Справа № 359/4522/15-ц Головуючий у І інстанції Журавський В. В.
Провадження № 22-ц/780/5497/15 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 39 21.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

21 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Білоконь О.В., Березовенко Р.В.

за участі секретаря Нагорної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Бориспільської центральної районної лікарні в особі лікаря-психіатра Бокей Людмили Петрівни, третя особа орган опіки і піклування Бориспільської міської ради про визнання дій неправомірними, зобов»язання вчинити дії -

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року позивач пред'явила в суді названий позов посилаючись на те, що вона є інвалідом з дитинства другої групи та опікуном своєї недієздатної матері ОСОБА_4 Більше року позивач перебуває на «К» обліку у лікаря-психіатра. ОСОБА_2 вказує на те, що самостійно вона ніколи не зверталась до лікаря-психіатра, має відмінні характеристики з місця проживання та навчання, за власним бажанням проходила обстеження в РПКЦ у 2011 році. Більше року позивач не зверталась до лікаря-психіатра, відвідувала лікаря лише як опікун своєї недієздатної матері через загострення її хвороби. ОСОБА_2 звернулась з письмовою заявою, якою просила зняти її з обліку у лікаря-психіатра, але їй було відмовлено в цьому.

Тому ОСОБА_2, з урахування заяви про зміну предмета позову, просить суд визнати дії Бориспільської ЦРЛ в особі лікаря-психіатра Бокей Л.П. протиправними, зобов'язати лікаря-психіатра Бокей Л.П. передати її амбулаторну картку з психіатричного кабінету до архіву, а також зобов'язати лікаря-психіатра Бокей Л.П. зняти її з «К» обліку у зв'язку з відсутністю необхідності надання їй психіатричної допомоги, відсутністю діагнозу F21, про що надати відповідну довідку.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного встановлення обставин, які мають значення для справи та неправильність установлення обставин, які мають значення для справи внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів і неприйняття доказів.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги прийшла до наступних висновків.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку «К» в лікаря-психіатра, що підтверджується довідкою Бориспільської ЦРЛ №13 від 21 травня 2015 року (а.с.28).

Як вбачається з довідки №187 від 21 січня 2014 року, наданої головним психіатром ДОЗ Зільберблат Г.М., ОСОБА_2 була консультована лікарями-психіатрами організаційно-медичного консультативного відділу ОПНМО за направленням лікаря-психіатра Бориспільської ЦРЛ. Під час огляду ОСОБА_2 лікарем-психіатром ОПНМО були виявлені ознаки психічного захворювання та встановлено діагноз «шизотиповий розлад». Беручи до уваги її неадекватну, антисоціальну поведінку, їй було запропоновано поглиблене стаціонарне обстеження, від якого вона категорично відмовилась. У зв'язку з відмовою ОСОБА_2 від обстеження у стаціонарних умовах, а також антисоціальну поведінку було запропоновано лікарю-психіатру Бориспільської ЦРЛ взяти хвору на консультативний облік (а.с.70).

З медичної карти амбулаторного хворого, заведеної на ім'я ОСОБА_2 вбачається, що карта заведена 10 лютого 2014 року у зв'язку з рекомендаційним листом КЗ КОР «ОПНМО» смт. Глеваха взяти ОСОБА_2 на консультативний облік, діагноз: «шизотиповий розлад» (а.с.129-145).

Зі змісту записів в картці амбулаторної хворої ОСОБА_2 встановлено, що 19 лютого 2014 року вона самостійно звернулась до лікаря-психіатра Бориспільської ЦРЛ та повідомила, що вона перебуває на «К» обліку (а.с.130).

Відмовляючи у задоволенні позову про визнання дій протиправними, суд першої інстанції виходив з того, що позивач самостійно звернулась до лікаря-психіатра за наданням медичної допомоги. За згодою ОСОБА_2 лікар провів огляд з метою обстеження стану психічного здоров'я позивача та в подальшому встановлення лікування, нагляду чи догляду за останнім. Саме з цієї причини, а також у зв'язку з рекомендаційним листом КЗ КОР «ОПНМО» смт. Глеваха взяти ОСОБА_2 на консультативний облік, та відповідно до вимог вищевказаної Інструкції, позивача було поставлено на консультативний облік в кабінеті лікаря-психіатра Бориспільської ЦРЛ, що підтверджується відповідними записами в медичній карті амбулаторного хворого. А тому відсутні підстави для визнання дій Бориспільської ЦРЛ, в особі лікаря-психіатра Бокей Л.П., протиправними.

Судова колегія погоджується із такими висновками суду виходячи з такого.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога - комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров'я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляду догляд та медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади.

Інструкцією з організації диспансерного та консультативного нагляду осіб, які страждають на психічні розлади, при наданні амбулаторної психіатричної допомоги, затвердженої Наказом МОЗ України №20 від 22 січня 2007 року, визначаються організаційні засади забезпечення осіб, які страждають на психічні розлади, амбулаторною психіатричною допомогою відповідно до ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу», виходячи з пріоритету прав і свобод людини, обов'язків керівників закладів охорони здоров'я щодо забезпечення надання психіатричної допомоги особам, які страждають на психічні розлади.

Згідно з п.2.1. вказаної Інструкції диспансеризація - це організація роботи психіатричних закладів стосовно систематичного нагляду за перебігом психічного розладу в особи, яка страждає на психічний розлад, на її прохання або за усвідомленою згодою, або за згодою її законного представника, а також надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за рішенням суду.

Залежно від характеру та перебігу психічних розладів, а також наявності усвідомленої згоди особи, яка страждає на психічні розлади, або її законного представника на отримання амбулаторної психіатричної допомоги диспансеризація здійснюється у вигляді диспансерного та консультативного нагляду (п.3.1. Інструкції).

У відповідності до п.3.3. консультативний нагляд - надання амбулаторної психіатричної допомоги особам, які страждають на психічні розлади, шляхом спостереження лікарем-психіатром за перебігом психічного розладу, проведення відповідних діагностичних, лікувальних, реабілітаційних та медико-соціальних заходів на прохання або за усвідомленою згодою особи чи її законного представника, якщо форма та характер перебігу психічного розладу не потребують установлення за особою диспансерного нагляду, або відсутня усвідомлена згода особи чи її законного представника на проведення диспансерного нагляду, а підстави для надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відсутні.

При цьому відповідно до п.3.4 Інструкції вибір форми диспансеризації - диспансерний нагляд чи консультативний нагляд - є компетенцією лікаря-психіатра (комісії лікарів-психіатрів) та встановлюється залежно від форми та характеру перебігу наявного психічного розладу.

Суд першої інстанції правильно встановивши обставини справи в частині поставлення позивача на консультативний облік вірно застосував наведені норми матеріального права і прийшов до правильного висновку про те, що дії відповідача щодо встановлення відносно ОСОБА_2 консультативного нагляду були правомірними.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині зобов'язання вчинити дії, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до положення п.п.5.5-5.6 вищезазначеної інструкції термін перебування особи в групі консультативного нагляду визначається лікарем-психіатром (комісією лікарів-психіатрів) залежно від форми та характеру перебігу психічного розладу, динаміки психічного стану та рівня соціальної адаптації. Припинення консультативного нагляду за особою, яка страждає на психічний розлад, з передачею її медичної карти амбулаторного хворого (форма №025/о) до архіву психіатричного закладу відбувається на підставі рішення лікаря-психіатра (комісії лікарів-психіатрів) у разі видужання особи, відсутності повторних звернень за амбулаторною або стаціонарною психіатричною допомогою впродовж 3 років, окрім осіб, які є інвалідами у зв'язку з наявним психічним розладом, а також при зміні місця постійного проживання (реєстрації) особи чи смерті.

Зважаючи на викладене, підставами для передачі медичної карти хворого до архіву медичного закладу є: відсутність звернень за амбулаторною психіатричної допомогою протягом 3 років. Дана обставина спростовується записами в медичній картці ОСОБА_2, з якої вбачається, що останній раз позивач була присутня на прийомі в лікаря-психіатра 13 липня 2015 року (а.с.145), а також у разі видужання особи.

При цьому п.5.7 Інструкції передбачено, що лікар-психіатр може зробити висновок про відсутність потреби в наданні особі амбулаторної психіатричної допомоги після проведення психіатричного огляду особи лікарем-психіатром на її прохання або за її усвідомленою згодою у будь-якому лікувально-профілактичному закладі чи вдома. Дані такого огляду фіксуються в медичній карті амбулаторного хворого, а особа зараховується до групи консультативного нагляду.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_2 відмовляється від проведення психіатричного огляду у лікувально-профілактичному закладі, у зв'язку з чим лікар-психіатр Бориспільської ЦРЛ Бокей Л.П. позбавлена можливості зробити висновок про відсутність підстав та потреб у наданні позивачу психіатричної допомоги.

Зважаючи на це, під час судового розгляду позивачем не надано доказів на підтвердження того, що вона пройшла психіатричний огляд в лікувально-профілактичному закладі та за результатом якого встановлено, що вона не потребує медичної допомоги, тому підстави для передачі її медичної карти до архіву та зняття її з «К» обліку, відсутні.

З такими висновками суду судова колегія також погоджується у повному обсязі, оскільки вони зроблені із точним дотриманням закону.

Доводи апеляційної скарги такі висновки суду не спростовували, оскільки вони зводяться в основному до викладення обставин справи. Тому судова колегія не може перевірити які обставини справи суд першої інстанції встановив неправильно і якими доказами це підтверджується.

Посилання апелянта на ту обставину, що суд безпідставно задовольнив клопотання представника відповідача про витребування висновку судово-медичної експертизи з Київського міського центру судово-психіатричної експертизи не ставлять під сумнів правильність висновків рішення суду, оскільки вказана експертиза не була використана судом першої інстанції в якості доказу.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Рішення суду відповідає обставинам справи, постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права і підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити..

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2015року в даній справі залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді