Справа № 761/3705/15-ц
Провадження №2/761/3307/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

03 квітня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Саадулаєва А.І.,

при секретарі Гаркуші Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків та витрат на проведення дослідження, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2015 року позивач ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2.) про стягнення збитків та витрат на проведення дослідження.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.03.2012 на перехресті вул. Б.Хмельницького - вул. І.Франка в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) за участю автомобіля Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля Renault, д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.04.2012 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення. Для визначення матеріального збитку автомобіля відповідача, останнім було замовлено дослідження у ТОВ "Експертна компанія "Укравтоекспертиза-Стандарт", вартість проведення якого склала 600,00 грн. Відповідно до Звіту, вартість матеріального збитку складає 21407,94 грн. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від відшкодування завданих збитків в добровільному порядку, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, відповідно якого просить стягнути з відповідача на свою користь суму завданих збитків у розмірі 21407,94 грн. та витрати, понесені на проведення дослідження, у розмірі 600,00 грн.

В судовому засіданні, яке відбулося 03.04.2015, позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Представник відповідача в судове засідання, яке відбулося 03.04.2015, не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в суд не повідомив. Заяв та клопотань від нього на адресу суду не надходило.

Суд, керуючись ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України № 1618-IV від 18.03.2004 року(далі по тексту - ЦПК України), ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів, отримавши на це згоду позивача.

Суд, заслухавши пояснення позивача, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 07.03.2012 на перехресті вул. Б.Хмельницького - вул. І.Франка в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля Renault, д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.04.2012 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 22 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16 січня 2003р. (далі по тексту - ЦК України), особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Крім того, ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" №4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Таким чином, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З матеріалів справи вбачається, що розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Renault, д.н.з. НОМЕР_2, складає 21407,94 грн., згідно Звіту № С13-1021 про визначення вартості матеріального збитку від 31.12.2013.

Враховуючи, що з вини відповідача було пошкоджено в ДТП транспортний засіб позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суму збитків у розмірі 21407 грн. 94 коп. та 600 грн. 00 коп. витрат на проведення дослідження.

Крім того, позивачем було сплачено ТОВ "Експертна компанія "Укравтоекспертиза-Стандарт" 600,00 грн. за проведення дослідження, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №50 від 31.12.2013.

Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, суд дійшов висновку, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. та витрати на оголошення у пресі у розмірі 336 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 3, 57-61, 208, 209, 213, 214, 215, 218, 223, 224-233 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму збитків у розмірі 21 407 грн. 94 коп., 600 грн. 00 коп. витрат на проведення дослідження.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. та витрати на оголошення у пресі у розмірі 336 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: А.І. Саадулаєв