АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4788/15 Справа № 182/7198/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Макарова М.О., Прозорової М.Л.,

за участі секретаря: Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом до ОСОБА_3 та просить стягнути з неї безпідставно набуті кошти в розмірі 26905 грн. 30 коп.

В обґрунтування позову послалась на те, що на прохання відповідачки передала їй свою кредитну карту ПАТ „Дельта Банк з лімітом 24000 грн. ОСОБА_3 з 11 березня 2014 року по 12.06.2014 року знімала кошти з картки для власних потреб, пообіцявши всі використані нею кошти повернути на кредитну картку. ОСОБА_3 деякий час клала на картку обовязковий платіж. 26.06.2014 року картку було заблоковано, через введений невірно пін-код. До сьогоднішнього дня ОСОБА_3 кредитні кошти на картку не повертає, внаслідок чого у позивача перед банком виникла заборгованість. Оскільки відповідач отримувала кошти з належної позивачу кредитної картки та відмовляється писати розписку про отримані нею кошти, то позивач, відповідно до статті 1212 ЦК України, просить стягнути з ОСОБА_3 кошти, що набуті нею безпідставно, в розмірі 26905 грн. 30 коп.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2015 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове, про задоволення її позовних вимог

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є стороною за Договором № 005-26505-100413, укладеним 10.04.2013 року з АТ „Дельта Банк на підставі наданої гр.. ОСОБА_2 та акцептованої АТ „Дельта Банк Заяви ( оферти) (а.с.3,6,7).

В березні 2014 року ОСОБА_2 добровільно передала кредитну картку АТ „Дельта Банк за зазначеним вище Договором з кредитним лімітом в розмірі 24000 грн. ОСОБА_3

З 10.03.2014 року по 12.06.2014 року ОСОБА_3 знімала в банкоматах кошти з кредитної картки.

26.06.2014 року картка була заблокована через невірно введений пін-код.

Згідно довідки АТ „Дельта Банк станом на 27.08.2014 року загальна сума заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором складає 26905 грн. 30 коп.( а.с.3)

Під час розгляду справи ОСОБА_3 визнала, що позичала у ОСОБА_2 гроші в борг, та не заперечувала, що зобовязана повернути їх в сумі 4500 грн.

Таким чином судом було встановлено, що позивачка добровільно на підставі усної угоди з відповідачкою про надання їй у борг коштів, віддала останній кредитну пластикову картку № 5063 9900 0837 2207, отриману нею в ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 005-26505-1000413 від 10.04.2013 року, на умовах добровільного повернення відповідачкою грошей на картковий рахунок,особисто.

Відмовляючи у задоволені позову, районний суд зробив правильний та обґрунтований висновок, що позовні вимоги про повернення відповідачкою коштів за кредитним договором, в розмірі визначеному банком 26905 грн. 30 коп., відповідно до статті 1212 ЦК України, як безпідставно набуте майно, не можуть бути задоволені, оскільки між позивачем та відповідачем, як фізичними особами, виникли правовідносини щодо виконання договору позики, про розмір якої існує спір між сторонами, а тому позовні вимоги на підставі ст.1212 ЦК України задоволені бути не можуть.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що такий висновок суду є хибним, колегія суддів вважає необґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, згідно із ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а ч.1 ст. 11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справу за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

За таких обставин висновки суду про безпідставність позову доводами апеляційної скарги не спростовані.

Судом 1 інстанції у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі наданих доказів, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду, підстав для виходу за межі апеляційної скарги не вбачається, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308,315,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: