконавця від 29 липня 2013 року про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу ( а.с. 16,17).

Відповідно до глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Мінюст України від 22 лютого 2012 року № 296/5 на підставі вказаного акту нотаріус видає свідоцтво про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу.

Проте, відповідач ОСОБА_5 до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва не звертався.

Відповідно до Інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно житловий будинок № 7 по вул. Петровського в м. Вознесенську належить на праві власності : 4/9 часток ОСОБА_7 та 5/9 часток ОСОБА_6. При цьому згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на 5/9 часток, що належить ОСОБА_6 постановою державного виконавця накладено арешт та оголошена заборона на його відчуження.

Отже, спірний будинок хоча і був переданий ОСОБА_5 в період коли останній перебував у шлюбних відносинах з позивачкою, однак, право власності у сторін на це майно не виникло, оскільки моментом виникнення права власності для нерухомого майна, є момент реєстрації прав на нього.

За такого, суд першої інстанції, з урахуванням положень ст.ст. 328,331 ЦК України, дійшов вірного висновку про те, що вимоги позивачки є передчасними, а тому вірно відмовив у задоволенні позову.

Доводи апелянта на спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для його скасування.

Рішення суду в частині поділу рухомого майна сторонами не оскаржувалось, а тому апеляційним судом в цій частині не перевірялось.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 липня 2015 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: