У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

Амеліна В.І., Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Державного концерну «Укроборонпром», третя особа - територіальна державна інспекція з питань праці у місті Києві, про поновлення на роботі та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою Державного концерну «Укроборонпром» (далі - ДК «Укроборонпром»), поданою його представником Тоцьким Броніславом Артуровичем, на рішення апеляційного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 21 березня 2014 року його було призначено на посаду заступника генерального директора ДК «Укроборонпром», а 2 квітня 2014 року переведено на посаду першого заступника генерального директора з питань зовнішньоекономічної діяльності. 6 серпня 2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про надання відпустки по догляду за дитиною без збереження заробітної плати у період з 7 серпня 2014 року по 6 лютого 2015 року, у зв'язку з тим, що на підставі медичного висновку дитина потребує домашнього догляду. Наказом відповідача від 8 серпня 2014 року № 268-ОС його було звільнено з займаної посади за одноразове грубе порушення трудових обов'язків згідно п. 1 ст. 41 КЗпП України. Вважаючи звільнення з роботи та відмову у наданні відпустки у догляді за дитиною незаконними, просив суд визнати незаконним та скасувати наказ ДК «Укроборонпром» від 8 серпня 2014 року № 268-ОС про його звільнення, поновити на посаді першого заступника генерального директора з питань зовнішньоекономічної діяльності ДК «Укроборонпром» з 8 серпня 2014 року, внісши до трудової книжки відповідний запис; зобов'язати ДК «Укроборонпром» надати йому відпустку по догляду за дитиною без збереження заробітної плати з 7 серпня 2014 року по 6 лютого 2015 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині поновлення на роботі та внесення записів до трудової книжки скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення. Зобов'язано ДК «Укроборонпром» поновити позивача на роботі на посаді першого заступника генерального директора з питань зовнішньоекономічної діяльності ДК «Укроборонпром» з 8 серпня 2014 року, внести до трудової книжки ОСОБА_4 відповідні записи про визнання запису про звільнення недійсним та поновлення на роботі. В іншій частині рішення залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ДК «Укроборонпром» просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що позивача було звільнено відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції і ухвалюючи нове рішення про задоволення позову частково, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що звільнення ОСОБА_4 з займаної посади здійснено відповідачем з порушенням вимог трудового законодавства.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження суду апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні апеляційним судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновку суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладеного в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного концерну «Укроборонпром», подану його представником Тоцьким Броніславом Артуровичем, відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Амелін
Д.О. Остапчук В.О. Савченко