Справа № 744/1057/15-ц
Провадження по справі № 2/744/205/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
29 жовтня 2015 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді Смаги С. В.,
при секретарі Фільчаговій Г. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Семенівка Чернігівської області цивільну справу за позовом представника позивача адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 Павліни до Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами; третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Семенівське районне управління юстиції Чернігівської області, -
Представником позивача адвокатом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 Павліни, подано до Семенівського районного суду Чернігівської області позовну заяву до відповідачів, Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, ОСОБА_3, у якій позивач просить визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами, який розташований по вулиці Центральній, 81, в с. Іванівка Семенівського району Чернігівської області. В обґрунтування своїх позовних вимог, представник позивача послався на те, що 17 липня 1996 року помер ОСОБА_4, який був власником житлового будинку з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами, що розташований по вулиці Центральній, 81 в с. Іванівка Семенівського району Чернігівської області. Після смерті ОСОБА_4, в 1996 році його донька та спадкоємець, ОСОБА_3 (відповідач в справі) запропонувала позивачу жити у вищевказаному житловому будинку з можливим подальшим його викупом, на що позивач погодилася і з 1996 року стала добросовісно проживати у будинку та користуватися ним. 16 січня 1997 року відповідач ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями. У 1999 році позивач домовилася з відповідачем ОСОБА_3 про купівлю вказаного житлового будинку з господарськими будівлями за 1000 (одну тисячу) гривень. 04 травня 1999 року позивач передала ОСОБА_3 грошові кошти за будинок в сумі 1000 (одна тисяча) гривень, про що ОСОБА_3 написала позивачу розписку про отримання вказаної суми грошей і що в майбутньому жодних претензій на будинок вона не матиме. ОСОБА_3 також передала позивачу всі наявні у неї документи на будинок. Оформлення договору купівлі-продажу будинку у нотаріуса сторони відклали на більш пізній строк і планували оформити договір у цьому ж році. Коли прийшов час укладати договір купівлі-продажу позивач зателефонувала відповідачу, щоб остання приїхала для укладання договору, але та приїздити відмовилася за складним матеріальним становищем та сімейними обставинами, і повідомила, що на будинок вона не претендує і це питання її не цікавить. На даний час ОСОБА_3 також не може приїхати на територію України, оскільки немає паспорту громадянина РФ для виїзду за кордон, а його оформити не може за відсутністю коштів. Таким чином з 1999 року позивач не має можливості оформити договір купівлі-продажу будинку у нотаріуса, натомість продовжує відкрито безперервно володіти та користуватися цим будинком з господарськими будівлями, сплачує комунальні послуги. Зокрема у 2004 році позивачем було укладено договір з Семенівським РЕМ про постачання електричної енергії до вказаного житлового будинку та господарських будівель, за яку вона щомісяця розраховується по теперішній час. Згідно довідки Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області від 21.09.2015 року № 468 позивач дійсно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1996 року. Також 30 листопада 2002 року Семенівським РВ УМВС України в Чернігівській області позивача було зареєстровано у вищевказаному житловому будинку за адресою: вул. Центральна, 81, с. Іванівка, Семенівського району, Чернігівської області, що підтверджується даними паспорта громадянина України на імя останньої. Окрім того, рішенням Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області від 08.09.2010 року позивачу було надано у власність земельну ділянку розміром 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а також земельну ділянку розміром 0,2159 га для ведення особистого селянського господарства. Обидві земельні ділянки розташовані за адресою: вулиця Центральна, 81, с. Іванівка, Семенівського району, Чернігівської області. 22.03.2012 року Іванівською сільською радою Семенівського району та відділом Держкомзему у Семенівському районі позивачу було видано два державні акти на право власності на вищевказані дві земельні ділянки. В 2012 році позивач звернулася в органи БТІ та виготовила технічну документацію (технічний паспорт) на зазначений житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Враховуючи ту обставину, що позивач добросовісно заволоділа житловим будинком з господарськими та побутовими будівлями та надвірними спорудами, що розташований по вул. Центральній, 81 в с. Іванівка, Семенівського району, Чернігівської області, і безперервно відкрито весь час володіла даним будинком та продовжує володіти ним дотепер, позивач змушена звернутись до суду аби набути право власності на вказаний будинок за рішенням суду за набувальною давністю. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є - визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Позивач, ОСОБА_2 Павліна, у судове засідання не зявилася, доручила представляти її інтереси в суді адвокату ОСОБА_1.
У судове засідання представник позивача - адвокат ОСОБА_1 не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце рогляду справи, до суду надав письмову заяву, згідно даних якої просить розгляд даної справи провести без його участі та без участі позивача, позов підтримує повністю, просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи він та позивач не заперечують.
Відповідач, Іванівська сільська рада Семенівського району Чернігівської області, у судове засідання свого представника не направила, належним чином була повідомлена про виклик до суду судовою повісткою, про поважні причини неявки представника суд не повідомила, заяви про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не надавала.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, належним чином була повідомлена про виклик до суду судовою повісткою, про поважні причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надавала.
Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області, в. о. начальника Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області ОСОБА_5 у судове засідання не зявилася, була повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, надала до суду письмову заяву, згідно даних якої просить розглянути справу без присутності представника третьої особи Семенівського районного управління юстиції та вирішити справу на власний розсуд суду у відповідності до вимог закону.
Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних обставин.
У справі встановлено, що 17 липня 1996 року помер ОСОБА_4, який був власником житлового будинку з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами, що розташований по вулиці Центральній, 81 в с. Іванівка Семенівського району Чернігівської області. Після смерті ОСОБА_4, в 1996 році його донька та спадкоємець, ОСОБА_3 (відповідач в справі) запропонувала позивачу ОСОБА_2 жити у вищевказаному житловому будинку з можливим подальшим його викупом, на що позивач погодилася і з 1996 року стала добросовісно проживати у будинку та користуватися ним. 16 січня 1997 року відповідач ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями. У 1999 році позивач домовилася з відповідачем ОСОБА_3 про купівлю вказаного житлового будинку з господарськими будівлями за 1000 (одну тисячу) гривень. 04 травня 1999 року позивач передала ОСОБА_3 грошові кошти за будинок в сумі 1000 (одна тисяча) гривень, про що ОСОБА_3 написала позивачу розписку про отримання вказаної суми грошей і що в майбутньому жодних претензій на будинок вона не матиме. ОСОБА_3 також передала позивачу всі наявні у неї документи на будинок. Оформлення договору купівлі-продажу будинку у нотаріуса сторони відклали на більш пізній строк і планували оформити договір у цьому ж році. Коли прийшов час укладати договір купівлі-продажу позивач зателефонувала відповідачу, щоб остання приїхала для укладання договору, але та приїздити відмовилася за складним матеріальним становищем та сімейними обставинами, і повідомила, що на будинок вона не претендує і це питання її не цікавить. На даний час ОСОБА_3 також не може приїхати на територію України, оскільки не має паспорту громадянина РФ для виїзду за кордон, а його оформити не може за відсутністю коштів. Таким чином з 1999 року позивач не має можливості оформити договір купівлі-продажу будинку у нотаріуса, натомість продовжує відкрито безперервно володіти та користуватися цим будинком з господарськими будівлями, сплачує комунальні послуги. Зокрема у 2004 році позивачем було укладено договір з Семенівським РЕМ про постачання електричної енергії до вказаного житлового будинку та господарських будівель, за яку вона щомісяця розраховується по теперішній час. Згідно довідки Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області від 21.09.2015 року № 468 позивач дійсно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1996 року. Також 30 листопада 2002 року Семенівським РВ УМВС України в Чернігівській області позивача було зареєстровано у вищевказаному житловому будинку за адресою: вул. Центральна, 81, с. Іванівка, Семенівського району, Чернігівської області, що підтверджується даними паспорта громадянина України на імя останньої. Окрім того, рішенням Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області від 08.09.2010 року позивачу було надано у власність земельну ділянку розміром 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а також земельну ділянку розміром 0,2159 га для ведення особистого селянського господарства. Обидві земельні ділянки розташовані за адресою: вулиця Центральна, 81, с. Іванівка, Семенівського району, Чернігівської області. 22.03.2012 року Іванівською сільською радою Семенівського району та відділом Держкомзему у Семенівському районі позивачу було видано два державні акти на право власності на вищевказані дві земельні ділянки. В 2012 році позивач звернулася в органи БТІ та виготовила технічну документацію (технічний паспорт) на зазначений житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами. Відповідно до ч. ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 344Цивільного кодексу України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Враховуючи ту обставину, що позивач добросовісно заволоділа житловим будинком з господарськими та побутовими будівлями та надвірними спорудами, що розташований по вул. Центральній, 81 в с. Іванівка, Семенівського району, Чернігівської області, і безперервно відкрито весь час володіла даним будинком та продовжує володіти ним дотепер, позивач змушена звернутись до суду аби набути право власності на вказаний будинок за рішенням суду за набувальною давністю. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є - визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 11, 60, 209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов представника позивача адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 Павліни до Іванівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами; третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: Семенівське районне управління юстиції Чернігівської області, задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_2 Павліною, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами, який розташований по вулиці Центральній, 81, в с. Іванівка Семенівського району Чернігівської області.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Особи, які брали участь у справі (крім відповідача), можуть оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду Чернігівської області через Семенівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення заочного рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі (крім відповідача), але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення заочного рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернігівської області через Семенівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте Семенівським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана ним до Семенівського районного суду Чернігівської області протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення Семенівським районним судом Чернігівської області без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в десятиденний строк з дати постановлення Семенівським районним судом Чернігівської області ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, шляхом подачі через Семенівський районний суд Чернігівської області до Апеляційного суду Чернігівської області апеляційної скарги.
Суддя: С. В. Смага