Справа № 743/316/15-ц
Провадження № 2/743/122/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Сташківа В.Б.,

при секретарі Нерус Н.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду справу, без фіксування її технічними засобами,

за позовом ОСОБА_1

до Любецької селищної ради Ріпкинського району Чернігівської

області

про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Любецької селищної ради Ріпкинського району, в якому просив:

- визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в смт. Любеч Ріпкинського району Чернігівської області;

- встановити факт прийняття ним, ОСОБА_1 спадщини після смерті батька - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування позову зазначив, що він є сином ОСОБА_2, 1927 року народження. Згідно заповіту, складеного 19.05.1997 року на випадок своєї смерті, ОСОБА_2 заповів все своє майно заповів своїм синам - йому та ОСОБА_3, який спадщину у визначений законодавством строк прийняв, проте помер ІНФОРМАЦІЯ_4.. Вказує, що рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 27 листопада 2012 року (справа № 2518/2215/2012) встановлено, що він дійсно прийняв спадщину після смерті батька - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, але зазначено, що він прийняв спадщину в розмірі 1/2 частини спадкового майна, що суперечить спадковому законодавству, яке передбачає можливість або прийняти, або не прийняти спадщину. Вказане унеможливлює отримання ним свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок. Також вказує на те, що нотаріусом відмовлено у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок за адресою: АДРЕСА_1, так як в договорі купівлі-продажу невірно зазначений номер будинку, а саме 3-А, а не 5 і що немає підтвердження пере нумерації будинків на даній вулиці.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд заяви у його відсутність, просив позовні вимоги в частині встановлення факту прийняття спадщини задовольнити, а в частині визнання права власності - залишити без розгляду.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 - залишені без розгляду.

Представник Любецької селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області не з'явився, до суду надіслав заяву про розгляд заяви без участі їхнього представника, позовні вимоги визнають.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги про встановлення факту прийняття спадщини підлягають задоволенню в порядку позовного провадження, виходячи з наступного.

За змістом ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, тобто вчинення відповідних дій.

Рішенням Ріпкинського районного суду від 27.11.2012 року (справа № 2518/2215/2012) встановлено, що:

- ОСОБА_4 та ОСОБА_2, 1927 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Любеч Ріпкинського району Чернігівської області являються однією і тією ж особою;

- ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає в АДРЕСА_2;

- складений 19.05.1997 року в приміщенні Любецької селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області ОСОБА_2 заповіт (реєстровий номер 62) належить ОСОБА_1;

- ОСОБА_1 дійсно прийняв спадщину в розмірі 1/2 частини спадкового майна після смерті батька - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вказане рішення в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України має для даної справи преюдиційне значення. Не врахування обставин, встановлених вказаним судовим рішенням не відповідало б принципу правової визначеності, який закріплений у ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та розкритий в Рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Brumarescu v. Romania», та «Sovtransavto-Holding" v. Ukraine» та який передбачає, що остаточне рішення суду, яке набрало законної сили, не може підлягати перегляду та не може бути поставлено під сумнів.

З вказаного рішення суду вбачається вчинення дій по прийняттю спадщини, передбачених ст. 549 ЦК УРСР не тільки позивачем, але і його братом ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4..

В даному випадку позивач не має можливості реалізувати рішення Ріпкинського районного суду від 27.11.2012 року (справа № 2518/2215/2012) в частині встановлення факту, що він дійсно прийняв спадщину в розмірі 1/2 частини спадкового майна після смерті батька - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки в ньому вказано, що він прийняв спадщину в розмірі 1/2 частини спадкового майна.

Суд, не ставлячи під сумнів рішення Ріпкинського районного суду від 27.11.2012 року (справа № 2518/2215/2012), вважає, що наявність вказаного рішення суду про встановлення часткового прийняття спадщини не є перешкодою для захисту прав позивача, з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в спосіб, який допоможе реалізувати позивачем своє право на спадкування після смерті батька за заповітом шляхом встановлення факту прийняття спадщини позивачем в цілому, виходячи з того, що:

- ст. 548 ЦК УРСР унормовано, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв та, що не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями;

- в повноваження суду не входить вирішення питання визначення часток у спадщині кожного із спадкоємців;

- в разі наявності інших спадкоємців (в т.ч. і ОСОБА_3) розмір часток в спадщині буде визначатись в позасудовому порядку, виходячи з норм спадкового права.

Враховуючи наведене те, що встановлення факту прийняття позивачем спадщини в цілому в судовому порядку має для позивача юридичне значення та породжує для нього право на спадкування після померлого батька, суд знаходить, що позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини слід задовольнити та встановити факт прийняття ним спадщини після смерті батька - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в цілому.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 174, 197, 208, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Любецької селищної ради Ріпкинського району про встановлення факту прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті батька - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в цілому.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.Б.Сташків