Номер провадження: 22-ц/785/598/15
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О. І.
Доповідач Комаровська Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого - Комаровської Н.В.,

Суддів - Калараша А.А., Короткова В.Д.,

З участю секретаря - Абалдової О.С.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеси Міністерства оборони України, т.в.о. керівника КЕВ м.Одеси Яковенка Валерія Анатолійовича з участю третьої особи - Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, скасування наказу, зміну формулювання причин звільнення за апеляційною скаргою квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеси на рішення Київського районного суду м.Одеси від 07.10.2014.,-

в с т а н о в и л а :

15.08.2014р. ОСОБА_2 звернувся з позовом до КЕВ м.Одеси,т.в.о. керівника КЕВ м.Одеси Яковенка В.А. про визнання дій протиправними, скасування наказу, зміну формулювання причин звільнення.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те,що з 17.01.2014 р. він працював на посаді інженера 2 категорії виробничого відділення КЕВ м.Одеси.

17.07.2014р. позивач подав заяву про звільнення з роботи з підстав, визначених ч.3 ст.38 КЗпП України - за власним бажанням (у зв*язку з невиконанням уповноваженим органом законодавства про працю, умов трудового договору).

Наказом т.в.о. керівника КЕВ за №520-ос ОСОБА_2 звільнено з посади з 25.07.2014 року з підстав, визначених ст.38 КЗпП - за власним бажанням.

Позивач просив визнати дії т.в.о. керівника КЕВ м.Одеси Яковенка В.А. по зміні формулювання причини звільнення протиправними,скасувати наказ №№520-ос,забов*язати начальника КЕВ м.Одеси Яковенка В.А. видати новий наказ про звільнення позивача за ч.3 ст.38 КЗпП України.

Відповідачі позов не визнали,посилаючись на відсутність порушень законодавства та трудових прав ОСОБА_2

Третя особа - Міністерство оборони України погодилось з позовними вимогами.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 07.10.2014р. позов задоволений частково.Визнані неправомірними дії т.в.о. керівника КЕВ м.Одеси Яковенка .А. щодо змін формулювання правових підстав звільнення ОСОБА_2, змінений наказ №520-ос від 25.07.2014 р. про звільнення ОСОБА_2 з

посади інженера 2 категорії виробничого відділення в частині формулювання підстав звільнення з " за власним бажанням - ст.38 КЗпП України" на - ч.3 ст.38 КЗпП України у зв*язку з невиконання уповноваженим органом законодавства про працю, умов трудового договору.

В апеляційній скарзі КЕВ м.Одеси просить про скасування рішення,мотивуючи тим,що суд порушив норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,доводи апеляційної скарги,розглянувши матеріали справи,перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах апеляційної скарги та заявлених вимог,колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

При розгляді справи судом встановлено,що ОСОБА_2 з 17.01.2014 р. працював на посаді інженера 2 категорії виробничого відділення КЕВ м.Одеси.

17.07.2014р. позивач подав заяву про звільнення з роботи з підстав, визначених ч.3 ст.38 КЗпП України - за власним бажанням (у зв*язку з невиконанням уповноваженим органом законодавства про працю, умов трудового договору).

Наказом т.в.о. керівника КЕВ за №520-ос ОСОБА_2 звільнено з посади з 25.07.2014 року з підстав, визначених ст.38 КЗпП - за власним бажанням.

Згідно із ч. 3 ст. 38 КЗпП Українипрацівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Відповідно до вимог ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово. При цьому підстави розірвання трудового договору залежать від причин, які спонукають працівника до його розірвання і які працівник визначає самостійно. В разі, якщо вказані працівником причини звільнення - порушення працедавцем трудового законодавства (ч.3 ст.38 КЗпП України), не підтверджуються, або працедавцем не визнаються, останній не вправі самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору на ч.1 ст.38 КЗпП (у даному разі на ст.38 КЗпП). Для визначення правової підстави розірвання трудового договору за ч.3 ст.38 КЗпП значення має сам лише факт порушення роботодавцем законодавства про працю, що спонукало працівника до розірвання трудового договору з власної ініціативи, а не поважність чи не поважність причини такого порушення та його істотність (ці правові позиції висловлені ВСУ в постановах 31.10.2012 року по справі №6-120цс12 та від 22.05.2013 по справі №6-34цс13).

Враховуючи вимоги трудового законодавства,а також правові висновки Верховного Суду України,суд дійшов правильного висновку про те,що є неправомірними дії т.в.о. керівника КЕВ м.Одеси Яковенка В.А. по зміні формулювання причини звільнення позивача на ст.38 КЗпП України.

Разом з тим, суд помилково самостійно змінив наказ № 520-ос від 25.07.2014р., не врахувавши,що позивач такі вимоги не заявляв,а просив його скасувати та видати новий наказ про звільнення за ч.3 ст.38 КЗпП України.

Погодившись з тим,що керівництвом КЕВ м.Одеси порушувалось законодавство про працю,оскільки ОСОБА_2 не виплачувалась надбавка за напруженість в роботі в розмірі 50% посадового окладу,суд не навів доказів в підтвердження такого висновку.

Судовою колегією перевірялись доводи апелянта про те,що він був прийнятий на роботу із встановленням йому 50% посадового окладу за напруженість в роботі,а з квітня 2014р. така надбавка була знижена до 10%,в чому він вбачає порушення трудового законодавства та колективного договору.

Такі твердження позивача спростовуються доказами по справі.

З наказу про прийняття ОСОБА_2 на роботу від 17.01.2014р.вбачається,що до посадового окладу йому з дня прийняття на роботу повинна виплачуватись тільки надбавка за вислугу років в розмірі 25 %.Інші надбавки йому не встановлювались ( а.с.59).

Сттею 94 КЗпП України та статтею 1 Закону "Про оплату праці" передбачено,що заробітна плата - це винагорода,обчислена,як правило,у грошовому виразі,яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи,професійно-ділових якостей працівника,результатів його праці та господарської діяльності підприємства,

Згідно наказу МОУ № 28 від 24.01.2006р. командири військових частин в межах фонду заробітної плати,затвердженого в кошторисах,мають право установлювати надбавки працівникам за складність,напруженість у роботі.Граничний розмір зазначених надбавок не повинен перевищувати 50% посадового окладу.Відповідно до колективного договору працівникам КЕВ м.Одеси можуть встановлюватись надбавки за напруженість в роботі до 50% посадового окладу.

Відповідач стверджував, і матеріалами справи підтверджується,що надбавка в розмірі 10% посадового окладу була встановлена ОСОБА_2 з 1.04.2014р.,а з 01.07.2014р. - 50% посадового окладу,оскільки при прийнятті на роботу керівництво перевіряло ділові якості позивача та мало право не встановлювати надбавку за перші місяці роботи.

Такі докази спростовують твердження позивача про зниження йому надбавки з 50% до 10%,що він вважає порушенням трудового законодавства та колективного договору.

Оскільки для визначення правової підстави розірвання трудового договору за ч.3 ст.38 КЗпП значення має сам факт порушення роботодавцем законодавства про працю, а такий факт судовою колегією не встановлений,підстав для задоволення вимог ОСОБА_2 про забов*язання керівника КЕВ м.Одеси видати наказ про звільнення за ч.3 ст.38 КЗпП України немає.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення чи неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи,що суд неправильно застосував норми матеріального права,які регулюють виникші по справі правовідносини, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи,рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.307 ч.1.п.2,309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України,колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеси задовільнити частково.

Рішення Київського районного суду м.Одеси від 07.10.2014 р скасувати.

Позов ОСОБА_2 задовільнити частково.

Визнати протиправними дії тимчасово виконуючого обов*язки начальника квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеси Яковенка Валерія Анатолійовича по зміні формулювання причини звільнення ОСОБА_2 на ст.38 КЗпП України.

Забов*язати начальника квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеси скасувати наказ № 520-ос від 25.07.2014р. про звільнення ОСОБА_2 за ст.38 КЗпП України.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Н.В.Комаровська

Судді: А.А.Калараш

В.Д.Коротков