Справа № 149/2966/15-ц
Провадження № 2/149/1129/15
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 жовтня 2015 р. м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Тарнавський М. В.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Хмільницькому районі Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Хмільницькому районі Вінницької області, відповідно до якого просить встановити факт того, що 26 лютого 1972 року біля 11:00 хвилин в селі Уланові Хмільницького району Вінницької області по вул. Миру, буд. 21 на території інкубаторної станції при виконанні трудових обов'язків відбувся нещасний випадок, внаслідок якого позивачем було отримано опіки обох очей кристалічною содою.

Подана позовна заява не відповідає вимогам закону.

Відповідно до положень ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Правилами ст. 258 ЦПК України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Своє звернення до суду ОСОБА_1 подав у формі позовної заяви, однак в її мотивувальні частині посилається на положення ст. 256 ЦПК України, яка передбачає розгляд справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження.

Тому є незрозумілим в порядку якого провадження звернувся до суду ОСОБА_1.

Відповідно до положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при встановленні фактів каліцтва на виробництві, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по соціальному страхування, судам слід мати на увазі, що з дня введення в дію Закону України «Про охорону праці» (з 24 листопада 1992 року), справи про встановлення таких фактів не розглядаються в порядку окремого провадження. Питання, пов'язані із встановленням факту каліцтва на виробництві, коли виникає з приводу цього спір, а також, якщо при каліцтві в зв'язку з виконанням державних чи громадських обов'язків пенсія призначається особам, які внаслідок цього стали інвалідами, вирішуються в порядку встановленому для розгляду трудових спорів. Оскільки названий Закон зворотної сили не має, у порядку цивільного судочинства за правилами окремого провадження за відсутності спору про право може бути встановлений факт каліцтва, що відбувся до вступу цього Закону в дію, а також коли виключається можливість його підтвердження в іншому порядку, зокрема: якщо підтвердження цього факту не можна встановити у позасудовому порядку; акт про нещасний випадок на виробництві, наслідком чого стало каліцтво, не складався і скласти його неможливо; складений акт про нещасний випадок або аварію на виробництві був знищений і поновити його у позасудовому порядку неможливо; існують перешкоди для встановлення факту нещасного випадку, усунути які в позасудовому порядку неможливо.

Також cуд звертає увагу на те, що позивачем до матеріалів позовної заяви не надано необхідних документів, які мають істотне значення при розгляді даної справи, а саме: висновки експерта про причини погіршення зору, який дасть змогу встановити причинний зв'язок між нещасним випадком який стався в 1972 році та між нинішнім різким погіршенням зору у позивача, табель робочого часу позивача, який підтверджує факт знаходження позивача при виконанні посадових обовязків під час нещасного випадку, протокол місця огляду, де стався нещасний випадок, ескіз місця, план, фотознімки місця де стався нещасний випадок, протоколи опитування та пояснювальні записки свідків та інших осіб, які причетні до нещасного випадку, документи про проходження позивача навчання та інструктажу з охорони праці.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

В разі не усунення у встановлений строк недоліків, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу з усіма додатками до неї, що не перешкоджатиме повторному зверненню до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л ИВ :

Позову заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Хмільницькому районі Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значенн - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків терміном п'ять днів з дня отримання копії ухвали.

В разі не усунення до встановленого терміну недоліків, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу з усіма додатками до неї.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М. В. Тарнавський