Дата документу 22.10.2015
Справа N 320/7810/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" жовтня 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого: судді Кучеренко Н.В.
при секретарі: Левандовській О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, в інтересах яких діє за довіреностями ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, зазначивши, що відповідач є їх членом сім'ї, який зареєстрований в належній їм на праві власності квартирі. Однак, в належній їм квартирі відповідач не проживає з жовтня 2014 року, в квартиру він не з'являється, претензій щодо проживання в квартирі не пред'являє, а тому може бути визнаним таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Представник позивачів в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини неявки, про місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим заочно розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивачів про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами.
Судом встановлено, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 31 липня 1995 року, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 02 грудня 2010 року, договором про розподіл часток квартири від 03 березня 2011 року, договором дарування чистини квартири від 03 березня 2011 року.
Згідно довідки КП «Житломасив» від 22 квітня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач ОСОБА_4
Відповідно до довідки старшої по будинку по АДРЕСА_1, ОСОБА_4 не мешкає за адресою: АДРЕСА_1, з жовтня 2014 року.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що з жовтня 2014 року та по теперішній час, відповідач ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає, його речей та іншого майна в квартирі немає, вимог щодо проживання у вказаній квартирі відповідач не пред'являє.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник квартири /будинку/ має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї.
Відповідно до ст. 391 ЦПК України власник майна має прав вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.
На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає можливим визнати відповідача таким, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням.
Керуючись ст. ст. 319, 321, 383, 391, ч.2 ст. 405 України, ст.ст. 15, 57, 59, 107, 208, 212-215, 224-228 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, в інтересах яких діє за довіреностями ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Н.В.Кучеренко