АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №666/7620/14-ц Головуючий в І інстанції Дорошинська В.Е.
Провадження №22-ц/791/2709/15 Доповідач: Прокопчук Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року жовтня місяця 28 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
При секретарі: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 27 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», третя особа приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом, уточнивши його, і просив визнати недійсними кредитний договір та договір іпотеки від 30.08.2007 року, укладені від імені ОСОБА_5 з ПАТ «ТАС - Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», а в подальшому ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс».

В обґрунтування посилався на те, що у жовтні 2014 року йому стало відомо про те, що нібито ним 30.08.2007 року був укладений з АКБ «ТАС Комерцбанк» кредитний договір, за умовами якого він отримав кредитні кошти у сумі 125 000 доларів США. В забезпечення виконання умов кредитного договору також в цей же день був укладений договір іпотеки.

Стверджує, що ним ці договори не укладалися і не підписувалися.

Посилаючись на вимоги ст.ст.203,215 ЦК України, просив задовольнити його позовні вимоги т.я. його волевиявлення на укладення зазначених договорів не було.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 27.08.2015 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Визнано кредитний договір від 30.08.2007 року, укладений від імені ОСОБА_5 з акціонерним комерційним банком «ТАС Комерцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк», а в подальшому товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» недійсним.

Визнано іпотечний договір від 30.08.2007 року, укладений від імені ОСОБА_5 з акціонерним комерційним банком «ТАС Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», а в подальшому ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс».

Додатковим рішенням від 17 вересня 2015 року стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на користь ОСОБА_5 4 678,80грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просило його скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5

На апеляційну скаргу представник ОСОБА_5 подав письмові заперечення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники товариства і приватного нотаріуса апеляційну скаргу підтримали з підстав, викладених у ній.

Вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим представник ОСОБА_5 ОСОБА_7 просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 та визнаючи укладені 30.08.2007 року між ним та акціонерним комерційним банком «ТАС Комерцбанк» кредитний договір і договір іпотеки недійсними, суд першої інстанції виходив з факту непідписання ОСОБА_5 зазначених договорів і відповідно відсутності волевиявлення сторони договору на його укладення.

Проте з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 30 серпня 2007 року між акціонерним комерційним банком «ТАС Комерцбанк» і ОСОБА_5 був укладений кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти у сумі 125 000 доларів США на споживчі цілі до 30 серпня 2017 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,5% річних.

В забезпечення виконання умов кредитного договору між тими ж сторонами і в той же день був укладений іпотечний договір, згідно з яким ОСОБА_5 передав банку в іпотеку житловий будинок №56-а по вул. Кременчуцькій у м. Херсоні.

Поставивши питання про визнання вказаних договорів недійсними, позивач посилався на те, що підписи на обох договорах йому не належать, договорів він не підписував.

У звязку з чим судом згідно з ухвалою від 03.03.2015 року була призначена судово-почеркознавча експертиза /а.с. 74/, якою зобовязано ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» надати експерту оригінали договорів від 30.08.2007 року.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем оригінали договорів на дослідження експерту не надано, тому експертом Одеського науково дослідного інституту судових експертиз складено повідомлення про неможливість дачі висновку судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами справи і ухвала суду залишена без виконання.

Частиною 1 ст.146 ЦПК України передбачено, що у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

На думку колегії висновок суду першої інстанції про ухилення відповідача від подання експерту оригіналів договорів є передчасним, оскільки матеріалами справи підтверджено, що на виконання ухвали суду товариством були направлені суду копії договорів /а.с. 79/.

Дійсно на підставі копій документів почеркознавча експертиза не може бути проведена, проте зазначена обставина не була розяснена відповідачу і він не був попереджений про наслідки ухилення від надання необхідних експерту оригіналів документів.

Переписка між судом і експертною установою про неможливість проведення експертизи без оригіналів договорів кредиту і іпотеки велась без повідомлення про неї ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс».

Крім того, навіть за приписами ст.146 ЦПК України у разі ухилення особи від подання експертам необхідних документів суд може, але не зобовязаний, визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

На думку колегії судом безпідставно не дано належної оцінки іншим, зібраним у справі доказам.

Так, заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 16.08.2011 року, яке набрало законної сили, задоволено позовні вимоги ПАТ «Сведбанк» і стягнуто на його користь з ОСОБА_5 1 011 532,76грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 30.08.2007 року.

Крім того, чинним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 14.03.2012 року відмовлено у задоволенні позову дружини позивача ОСОБА_8 до ОСОБА_5, ПАТ «Сведбанк» про визнання кредитних договорів недійсними і, в тому числі, договору від 30.08.2007 року.

Вказаними рішеннями встановлена та обставина, що між позивачем ОСОБА_5 і ПАТ «Сведбанк» був укладений кредитний договір від 30.08.2007 року.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також із виписки по особовому рахунку ОСОБА_5 за період з 30.08.2007 року по 28.11.2012 року вбачається, що ОСОБА_5 здійснював часткове погашення кредитної заборгованості до 20.11.2008 року /а.с. 54-57/.

Представник банку в судове засідання апеляційної інстанції надав для огляду оригінали спірних кредитного договору та договору іпотеки.

Частиною 4 ст.10 ЦПК України визначено, що суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Колегією розяснено сторонам право заявити клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, проте представник ОСОБА_5 відмовився від проведення експертизи.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На думку колегії позивачем не доведена та обставина, що спірні договори ним не укладалися та не підписувалися.

За таких обставин, постановлене судом першої інстанції рішення про задоволення позову ОСОБА_5 про визнання договорів недійсними є незаконним, воно підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду .Херсона від 27 серпня 2015 року скасувати і ухвалити нове.

Відмовити ОСОБА_5 у задоволенні його позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис)

Судді: (два підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя: Л.П.Прокопчук