Справа № 308/729/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2015 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі
головуючої судді Сарай А.І.
при секретарі Шкіря І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по невиплаченій заробітній платі та середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по невиплаченій заробітній платі та середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Посилається на те, що він, ОСОБА_1, з 17.10.2006 р. був прийнятий на роботу до ФОП ОСОБА_2 на посаду водія, про що свідчить трудовий договір укладений між ним та відповідачем за № 1931 від 17.10.2006 р., який зареєстрований в центрі зайнятості. Вказаний трудовий договір знято з реєстрації 11.07.2014 р., підставою чого слугувала його заява про звільнення за власним бажанням. Повного розрахунку заборгованості по заробітній платі відповідачем в день його звільнення проведене не було. Згідно трудового договору відповідач взяв на себе зобовязання виплачувати йому 375 грн. на місяць, однак починаючи з 01.05.2012 р. заробітна плата не виплачувалася. На його усне клопотання відповідач відмовився надати йому розрахунок заборгованості по заробітній платі. Відповідно до проведеного ним розрахунку щодо невиплаченої заробітної плати за період з 01.05.2012 р. по 11.07.2014 р. складає 7494.84 грн. Також при звільненні йому не виплачено компенсацію за невикористану відпустку в сумі 550.67 грн. та з часу його звільнення, 11.07.2014 р., по день подання позовної заяви не виплачено середній заробіток за час затримку розрахунку, який становить 704.72 грн. Просить сягнути з відповідача на його користь 8750.23 грн., з яких заборгованість по невиплаченій заробітній платі в сумі 7494.84 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 704.72 грн. та заборгованість по компенсації за невикористану відпустку в сумі 550.67 грн.
Позивач в судове засідання не зявився. Представник позивача подав до суду письмову заяву відповідно до якої просить розглянути справу без його та позивача участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився і не повідомив суду причини неявки. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 17 жовтня 2006 року ОСОБА_1 було прийнято ФО-СПД ОСОБА_2 на роботу водієм за трудовим договором укладеним, зареєстрованим в Ужгородському міському центрі зайнятості, відповідно до наказу № 1931 від 18 жовтня 2006 року. 11 липня 2014 року ОСОБА_1 звільнено з роботи за власним бажанням та цього ж дня вказаний трудовий договір знято з реєстрації, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці позивача.
Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.
Відповідачем з 01 травня 2012 року заробітна плата позивачу не виплачувалася, а також не було виплачено компенсацію за використану відпустку, що стверджується позовною заявою позивача.
У відповідності до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що за період з 01 травня 2012 року по 11 липня 2014 року йому не виплачено відповідачем заробітну плату в сумі 7494.84 грн., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 550.67 грн. та позивачем проведений розрахунок середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, який становить 704.72 грн.
Статтями 10, 11, 60 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Ухвалою суду від 29 квітня 2015 року витребувано у ФОП ОСОБА_2 інформацію щодо заборгованості по заробітній платі позивача та про середню заробітну плату, яка залишена відповідачем без реагування, тому суд враховує наданий позивачем розрахунок, правильність якого за вказані періоди сторонами по справі не оспорюється.
Враховуючи викладене суд вважає, що з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 8750.23 грн., з яких заборгованість по невиплаченій заробітній платі в сумі 7494.84 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 704.72 грн. та заборгованість по компенсації за невикористану відпустку в сумі 550.67 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Тому з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України слід стягнути 487.2 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст. 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 47, 116, 117 КЗпП України суд,
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 8750 (вісім тисяч сімсот пятдесят) гривень 23 копійок, з яких: 7494.84 грн. заборгованість по невиплаченій заробітній платі; 704.72 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку; 550.67 грн. заборгованість по компенсації за невикористану відпустку.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто Ужгородським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Сарай А.І.