Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - Монич О.В.,

при секретарі Пассер М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Ужгород цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту родинних вдіносин, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаною заявою, мотивуючи її тим, що 14.07.1996 року його мати ОСОБА_3, яка на день її смерті постійно проживала разом із заявником за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається з частки у праві спільної сумісної власності на житлову квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Заяву мотивує тим, що звернувшись до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округуОСОБА_2 для оформлення спадщини, останнім 05.08.2015 року їй ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з неможливістю встановлення родинних відносин спадкодавця ОСОБА_3 та спадкоємця ОСОБА_1.

ОСОБА_1 стверджує, що він є сином та спадкоємцем першої черги померлої ОСОБА_3, яка за час свого життя двічі перебувала у зареєстрованому шлюбі (перший шлюб з ОСОБА_4 та другий шлюб з ОСОБА_5) та згодом розривала їх відповідно. Проте, у звязку з технічною опискою на момент смерті ОСОБА_3 у свідоцтві про право власності на житло, виданого 28.12.1994 року міським фондом комунального майна м. Ужгород згідно з розпорядженням № 67 від 28.12.1994 року, та у свідоцтві про смерть І-ФМ № 005680 від 15.07.1996 року помилково було зазначено прізвище «Гвіздь» замість вірного «Гвізд» ОСОБА_6, що в результаті і стало підставою для винесення постанови приватним нотаріусом ОСОБА_2 про відмову Заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно.

У звязку з цим, просить суд встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 14.07.1996 року.

В судове засідання заявник не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю.

Приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, водночас відповідно до постанови від 05.08.2015 року просить суд розглянути справу без її участі, проти задоволення заяви не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з свідоцтва про народження заявника - ОСОБА_1, останній народився 22.03.1964 року та у свідоцтві про його народження, виконаному російською мовою, його батьком записаний ОСОБА_7 та його матірю ОСОБА_8.

Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 4 від 28.07.2015 року встановлено, що 10.12.1960 року Даниш (дівоче прізвище Антосяк) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4 зареєстрували між собою шлюб.

Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу № 4 від 28.07.2015 року встановлено, що 13.03.1971 року ОСОБА_9 розірвала шлюб з ОСОБА_4 та відновила своє дошлюбне прізвище «Антосяк».

Зі змісту Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 5 від 11.06.2015 року вбачається, що 05.06.1971 року Антосяк (після реєстрації шлюбу Гвизд) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_10 зареєстрували між собою шлюб.

Відповідно до відомостей, які вказані у Повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу № 2 від 11.06.2015 року, 23.02.1976 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, розірвала шлюб з ОСОБА_5.

14.07.1996 року моя мати ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 005680, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради від 15.07.1996 року.

На день смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається з частки у праві спільної сумісної власності на житлову квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2. Даний факт підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 28.12.1994 року міським фондом комунального майна м. Ужгород згідно з розпорядженням № 67 від 28.12.1994 року.

Заявник є сином та спадкоємцем першої черги померлої ОСОБА_3, та в силу ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України прийняв спадщину як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1, на час відкриття спадщини, що підтверджується, зокрема, відміткою у паспорті заявника.

З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину заявник звернувся із заявою від 05.06.2015 року до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2.

Під час розгляду документів, наявних у спадковій справі щодо смерті ОСОБА_3, заявникомта приватним нотаріусом ОСОБА_2 робилися запити у Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області.

Зі змісту наданих Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб та про розірвання шлюбу від 11.06.2015 року та від 28.07.2015 року відповідно вбачається, що померла ОСОБА_3 (дівоче прізвище Антосяк) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, укладала шлюб з ОСОБА_4 та згодом з ОСОБА_5, а також змінювала своє прізвище, та на момент її смерті 14.07.1996 року іменувалася прізвищем ОСОБА_5.

Разом із тим, 05.08.2015 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2 заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з неможливістю встановлення родинних відносин спадкодавця ОСОБА_3 та спадкоємця ОСОБА_1.

Таким чином встановлення факту родинних відносин відповідно до спадкового законодавства має для заявниці юридичне значення.

Статтею 234 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з розясненнями п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника.

Враховуючи наведене та беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 60, 169, 209, 212-215, 234, 235, 256 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округуОСОБА_2, - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 14.07.1996 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_11