Справа № 186/369/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2015 р. Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої судді Янжули С. А.

при секретарі: Лиман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Виконавчого комітету Першотравенської міської ради про дозвіл на тимчасовий виїзд закордон неповнолітньої дитини без згоди батька,

В С Т А Н О В И В :

13 березня 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Виконавчого комітету Першотравенської міської ради про дозвіл на тимчасовий виїзд закордон неповнолітньої дитини без згоди батька.

В обґрунтування позову зазначила, що від неофіційного шлюбу з відповідачем мають спільну дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час, її теперішній чоловік ОСОБА_3 піклується про її доньку ОСОБА_4 та їх спільного сина ОСОБА_5, матеріально допомагає в утриманні дітей, донька проживає разом з ними, позивачка з чоловіком ОСОБА_3 піклуються про здоров'я та всебічний розвиток дітей. Відповідач ні матеріальної, ні моральної допомоги у вихованні їх спільної дитини не надає, позивачка зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів, але відповідач рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки не виконує, за ним існує заборгованість по сплаті аліментів.

Оскільки в нашій країні на даний час склалася напружена та небезпечна ситуація, позивачка має намір разом з сім'єю відпочити влітку за кордоном, а саме: в Челябінській області, РФ, де проживають її близькі родичі: мама, бабуся, сестра, племінники. У південній частині Саткинського району Челябинської області, в 200 км на захід від Челябинська, розташований один з найкрасивіших парків Росії - національний парк Зюраткуль, який є унікальним природнім об'єктом, пам'яткою світового рівня. Позивачка вважає, що поїздка за кордон її неповнолітньої дитини ОСОБА_4 була б дуже корисною для її здоров'я та розвитку. Відповідач не дає згоду у виїзді їх спільної дитини за кордон, чим позбавляє бабусю та прабабусю дитини можливості спілкування з нею. Жодних вагомих аргументів своєї відмови він не наводить.

Вважає, що така позиція відповідача шкодить інтересам та не сприяє всебічному розвитку неповнолітньої ОСОБА_4

Просить суд визнати відмову відповідача на тимчасовий виїзд закордон неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, безпідставною, надати дозвіл ОСОБА_1 - матері неповнолітньої ОСОБА_4 без згоди батька дитини - ОСОБА_2, оформити документи для тимчасового виїзду неповнолітньої дитини за межі України та на її виїзд до Російської Федерації, стягти з відповідача на її користь судовий збір по справі.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просить надати дозвіл на виїзд дитини за кордон без згоди батька строком на 3 місяці з 01 травня 2015 року по 01 серпня 2015 року.

Відповідач в судове засідання не з'явився, в телефонному режимі повідомив суд, що з позовними вимогами не згідний, просить розглянути справу в його відсутність та відмовити в задоволенні позову.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, просить винести рішення згідно діючого законодавства, не заперечує проти задоволення позову в інтересах неповнолітньої дитини.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 05 липня 2000 року підтверджується, що батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Позивачка вступила до шлюбу з ОСОБА_3 і від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 31 липня 2010 року.

Копією виконавчого листа Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2014 року підтверджується, що з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 року збільшено розмір аліментів, що з нього стягуються на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/6 до 1/4 частини його заробітку (доходу).

Згідно довідки відділу ДВС Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області за відповідачем існує заборгованість зі сплати аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4.

Характеристикою Першотравенської ЗОШ №2 на ученицю 8-А класу ОСОБА_4 підтверджується, що її вихованням та утриманням займається її мати ОСОБА_1, а батько дитини ніякої участі у вихованні дитини не бере.

Неповнолітня ОСОБА_4 проживає разом з матір'ю - ОСОБА_1, чоловіком матері ОСОБА_3 та братом ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в квартирі АДРЕСА_1.

Згідно абз.2 ч. З ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними .

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну і оформлення документів для зарубіжних поїздок визначається Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року.

Згідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону України за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п.2 ст. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року N 57, передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків здійснюється у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

З аналізу вказаної норми впливає, що у разі відсутності згоди одного з батьків на виїзд дитини з України, спір може бути вирішено судом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до принципів 4 і 6, викладених в Декларації прав дитини, прийнятою генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, дитина повинна користуватися всіма благами соціального забезпечення, їй належить право на здоровий ріст і розвиток, з цією метою спеціальний догляд і охорона мають бути забезпечені, як їй так і матері, малолітня дитина не повинна бути розлучена зі своєю матір'ю.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ), та ч. 7 і ч. 8 ст. 7 СК України, усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, дитина проживає з матір'ю, це підтверджується довідкою про склад сім'ї, згідно якої місце проживання дитини визначено разом з матір'ю.

Позивачка зазначила, що вона виїжджає за межі України, відповідач не надає їй згоди на виїзд разом з нею неповнолітньої дитини.

Принцип 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року передбачає безумовний пріоритет інтересів дитини для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і виховання.

Оскільки сторони однією сім'єю не проживають і фактично місце проживання неповнолітньої ОСОБА_4 визначене з позивачкою, то, цей обов'язок покладено на матір - позивачку у справі, яка повинна постійно доглядати дитину.

Враховуючи викладене і те, що підстави для відмови в наданні дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон відсутні, то позов ОСОБА_1 слід задовільнити - надати дозвіл на виїзд ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, до Російської Федерації у супроводі матері - ОСОБА_1 на період з 01 травня 2015 року по 01 серпня 2015 року.

Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, сплачений нею судовий збір по справі в розмірі 243,60 гривень, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10,11,58,59,60,212-215,218,224-226 ЦПК України (в редакції 2004 року), ст. 313 ЦК України, Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", Правилами перетинання державного кордону громадянами України, -суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Виконавчого комітету Першотравенської міської ради про дозвіл на тимчасовий виїзд закордон неповнолітньої дитини без згоди батька задовільнити.

Надати дозвіл ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасовий виїзд разом з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою м.Першотравенська, Дніпропетровської області, Україна, громадянкою України, з України до Російської Федерації з 01 травня 2015 року по 01 серпня 2015 року без згоди батька дитини - ОСОБА_2.

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 (двохста сорока трьох) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С. А. Янжула