25.10.2015 Справа № 756/1267/15-ц
Номер справи 756/1267/15-ц
Номер провадження 2/756/1928/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2015 року Оболонський районний суд міста Києва в складі :

головуючого - судді - - Яценко Н.О.,

при секретарі - Свинаренко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа-Страхування» про стягнення страхової виплати та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач через свого представника звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову вказує, що 27 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов*язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.046.3581.254.

Предметом страхування за цим Договором є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов*язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем марки «DAF» , модель «XL95480», державний реєстраційний номер НОМЕР_6, 2004 року випуску, та причепом марки «SCHMITZ» , модель «S 20» , державний реєстраційний номер НОМЕР_7, 2003 р.в., які належать позивачу на праві власності.

На виконання умови Договору, передбаченої п.12.2.2, позивачем були сплачені страхові внески в передбаченому договором розмірі.

12.02.2014 року в його автомобілі, який знаходився у користуванні водія - ОСОБА_3 на автодорозі Київ-Бишів біля с.Музичі Києво-Святошинського району Київської області виникла пожежа, причиною якої стало коротке замикання електромережі, що підтверджується актом про пожежу від 12.02.2014 року.

12.02.2014 року позивач звернувся до відповідача із письмово заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

За заявою позивача відповідачем було відкрито 2 страхові справи з приводу пошкодження автомобіля та причепу, в рамках яких було проведено експертизи для встановлення причин та обставин пожежі.

21.02.2014 року відповідач надіслав позивачу лист, в якому зазначив про необхідність надання додаткових документів та відомостей задля належного опрацювання справи.

На виконання зазначеного прохання позивач надав усі необхідні документи та пояснення.

За результатами розгляду страхової справи № 0520.206.14 щодо пошкодження причепа було прийнято позитивне рішення та виплачено 42700 грн.

У страховій справі № 0519.206.14 відповідач прийняв рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи це тим, що, нібито, транспортний засіб не пройшов державний технічний контроль у визначені Законом України «По дорожній рух» строки, і його використання у технічно справному стані не підтверджено.

Однак, відповідно до ч.7 ст.35 Закону України «Про дорожній рух» періодичність проходження обов*язкового технічного контролю становить для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них незалежно від строку експлуатації - щороку.

Позивачем було надано докази відповідачу щодо справності транспортного засобу та своєчасного проходження державного технічного контролю, а саме довідку ПБМП «Дюн» про те, що автомобіль пройшов обов*язковий технічний контроль 10.06.2013 року, тобто, у строк, передбачений вищевказаною нормою.

Проте, відповідач на вказаний документ жодним чином не відреагував і прийняв рішення про відмову у виплаті.

Оскільки після настання страхового випадку відбулася повна загибель автомобіля, страхова сума, в межах якої страховик відповідно до умов договору зобов*язаний провести виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку, складає 264000 грн.

Окрім того, вказує, що в результаті неправомірних дій відповідача позивачу спричинено душевні страждання, яких він зазнав внаслідок невиплати страхового відшкодування , а тому завдану моральну шкоду оцінює в 13000 грн.

Посилаючись на ст.ст. 16, 23, 526, 979 ЦК України, ст.ст.16, 20 Закону України «Про страхування», ст.35 Закону України «Про дорожній рух» просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму страхової виплати в розмірі 264000 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 13000 грн. та витрати на правову допомогу 2000 грн.

В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримував та просив задовольнити.

Представник відповідача в судових засіданнях проти позову заперечував та просив відмовити з посиланням на те, що 27.12.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір добровільного страхування ризиків, пов*язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів № 046.0463581.254, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству України, пов*язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки DAF XL 95480, д.н. НОМЕР_6.

12.02.2014 року відбулося пошкодження забезпеченого транспортного засобу.

Згідно із заявою про настання страхового випадку від 12.02.2014 року водій, ОСОБА_3, керуючи вищевказаним автомобілем з причепом SCHMITZ S 20, д.н. НОМЕР_7, помітивши дим з-під кабіни сідельного тягача, зупинився, щоб з*ясувати, що саме трапилось. Вийшовши з автомобіля, водій виявив полум*я з-під кабіни тягача. Після чого ОСОБА_4 , за допомогою вогнегасника, розпочав гасіння полум*я. Після закінчення рідини для гасіння у вогнегаснику водій відчепив причіп SCHMITZ S 20, д.н. НОМЕР_7, від тягача DAF XL 95480, д.н. НОМЕР_6 та відігнав тягач від причепу. Після чого викликав на місце пригоди компетентні органи МНС, на час прибуття яких автомобіль DAF XL 95480, д.н. НОМЕР_6 було знищено вогнем. Причеп SCHMITZ S 20, д.н. НОМЕР_7 отримав термічні пошкодження.

Залучення аварійного комісара як особи (спеціаліста), що визначає причини настання події, що має ознаки страхового випадку передбачено ст.990 ЦК України та ст.25 Закону України «Про страхування».

У зв*язку з виясненням причин, обставин та умов настання випадку та для належного опрацювання справи, відповідачем було зумовлено дослідження та встановлення причини та обставини виникнення пожежі, яка мала місце 12.02.2014 року з забезпеченим ТЗ.

За результатами висновку аварійного комісара № 02/14/02 від 04.03.14 р. ОСОБА_5 по встановленню причин та обставин виникнення даної пожежі, встановлене наступне :

«Первинне вогнище пожежі на сідельному тягачі DAF XL 95480, д.н. НОМЕР_6 , знаходиться в задньому об*ємі моторного відсіку-праворуч, а саме в зоні конструктивного розміщення турбіни. Подальше поширення вогнища відбулось в напрямку салону кабіни та в напрямку причепу. В результаті потужного температурного впливу більшість конструктивних металевих елементів, як кузову так і моторного відсіку, втратили експлуатаційні властивості.

Причиною виникнення даної пожежі, є потрапляння на розжарені частини двигуна горючих рідин, які обертаються в системі живлення транспортного засобу, через несправність турбокомпресору системи нагрівання повітря».

Відповідно до наданого позивачем протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу DAF XL 95480, д.н. НОМЕР_6 , встановлено, що зазначений транспортний засіб не пройшов державний технічний контроль у визначені Закону України (ст.35) строки, тобто його використання у технічно справному стані не підтверджено. Навпаки відповідно до звіту № 02/14/02-01 використання ТЗ відбулося у вже несправному стані.

Правилами дорожнього руху (п.31.3) забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством :

Б) якщо вони не пройшли обов*язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Керуючись умовами Договору страхування, а саме п.п.4.1.4 «Виключеннями із страхових випадків визначаються події, що відбулися безпосередньо внаслідок використання ТЗ у заздалегідь відомому Страхувальнику або його довіреним особам/водію незадовільному технічному стані (визначення технічного стану проводиться згідно з чинними Правилами дорожнього руху), а тому вважають , що обґрунтовано прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Стосовно моральної шкоди, то відповідно до умов договору страхування її відшкодування не передбачено умовами договору.

Щодо стягнення судових витрат , то позивач не довів свої позовні вимоги в частині суми компенсації по витратам з правової допомоги і вважають, що вони складені з порушенням чинного законодавства. Просили в позові відмовити в повному обсязі.

В судове засідання призначене на 07.10.2015 р. представник відповідача не з*явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи без його участі.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

27 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов*язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.046.3581.254.

Предметом страхування за цим Договором є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов*язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем марки «DAF» , модель «XL95480», державний реєстраційний номер НОМЕР_6, 2004 року випуску, та причепом марки «SCHMITZ» , модель «S 20» , державний реєстраційний номер НОМЕР_7, 2003 р.в., які належать позивачу на праві власності.

На виконання умови Договору, передбаченої п.12.2.2, позивачем були сплачені страхові внески в передбаченому договором розмірі.

12.02.2014 року в належному позивачу автомобілі, який знаходився у користуванні водія - ОСОБА_3 на автодорозі Київ-Бишів біля с.Музичі Києво-Святошинського району Київської області виникла пожежа, причиною якої стало коротке замикання електромережі, що підтверджується актом про пожежу від 12.02.2014 року.

12.02.2014 року позивач звернувся до відповідача із письмово заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

За заявою позивача відповідачем було відкрито 2 страхові справи з приводу пошкодження автомобіля та причепу, в рамках яких було проведено експертизи для встановлення причин та обставин пожежі.

За результатами розгляду страхової справи № 0520.206.14 щодо пошкодження причепа було прийнято позитивне рішення та виплачено 42700 грн.

У страховій справі № 0519.206.14 відповідач прийняв рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи це тим, що, нібито, транспортний засіб не пройшов державний технічний контроль у визначені Законом України «По дорожній рух» строки, і його використання у технічно справному стані не підтверджено.

Однак, відповідно до ч.7 ст.35 Закону України «Про дорожній рух» періодичність проходження обов*язкового технічного контролю становить для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них незалежно від строку експлуатації - щороку.

Позивачем було надано докази відповідачу щодо справності транспортного засобу та своєчасного проходження державного технічного контролю, а саме довідку ПБМП «Дюн» про те, що автомобіль пройшов обов*язковий технічний контроль 10.06.2013 року, тобто, у строк, передбачений вищевказаною нормою Закону. Проте, відповідач на вказаний документ жодним чином не відреагував і прийняв рішення про відмову у виплаті.

Слід зазначити, що відповідачем не доведено необхідність проходження технічного огляду для автомобіля DAF» , модель «XL95480», державний реєстраційний номер НОМЕР_6, кожні півроку.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов*язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату) а страхувальник зобов*язується сплачувати страхові платежі та виконати інші умови договору.

Після настання страхового випадку відбулася повна загибель автомобіля . Відповідно до звіту з оцінки транспортного засобу відновлювальний ремонт є недоцільним з економічної точки зору, а вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «DAF» , модель «XL95480», державний реєстраційний номер НОМЕР_6, 2004 року випуску внаслідок пошкодження при ДТП складає підлягає 229 800 грн. (а.с.136), тобто вказана сума і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, так як вказаний звіт суд приймає в якості належного доказу.

Вимога про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки її виплата не передбачена умовами договору про страхування.

Разом з тим , слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн. , оскільки їх розмір підтверджується наданою суду квитанцією.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2298 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 526, 979 ЦК України, ст.ст.16,20 Закону України «Про страхування», ст.35 Закону України «Про дорожній рух», ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 169, 208, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа-Страхування» () на користь ОСОБА_2 (код НОМЕР_5) суму страхової виплати в розмірі 229 800 грн., витрати на правову допомогу 2000 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа-Страхування» () на користь держави судовий збір в сумі 2298 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва. У разі, якщо рішення було проголошено без участі особи , яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: