Справа № 22-ц-6262/11 Головуючий у І інстанції Тандир О.В.
Категорія 38 23.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

05 грудня 2011 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Воробйової Н.С.,

суддів: Семенцова Ю.В., Кашперської Т.Ц.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 13 жовтня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Макарівської селищної ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2010 року позивач звернуласядо суду із вказаним позовом,посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік, ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1, на яке отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Під час оформлення спадщини їй стало відомо, що у Макарівському РВ Центрі ДЗК знаходиться на реєстрації державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,2894 га, цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства, що розташована по АДРЕСА_2, складений на ім'я ОСОБА_3. Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену ділянку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на неї, тому просила визнати за нею право власності на належне їй спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 0,2894 га, що розташована по АДРЕСА_2.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 13 жовтня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, посилаючись, на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, та просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким визнати за нею право власності на належне їй спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 0,2894 га, цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства, що розташована по АДРЕСА_2.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України (в редакції Закону від 05.03.2009 р.) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції Закону від 05.03.2009 р.) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Судом першої інстанції встановлено, що внаслідок смерті чоловіка позивача ОСОБА_3, який помер 08 жовтня 2009 року, відкрилась спадщина, зокрема, у виді прав на земельну ділянку площею 0,2894 га, цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_2. Будучи єдиною спадкоємицею першої черги за законом, позивач своєчасно прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1, та інше спадкове майно. Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку в зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документа на неї.

Зі змісту довідки № 695 від 25.08.2010 р. Макарівського районного відділу КОФ ДП «Центр державного земельного кадастру» державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,2894 га, цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_2, (кадастровий номер НОМЕР_2), виготовлений на ім`я ОСОБА_3, у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі по Макарівській селищній раді Макарівського району Київської області не зареєстрований і на руки власнику не видавався.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів, вірно виходив з того, що спадкодавець ОСОБА_3 до моменту смерті не набув права власності на вказану земельну ділянку, а тому вона не може входити до спадкового майна.

За правилами, визначеними пунктами 3.1., 3.2. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 р. № 43 (в редакції станом на 08.10.2009 р. - до моменту смерті ОСОБА_3), державні акти на право власності на земельну ділянку видаються структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України, які й проводять їх державну реєстрацію.

Виникнення права власності на земельну ділянку безпосередньо пов'язане з державною реєстрацією цього права, яка здійснюється шляхом внесення відповідного запису до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

Оскільки державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,2894 га, цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_2, складений на ім`я ОСОБА_3, не зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, тому у спадкодавця не виникло права власності на вказану земельну ділянку, до складу спадщини воно не входить та не може успадковуватись спадкоємцем.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду.

Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухваленні нового рішення колегія суддів не вбачає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 13 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційного суду.

Головуючий

Судді