Справа № 242/3918/15-ц
Провадження № 2/242/1681/15
05 листопада 2015 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Хацько Н.О., при секретарі Клименко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної в м. Донецьку ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, державний нотаріус Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_6, про визнання права власності в порядку спадкування за законом та встановлення часток в спільному частковому майні,-
Позивач ОСОБА_1 14.09.2015 року, звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом та встановлення часток в спільному частковому майні, в якому вказала, що 09.12.2013 року Ворошиловським районним судом м. Донецька було прийнято заочне рішення, яким було визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7, та виселено ОСОБА_8 Вказане рішення набрало чинності 20.12.2013 року. 28.04.2014 року помер один із співвласників квартири ОСОБА_7 Зареєструвати право власності на спірну квартиру у реєстрі нерухомого майна. Співвласники квартири не встигли у звязку з початком проведення антитерористичної операції у м. Донецьку. 24.10.2014 року позивач звернулася до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 Вона є єдиним спадкоємцем, оскільки інші спадкоємці першої черги відмовилися від прийняття спадщини на її користь. Постановою від 12.08.2015 року державний нотаріус Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_6 відмовив у вчиненні нотаріальних дій у звязку з відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва документів на спадщину. Крім того, зазначила, що у звязку з тим, що у процесі приватизації спірної квартири у 1993 році та при винесенні заочного рішення 09.12.2013 року Ворошиловським районним судом Донецької області не було визначено частки кожного власника у праві власності на квартиру. Таким чином, частки у праві власності на вищевказану квартиру повинні бути розподілені порівну по 1/5 кожному співвласнику, але враховуючи той факт, що ОСОБА_7 помер, а його єдиною спадкоємицею є позивач, то частки у праві власності на квартиру повинні бути розподілені наступним чином: ОСОБА_1 частки в розмірі 2/5, ОСОБА_3 1/5, ОСОБА_4 1/5, ОСОБА_5 1/5. Просила суд визнати нею право власності в порядку спадкування на нерухоме майно: частину квартири АДРЕСА_2, яка належала спадкодавцеві ОСОБА_7, а також визначити частки у спільному частковому майні: квартирі АДРЕСА_2 наступним чином, за ОСОБА_1 частки в розмірі 2/5, ОСОБА_3 1/5, ОСОБА_4 1/5, ОСОБА_5 1/5.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду уточнення позовних вимог, в яких просила позовні вимоги в частині виділу часток в спільній сумісній власності, щодо часток третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 залишити без розгляду. Просила суд слухати та закінчити розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала.
Представник відповідача ОСОБА_2 районної в м. Донецьку ради у судове засідання не з'явився, про дату та місце слухання справи повідомлений належним чином.
Треті особи у справі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду заяви з підтримання позову та просили суд слухати та закінчити розгляд справи без їх участі.
Третя особа державний нотаріус Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_6 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи та законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно заочного рішення Ворошиловським районним судом м. Донецька від 09.12.2013 року за ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7, визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1, а також виселено ОСОБА_8 з вищевказаної квартири.
Згідно довідки про приватизацію квартири від 10.11.1993 року, виданої Бюро технічної інвентаризації житлового фонду Ворошиловського району м. Донецька, ОСОБА_1 приватизувала займане нею житло, що розташовано за адресою: м. Донецьк. проспект Дзержинського, 2/163
Постановою від 12.08.2015 року державний нотаріус Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_6 відмовив ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальних дій у звязку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів на вищевказану квартиру.
Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Відповідно до ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців).
З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки позивачем було вичерпано всі можливі заходи для встановлення свого права на прийняття спадщини після смерті чоловіка.
Вирішуючи позовні вимоги в частині визначення частки позивача у вищевказаній квартирі суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.
Таким чином, частка у праві власності на вищевказану квартиру повинна дорівнювати 2/5 частки.
З урахуванням вищезазначеного, керуючись ст.ст. 356, 357, 1216, 1261, 1268, 1296, 1299 ЦК України, ст.ст. 11, 60, 213-214, 224 ЦПК України суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної в м. Донецьку ради, про визнання права власності в порядку спадкування за законом та встановлення часток в спільному частковому майні задовольнити у повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на нерухоме майно, а саме: частину квартири АДРЕСА_2, яка належала спадкодавцеві ОСОБА_7, який помер 28.04.2014 року.
Визначити частку ОСОБА_1 у спільному частковому майні: квартирі № 163 будинок № 2 в розмірі 2/5 частини квартири.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем до суду апеляційної інстанції через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя