Провадження №2/761/1512/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 квітня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Осаулова А.А.,

при секретарі Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір № 2080 (надалі - Кредитний договір), а також підписані до нього Додаткові договори № 1 від 08 січня 2008 року та № 2 від 31 липня 2009 року.

Згідно умов Кредитного договору та внесених до нього змін, відповідачу було надано кредит у розмірі 50 000 грн. 00 коп. строком до 05 вересня 2017 року, зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 14,5 % річних. При цьому, відповідач зобов'язаний щомісячно до 25 числа платіжного місяця здійснювати платежі в валюті наданого кредиту готівкою до каси позивача або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок позивача, у розмірі визначеному у Кредитному договорі.

При цьому, позивач зазначає, що в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, 06 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено Іпотечний договір № 1048 (надалі - Іпотечний договір), згідно якого відповідач передав позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Разом з тим, відповідач свої зобов'язання перед позивачем не виконує і станом на 19 листопада 2014 року має заборгованість перед позивачем у сумі 18 177 грн. 04 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Договору іпотеки укладеного між позивачем з відповідачем, за рахунок отриманних від реалізації у встановленому порядку предмета іпотеки задовольнити вимогу позивача у розмірі 18 177 грн. 04 коп., яка виникла з Кредитного договору та надати позивачу право на отримання необхідних документів для продажу вказаної квартири.

Представник позивача Митюк С.П. в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав та проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що 06 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є позивач (а.с. 53-60), та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 2080. Згідно п.п. 1.1-1.2 Кредитного договору відповідачу надано у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) на споживчі цілі у сумі 50 000 грн. 00 коп., строком на 60 місяців з датою остаточного погашення кредиту не пізніше 05 вересня 2012 року та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,5 % річних.

Згідно з п.п. 1.5 Кредитного договору відповідач зобов'язався щомісячно до 25 числа платіжного місяця здійснювати платежі в валюті наданого кредиту шляхом внесення готівки до каси позивача або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок позивача, що зазначений в цьому договорі по: погашенню кредиту рівними частинами в сумі по 838 грн. 00 коп. - щомісяця з вересня 2007 року по серпень 2012 року включно, а осатаній платіж в сумі 558 грн. 00 коп. - не пізніше дати остаточного погашення кредиту; сплаті процентів, які нараховані позивачем на залишок заборгованості за кредитом, починаючи з вересня 2007 року, а осатаній платіж не пізніше дати остаточного погашення кредиту.

При цьому, відповідно до Додаткових угод № 1 від 08 січня 2008 року та № 2 від 31 липня 2009 року до Кредитного договору його сторони погодили внести певні зміни до Кредитного договору, у саме, викласти п.п. 1.2 та 1.5 в новій редакції та встановити, що загальний термін користування кредитом складає 120 місяців, при цьому дата остаточного погашення кредиту не пізніше 05 вересня 2017 року. В свою чергу відповідач зобов'язаний щомісячно до 25 числа платіжного місяця здійснювати платежі в валюті наданого кредиту шляхом внесення готівки до каси позивача або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок позивача, що зазначений в цьому договорі по: погашенню кредиту в сумі по 838 грн. 00 коп. - щомісяця з вересня 2007 року по грудень 2007 року включно; погашенню кредиту в сумі по 915 грн. 00 коп. - щомісяця з червня 2008 року по квітня 2009 року включно; погашенню кредиту в сумі по 370 грн. 00 коп. - щомісяця з липня 2009 року по серпень 2017 року включно; погашенню кредиту в сумі по 323 грн. 00 коп. - не пізніше дати остаточного погашення кредиту; сплаті процентів, які нараховані позивачем на залишок заборгованості за кредитом, щомісячно починаючи з наступного місяця в якому видано перший транш, а останній платіж не пізніше дати остаточного погашення кредиту.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином. Однак, відповідачем після отримання кредитних коштів не виконано зобов'язань, визначених Кредитним договором, порушено умови зазначеного договору щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування..

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно умов п.п. 5.2 Кредитного договору за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача пеню в розмірі від суми несплаченого платежу, за кожен день прострочення.

03, 27 лютого та 18 березня 2014 року позивачем направлено відповідачу листи з вимогами ліквідувати заборгованість по Кредитному договору або терміново достроково погасити заборгованість по кредиту та пені у 30-денний термін (а.с. 47, 48, 49). Однак, отримавши дані листи 03 квітня 2014 року (а.с. 50), вимогу позивача щодо погашення заборгованості відповідач залишив без уваги.

В зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за Кредитним договором, станом на 19 листопада 2014 року сума заборгованості04 коп. та складається з: нарахованої та несплаченої суми основного боргу - 12 903 грн. 00 коп.; простроченої суми основного боргу - 3 535 грн. 81 коп.; нарахованих та несплачених відсотків - 603 грн. 24 коп.; пені - 1 134 грн. 99 коп., що підтверджується наведеними позивачем розрахунками в позовній заяві, перевіреними у судовому засіданні, та проти яких відповідач не заперечував.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, в якості забезпечення виконання відповідачем зобов'язань, передбачених Кредитним договором, 06 вересня 2007 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір № 1048 (а.с. 25-30).

Крім того, у зв'язку з внесеними змінами до Кредитного договору, між позивачем та відповідачем були укладений відповідний Додатковий договір про внесення змін до Іпотечного договору від 31 липня 2009 року (а.с. 33-34).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Іпотечного договору в якості забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань відповідача, що випливають з Кредитного договору, передав в іпотеку, а позивач прийняв в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі предмет іпотеки, який належить відповідачу на праві власності: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Також, згідно з п.п 1.3 Іпотечного договору вартість предмету іпотеки, згідно довідки - характеристики Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на житло від 28 серпня 2007 року за № 1272416, становить в сумі 9 593 грн. 89 коп.

Пунктом 4.2 Іпотечного договору передбачено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання відповідачем зобов'язань по Кредитному договору в цілому чи тієї або іншої його частини, а також у інших випадках, передбачених цим договором, позивач реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, визначеному цим договором.

Частиною 1 ст. 575 та ст. 589 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави, заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання.

При цьому, згідно ст.ст. 11, 33 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання, майновий поручитель відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя нерухомим майном, що є предметом іпотеки. У разі невиконання або неналежного виконання божником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Також, у відповідності до положень ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Таким чином, оскільки в судовому засідання беззаперечно встановлено, що відповідачем порушено умови Кредитного договору, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 2080 від 06 вересня 2007 року в сумі 18 177 грн. 04 коп., а саме, на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

При цьому, роз'яснень наданих у п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Відтак, позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 30 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 575, 589, 590, 625, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 7, 11, 33, 35, 39, 41 Закону України «Про іпотеку», керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 174, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №1048 від 06.09.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Котковою Ольгою Анатоліївною та зареєстровано в реєстрі за №3480, а саме на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, в рахунок задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10026/0159 філії - Головного управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» () за кредитним договором №2080 від 06.09.2007 року в сумі - 18 177 (вісімнадцять тисяч сто сімдесят сім) гривень 04 коп.

Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (, м.Київ, вул..Госпітальна, 12-Г) як Іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки - нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 будь-якій особі покупцеві за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна на момент продажу, на умовах та в порядку, викладеному в ст.. 38 Закону України «Про іпотеку».

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» суму сплаченого судового збору в розмірі - 243, 60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: