Ухвала

іменем україни

24 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Маляренка А.В.,

Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом об'єднання співвласників багатоквартирних будинків «Чайка» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, обслуговування будинку та прибудинкової території, за касаційними скаргами ОСОБА_4, до якої приєдналася ОСОБА_3, та представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 19 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2010 року об'єднання співвласників багатоквартирних будинків «Чайка» (далі - ОСББ «Чайка») звернулося до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що на утриманні ОСББ «Чайка» перебуває будинок та прибудинкова територія по АДРЕСА_1. ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1, а ОСОБА_3 мешкає у вказаній квартирі. Посилаючись на те, що відповідачі користуються послугами з вивозу побутового сміття й утримання будинку та прибудинкової території, які надає позивач, проте належної оплати не проводять, позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути на його користь солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за період з листопада 2010 року по листопад 2013 року у розмірі 4 919 грн 18 коп.

Справа розглядалася неодноразово.

Останнім заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 лютого 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСББ «Чайка» заборгованість за послуги з вивозу побутового сміття та внесків, відповідно до належної їм частки, на утримання будинку та прибудинкової території за період з листопада 2010 року по листопад 2013 року в розмірі 4 919 грн 18 коп. У решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 29 травня 2014 року заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 лютого 2014 року скасовано в частині солідарного стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за комунальні послуги та внески, відповідно до належної їм частки, за обслуговування будинку та прибудинкової території у розмірі 4 919 грн 18 коп. Ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в позові ОСББ «Чайка» до ОСОБА_3

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 19 листопада 2014 року заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 лютого 2014 року залишено без змін.

У касаційних скаргах ОСОБА_4 та представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3 просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 12 січня 1999 року між ОСОБА_3 як власником квартири АДРЕСА_1, та ОСББ «Чайка» укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території (а. с. 120, т. 1).

На підставі договору дарування від 03 квітня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Левченко В.В., ОСОБА_3 подарувала зазначену квартиру ОСОБА_4 (а. с. 220-221, т. 1).

Внаслідок неналежної оплати ОСОБА_4 як власником квартири АДРЕСА_1, комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території утворилась заборгованість, яка за період з листопада 2010 року по листопад 2013 року становить 4 919 грн 18 коп. (а. с. 222-224, т. 1).

Задовольняючи позов про стягнення заборгованості з ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого в цій частині погодився й апеляційний суд, виходив із того, що ОСОБА_4 як власник квартири зобов'язана сплачувати вартість отриманих послуг.

Такі висновки судів першої та апеляційної інстанції відповідають вимогам закону та ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Виконавцем є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За змістом ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов'язаний укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору. Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_166/ed_2014_04_10/pravo1/T041875.html?pravo=1> обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Обов'язку споживача житлово-комунальних послуг укласти договір з виконавцем послуг, що передбачений п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідає обов'язок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вирішуючи спір, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦК України повно, всебічно та об'єктивно встановили фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, й давши їм належну оцінку, правильно виходили з того, що ОСОБА_4 як власник квартири не сплачувала кошти за надані послуги, а неукладення договору про надання житлово-комунальних послуг у письмовій формі не звільняє її від обов'язку сплачувати за надані послуги.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставинами, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги стосуються переоцінки доказів, викладених в оскаржуваних рішеннях, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 до якої приєдналася ОСОБА_3, та представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 19 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

А.В. Маляренко

І.К. Парінова

О.В. Ступак