Справа № 462/2888/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2015 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого - судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

з участю

представника позивача Середницького В.М.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

встановив:

ПАТ «Львівобленерго» звернулося в суд з позовом про стягнення з відповідача 1918,30 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є мешканцем квартири АДРЕСА_1, даний будинок перебував на балансі ДЖКП ДК «ЛОРТА», однак ухвалою господарського суду Львівської області від 09.07.2014 року ліквідоване, право вимоги до боржників ДЖКП ДК «ЛОРТА», в тому числі відповідача, перейшло до ПАТ «Львівобленерго». Зазначає, що оскільки ДЖКП ДК «ЛОРТА» зверталося в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення із боржника суми заборгованості за житлово-комунальні послуги, який 12.05.2014 року скасовано, зазначені вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні наявність заборгованості перед ДЖКП ДК «ЛОРТА» в розмірі 1918,30 грн. визнав, при цьому пояснив, що оскільки судовий наказ 12.05.2014 року судом було скасовано, то вважає, що заборгованості перед ПАТ «Львівобленерго» у нього немає.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи № 462/2021/14-ц, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є власником і зареєстрований в АДРЕСА_1.

Також встановлено і підтверджується матеріалами справи № 462/2021/14-ц, що за вказаною адресою відповідач отримував житлово-комунальні послуги, які надавались ДЖКП ДК «ЛОРТА», при цьому не оплачував їх вчасно і в повному обсязі, тому станом на січень 2014 року в нього утворилась заборгованість в розмірі 1918,28 грн., в тому числі 958,14 грн. - за утримання будинку, 922,88 грн. - за централізоване опалення і 37,28 грн. за гаряче водопостачання.

Як вбачається із матеріалів справи, 18.06.2014 року між ДЖКП ДК «ЛОРТА» та ПАТ «Львівобленерго» укладено договір про відступлення права вимоги, за яким первісний кредитор (ДЖКП ДК «ЛОРТА») передає, а новий кредитор (ПАТ «Львівобленерго») приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредитору за надані житлово-комунальні послуги фізичним особам і стає кредитором за цими зобов'язаннями, зокрема відбулося відступлення права вимоги до ОСОБА_2 (а.с.4-10).

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно ст.13 цього Закону до житлово-комунальних послуг відносяться - комунальні послуги, в тому числі централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, цетралізоване опалення, та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст.20 Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту користування цими послугами.

Як вбачається з пояснень відповідача в судовому засіданні, він не заперечує, що йому ДЖКП ДК «ЛОРТА» надавались вказані послуги і що в нього перед цим підприємством була заборгованість у вказаному розмірі, однак вважає, що оскільки судом вже було скасовано судовий наказ про стягнення з нього суми боргу за житлово-комунальні послуги, то заборгованості перед відповідачем в нього немає.

В судовому засіданні встановлено, що 04.04.2014 року Залізничним районним судом м.Львова видано судовий наказ за заявою ДЖКП ДК «Лорта» про стягнення із ОСОБА_2 1918,28 грн. заборгованості по оплаті за надані житлово-комунальні послуги і 121,80 грн. судового збору.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 12.05.2014 року вказаний судовий наказ Залізничного районного суду м.Львова від 04.04.2014 року скасувано.

Разом з тим, суд не бере до уваги доводи відповідача, що скасування судом судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги виключає подальше стягнення з нього такої заборгованості, оскільки зі змісту ч.3 ст.118 ЦПК України і п.22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» після скасування судового наказу заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що порушені права позивача підлягають судовому захисту, з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 1918,30 грн.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.509, 525 ЦК України, ст.ст.1, 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» , суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1), на користь Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» () 1918,30 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» по 243,60 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.