АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9583/15 Справа № 207/2127/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Погребняк Т. Ю. Доповідач - Каратаєва Л.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Кочкової Н.О., Григорченка Е.І.

за участю секретаря - Добролюбової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 вересня 2015 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, котрим суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, прийняте на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Проте, суд першої інстанції вказані вимоги не врахував.

Відповідно до п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК підставами для скасування рішення суду першої інстанції ї ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 листопада 2008 року, з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача ОСОБА_5 (змінила прізвище згідно свідоцтва про шлюб на "ОСОБА_5") на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітної плати щомісяця, до досягнення сином віку повноліття

Згідно рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 квітня 2015 року виданий виконавчий лист про стягнення аліментів з позивача на користь третьої особи - ОСОБА_6 на утримання ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частини заробітку щомісяця до повноліття дитини.

Згідно наданої позивачем довідки про розмір заробітку за період з березня 2015 року по серпень 2015 року його нарахований заробіток складає в середньому 2672 грн. 20 коп. на місяць.

Відповідачка згідно наданої нею довідки не працює, має другу дитину - сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, батько якої - ОСОБА_11 є також платником аліментів за рішенням суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на їх недоведеність та необґрунтованість на те, що у разі зміни розміру аліментів стягнутих за рішенням суду від 27 листопада 2008 року розмір загальних витрат батьків на дитину за умов дотримання рівності їх обов`язків складатиме менше за прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, також зменшення розміру аліментів до 1/6 частини заробітку відповідача суттєво порушить інтереси неповнолітньої дитини.

Проте, з такими доводами колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до положення ст.27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Розмір аліментів визначається судом у відповідності зі статтями 182-184 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, у разі погіршення матеріального становища у платника аліментів виникає право на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. На погіршення матеріального стану платника аліментів може вплинути укладання ним іншого шлюбу, у зв'язку з чим він буде зобов'язаний утримувати спільних дітей, народжених у шлюбі та дружину до трьох років дитини, поява непрацездатних членів сім'ї, зміна місця роботи та зменшення заробітної плати, вихід на пенсію, банкрутство, знищення майна, яке давало доходи тощо.

Отже, саме ці вимоги закону судом першої інстанції було проігноровано, оскільки позивачем надано виконавчий лист про стягнення з нього аліментів на користь третьої особи - ОСОБА_6 на утримання ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частини заробітку щомісяця до повноліття дитини на виконання рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 квітня 2015 р. також судом першої інстанції не було враховано інтереси дитини ОСОБА_9,ІНФОРМАЦІЯ_2. відповідно до положень Конвенції про права дитини.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог та зменшення розміру аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 1/4 до 1/6 частини з усіх видів заробітної плати щомісяця, до досягнення сином віку повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 вересня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити

Зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів заробітної плати щомісяця, до досягнення сином віку повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: