АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/546/15 Головуючий у І інстанції Зубов О.С.
Категорія 19 Доповідач: Семиженко Г.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року березня місяця 02 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого: Семиженка Г.В.

суддів: Бугрика В.В.

Лісової Г.Є.

при секретарі: Яковенку В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційні скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 22 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_7, треті особи Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області ОСОБА_8, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Суворовської районної у місті Херсоні ради про визнання договору іпотеки недійсним, скасування реєстрацій обтяжень, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи Суворовський районний відділ у місті Херсоні Управління державної міграційної служби в Херсонській області, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Суворовської районної у місті Херсоні ради про визнання договору іпотеки дійсним, звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з житлового будинку,

ВСТАНОВИЛА:

у вересні 2014 року ОСОБА_3 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_6 звернулася з позовом до суду посилаючись на те, що з 27 вересня 2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_6 2003 року народження, з 2007 року вона разом із своєю сім'єю проживає в житловому будинку АДРЕСА_1, власником якого на підставі свідоцтва про право власності від 01 жовтня 2007 року є її чоловік ОСОБА_3, 31 серпня 2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено договір безпроцентної позики, за яким останній отримав у борг 330000 гривень, цього ж дня в забезпечення договору між його сторонами було укладено договір іпотеки вказаного житлового будинку та земельної ділянки при ньому, оскільки на момент укладення останнього договору право користування будинком, переданим у іпотеку, мала неповнолітня донька позивачки ОСОБА_6, а дозволу на укладення цього договору органу опіки та піклування отримано не було, з посиланням на положення Закону України "Про охорону дитинства", ст. 177 СК України, п. 3) ч. 1 ст. 71 ЦК України позивачка просила визнати недійсним вказаний іпотечний договір та скасувати накладенні заборони за цим договором у відповідних державних реєстрах.

09 жовтня 2014 року ОСОБА_5 звернулася із зустрічним позовом до суду посилаючись на те, що відповідно до договору позики від 31 серпня 2012 року надала в борг ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 330000 гривень з терміном повернення за першою вимогою позикодавця протягом 7 календарних днів від дня пред'явлення такої вимоги, вимога про повернення позики була надіслано останньому 02 вересня 2014 року та отримана ним 19 вересня 2014 року, у належний строк свої обов'язки ОСОБА_3 не виконав, станом на 08 жовтня 2014 року заборгованість останнього становить 330298,36 гривні, з яких 330000 гривень складає заборгованість за позикою, 298,36 гривні 3 % річних за період з 28 вересня 2014 року по 08 жовтня 2014 року. В забезпечення виконання цього договору 31 серпня 2012 року між сторонами було укладено договір іпотеки житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 194,9 кв.м, житловою площею 109,9 кв.м та земельної ділянки при ньому площею 0,0893 Га, кадастровий номер :01:062:0016, 18 вересня 2014 року на адресу боржника було надіслано вимогу про виселення, яку отримано ним 19 вересня 2014 року, спірний житловий будинок відповідачами не звільнено, у позові просила звернути стягнення на належні ОСОБА_3 житловий будинок та земельну ділянку в рахунок погашення заборгованості в розмірі 330298,36 гривні за договором позики, з яких 330000 гривень становить заборгованість за позикою, 298,36 гривні 3 % річних, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а також виселити з вказаного житлового будинку ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_6 без надання іншого житлового приміщення, зняти їх з реєстраційного обліку.

Рішенням Суворовського районного суду міста Херсона від 22 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_6 відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково, ухвалено:

- визнати дійсним іпотечний договір від 31 серпня 2012 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області ОСОБА_8 за реєстраційним № 3416, про передачу в іпотеку житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1;

- звернути стягнення на належні ОСОБА_3 житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 194,9 кв.м, житловою площею 109,9 кв.м, який в цілому складається із житлового будинку літери "А", огорожі № 1-4 та земельну ділянку площею 0,0893 Га по АДРЕСА_1, кадастровий номер :062:0016, в рахунок погашення заборгованості перед ОСОБА_5 в розмірі 330298,36 гривні, з яких 330000 гривень заборгованість за позикою, 298,36 гривні 3 % річних, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;

- виселити з житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_3 без надання іншого житлового приміщення та зняти їх з реєстраційного обліку місця проживання із зазначеного житлового будинку;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 3302,98 гривні у відшкодування судового збору;

- стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_3 на користь держави по 243,60 гривні судового збору з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 у своїх інтересах та інтересах ОСОБА_6 задовольнити з підстав, що у ньому зазначені, у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду в частині відмови у позові щодо виселення та зняття з реєстраційного обліку неповнолітньої ОСОБА_6 з вказаного житлового будинку просила його в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити дані позовні вимоги.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді справи учасники процесу свої процесуальні позиції підтримали, при цьому представник Служби у справах дітей Виконавчого комітету Суворовської районної у місті Херсоні ради пояснила, що даний орган дозволу на укладення спірного договору іпотеки не надавав і за встановлених обставин у справі не надав би, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 просив у випадку визнання договору іпотеки недійсним застосувати положення ч. 5 ст. 1057-1 ЦК України та накласти арешт на майно, яке було предметом застави.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 31 серпня 2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, за яким останній отримав грошові кошти у сумі 330000 гривень без процентів з терміном повернення за першою вимогою позикодавця протягом 7 календарних днів від дня пред'явлення такої вимоги, в забезпечення виконання договору цього ж дня між його сторонами було укладено іпотечний договір з передачею в іпотеку належних позичальнику житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідними складовими та земельної ділянки площею 0,893 Га при ньому з кадастровим номером :01:062:0016, відповідно до довідки № 398 Виконавчого комітету Степанівської сільської Ради Суворовського району міста Херсона від 10 липня 2014 року на момент укладення зазначеного договору іпотеки житлового будинку право проживання в ньому мала малолітня ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована за вказаною адресою з 01 жовтня 2010 року, на відміну від іншої довідки цього ж органу № 744 від 31 серпня 2012 року, за якою в спірному будинку проживає та зареєстрований лише ОСОБА_3, за довідкою № 4814 Суворовського РВ у місті Херсоні УДМС України в Херсонській області від 22 жовтня 2014 року у спірному будинку з 05 жовтня 2010 року зареєстрована ОСОБА_6 2003 року народження, (а.с. 9-13, 16-17, 37-38, 40-43, 62-64, 86, 94).

Сторонами у справі не заперечується того факту, що на момент укладення спірного договору іпотеки право користування будинком, який передавався в іпотеку, мала неповнолітня ОСОБА_6

Згідно зі ст. 51 Конституції України дитинство охороняється державою.

Відповідно до ст. 3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН № 44/25 від 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року,в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У випадку наявності будь-якої правової колізії, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, які стосуються інтересів дитини, суд відповідно до зазначеної норми міжнародного права та ст. 8 ЦПК Україниповинен надавати перевагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст. 177 СК Українита ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства"батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

Ст. 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей" вимагає попередньої згоди органу опіки і піклування для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право користування якими мають діти.

За положеннями ч. 1, 6 ст. 203 ЦК Українизміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, моральним засадам суспільства, правам та інтересам дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно ч. 1 ст. 224 ЦК України правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування (стаття 71 цього Кодексу), є нікчемним, посилання суду першої інстанції на положення ч. 2 цієї норми матеріального права, яка покладена в основу задоволення зустрічного позову, за якою на вимогу заінтересованої особи такий правочин може бути визнаний судом дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідає інтересам фізичної особи, над якою встановлено опіку або піклування, є неправильним, оскільки спірний договір не відповідає інтересам неповнолітньої дитини, говорити ж про захист її права на користування даним будинком від можливого звернення стягнення на нього за іншим договором іпотеки з банківською установою, який було укладено в забезпечення кредитного зобов'язання та яке було погашено боржником за рахунок даної позики, теж не можна, оскільки на момент укладення договору іпотеки з банком неповнолітня ОСОБА_6 не мала права користування будинком, який був переданий в іпотеку, а тому право, яке не виникло, захисту не підлягає.

Спірний договір іпотеки в силу своєї нікчемності є недійсним, і оскільки іншою стороною така обставина заперечується, його слід визнати таким, із скасуванням відповідної реєстрації в реєстрах.

Стосовно заяви ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, що було передано в іпотеку за недійсним договором іпотеки на підставі ч. 5 ст. 1057-1 ЦК України, колегія суддів приходить до висновку про те, що заява задоволенню не підлягає, оскільки приведена норма матеріального права є спеціальною, вона розміщена у параграфі 2 розділу 71 ЦК України, яким врегульовано кредитні правовідносини, і дія цієї норми права на параграф 1 цієї ж глави, якою врегульовано правовідносини з приводу позики, законодавцем не поширена, а тому передбачені законом підстави для застосування даної норми у спірних правовідносинах відсутні.

Таким чином колегія суддів вбачає законні підстави для задоволення позову ОСОБА_3 та у зв'язку з цим відсутність передбачених законом підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_5, протилежний висновок суду першої інстанції у даній справі є незаконним та необґрунтованим, тому апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 слід задовольнити, апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 відхилити, рішення суду скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення вимог первісного позову та відмову у задоволенні вимог зустрічного.

На підставі приведених норм матеріального права, керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 22 грудня 2014 року скасувати.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовити.

Позов ОСОБА_3 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_6 задовольнити.

Іпотечний договір від 31 серпня 2012 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_7, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області ОСОБА_8 за реєстровим № 3416, визнати недійсним.

Скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна заборону на нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1, реєстраційний номер обтяження 12939617, зареєстровану 31 серпня 2012 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області ОСОБА_8 на підставі іпотечного договору № 3417 від 31 серпня 2012 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_7.

Скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна заборону на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,0893 Га по АДРЕСА_1, реєстраційний номер обтяження 12939631, зареєстровану 31 серпня 2012 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області ОСОБА_8 на підставі іпотечного договору № 3417 від 31 серпня 2012 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_7.

Скасувати обтяження в Державному реєстрі іпотек на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0893 Га по АДРЕСА_1, реєстраційний номер обтяження 12939667, зареєстроване 31 серпня 2012 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області ОСОБА_8 на підставі іпотечного договору № 3417 від 31 серпня 2012 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_7.

У задоволенні заяви ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про накладення на підставі ч. 5 ст. 1057-1 ЦК України арешту на майно, яке було предметом недійсного іпотечного договору, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, на нього протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

Судді _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _