Провадження № 2/263/3317/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2015 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Скрипничкенко Т.І., при секретарі Момот А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Азовелектросталь" про стягнення компенсації, витрат на правову допомогу, відшкодування моральної шкоди, -

В Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства "Азовелектросталь" про стягнення компенсації, витрат на правову допомогу, відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначено, що з відповідачем перебуває у трудових відносинах. Відповідач не сплачує винагороду за працю, внаслідок чого за її розрахунком утворилась заборгованість у розмірі 11666,33 грн. та компенсації у розмірі 1650,27 грн. Також вважає, що відповідач повинен відшкодувати нанесену моральну шкоду, що утворилась у звязку з грубим порушенням законодавства про оплату праці, щодо умов проведення індексації грошових доходів, а також у звязку з тим, що вимушена звертатися до суду з метою поновлення порушених прав, яку оцінила у 1000 грн. Також вважає, що відповідач повинен відшкодувати витрати на правову допомогу, а саме за складання позовної заява та підготовки пакету документів для звернення до суду, складання запиту, проведення розрахунку про розмір заборгованості та юридичне консультування разом склали: 292,32 грн., розраховані на підставі акту виконаних робіт, та сплачені у відповідності до квитанції.

В подальшому за заявою позивача позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати було залишено без розгляду ухвалою суду від 23.10.2015 року.

Позивач у судове засідання не зявилась, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник відповідача ОСОБА_2 «Азовелектросталь» до судового засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заперечення проти позову, де зазначено, що позовну заяву визнає частково. Заборгованість з заробітної плати перед ОСОБА_1 була повністю погашена 25.09.2015 р. Розмір компенсації за затримку виплати заробітної плати складає 1443,41 грн. на теперішній час не сплачена. ОСОБА_1 продовжує працювати на ОСОБА_2 «Азовелектросталь». Позивач мав довести, що обставини за яких була вимушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя, які виникли внаслідок затримки розрахунку з ним взагалі мали місце, пояснити в чому вони полягали та чому моральну шкоду він оцінює саме в 1000 грн., але до позовної заяви докази цього не були надані, тому вважає, що ці ствердження позивача не відповідають дійсності. Просить задовольнити позовні вимоги в частині стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати у розмірі 1443,41 грн., в задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 05.10.2009 перебуває у трудових відносинах із відповідачем, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача.

Згідно довідки №2415 від 24.09.2015 року, компенсація за затримку виплати заробітної плати станом на 31.08.2015 року складає 1443,41 грн.

Згідно ст.1, ст.2, ст.3, ст.4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Виплата компенсації проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць на індекс інфляції за період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації проводиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

На підставі зазначених вимог закону відповідач повинен виплатити позивачу компенсацію втрати частини його доходів, яка обчислюється відповідно до ст.4 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових коштів у зв'язку з порушенням терміну їх виплати», затвердженого постановою КМ України №159 від 21.02.2001р.

Таким чином, виходячи з наданого відповідачем розрахунку, з ОСОБА_2 «Азовелектросталь» на користь позивача підлягає стягненню компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 1443,41 грн. При цьому суд не приймає розрахунок компенсації, наданий позивачем, оскільки він виконаний не вірно, розрахунок виконаний взагалі до суми боргу по заробітній платі, а необхідно його виконати за кожний місяць окремо, тому наданий розрахунок є завищеним та не відповідає дійсності.

Щодо стягнення моральної шкоди, то відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

За п.8 вказаної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Встановлено, що відповідач порушив право позивача на отримання своєчасного повного розрахунку, чим спричинив їй моральну шкоду, тому суд вважає необхідним з урахуванням наведеного обґрунтування спричиненої шкоди, розміру невиплаченої компенсації за затримку у виплаті заробітної плати та строку невиплати, позовні вимоги в цій частині з урахуванням принципу справедливості та розумності, передбаченого ст. 23 ЦК України, задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 200 грн.

Також підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення судових витрат на правову допомогу на користь позивача в розмірі 292,32 грн. Відповідно до вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. На підставі акту прийому-передачі виконаних робіт №211, за виконання послуг згідно договору №211 від 01.09.2015 року та квитанції до прибуткового касового ордеру №211 від 01.09.2015 року ФОП ОСОБА_3, суд стягує з відповідача на користь позивачки витрати на правову допомогу у розмірі 292,32 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 487,20 грн. за вимоги майнового характеру та 487,20 грн. за вимоги немайнового характеру, що загалом складає 974,40 грн.

Керуючись, ст. ст. 115 - 117, 233 КЗпП України, ст. ст. 10,11, 60, 61, 88, 208, 212-215, ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Азовелектросталь" про стягнення компенсації, витрат на правову допомогу, відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Азовелектросталь", юридична адреса: 87535, м. Маріуполь, вул. Машинобудівельників, 1 () на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати в розмірі 1443 грн. (одна тисяча чотириста сорок три) гривень 41 копійки, моральну шкоду у розмірі 200 (двісті) гривень, витрати на правову допомогу, а всього 1935 (одна тисяча девятсот тридцять пять) гривень 73 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Азовелектросталь", юридична адреса: 87535, м. Маріуполь, вул. Машинобудівельників, 1 () на користь держави судовий збір у розмірі 974,40 грн.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.І. Скрипниченко