АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/5363/15 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 631/514/15-ц Марюхна Л.А.
Категорія:захист прав споживачів Доповідач -Гальянова І.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого , судді: Гальянової І.Г.,

суддів: Колтунової А.І.,

Костенко Т.М.,

за участю секретаря: Сватенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Харківгаз»в особі Зміївської філії Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» на рішення Нововодолажського районного суду Харківської області від 09 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Харківгаз», Зміївської філії Нововодолазької дільниці Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИЛА:

02 квітня 2014 року позивач звернулась до суду в якому просила зобов'язати ПАТ «Харківгаз» здійснити перерахунок вартості спожитого нею природного газу за 2014 рік відповідно до показань лічильника в об'ємі , що не перевищує 2500 м. куб. та ціни газу з 01.01.2014 року по 01.05.2014 рокхг - 0,7254 грн. за м. куб. , з 01.05.2014 року по 31.12.2014 року - 1,089 грн. за 1 м. куб.;зобов'язати ПАТ «Харківгаз» здійснити перерахунок та проводити їй нарахування за використаний природний газ в січні-березні 2015 року , виходячи з показань лічильника спожитого у 2014 році природного газу в об'ємі що не перевищує 2500 м. куб. та ціни газу 1,089 грн. за 1 м. куб. ;стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду, розмір якої визначала у 3000,00 грн., втати по слаті правоої допомоги в сумі 2000,00 грн. та по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.. '

Вказані вимоги обґрунтовувала тим , що відповідно до Типового договору НОМЕР_1 від 19.01.2012 року, вона є абонентом ПАТ Харківгаз: Зміївської філії, Нововодолазької дільниці та згідно направлених їй рахунків за газ за 2014 рік , об'єм спожитого газу становить 2258 куб.м. та ціна визначена відповідачем за умови, що обсяг споживання природного газу не перевищує 6000 м.куб. на рік. Позивач зазначає, що нарахування відповідачем за використаний природний газ станом на 01.01.2015 року не відповідає фактичним даним про споживання нею природного газу, що порушує її право на визначення ціни природного газу при споживанні його в межах 2500 куб.м. .

РішеннямНововодолажського районного суду Харківської області від 09 червня 2015 року вказані позовні вимоги позивача задоволені частково. Суд зобов»язав ПАТ «Харківгаз» здійснити перерахунок вартості спожитого нею природного газу за 2014 рік відповідно до показань лічильника в об'ємі , що не перевищує 2500 м. куб. та ціни газу з 01.01.2014 року по 01.05.2014 рікг - 0,7254 грн. за 1 м. куб. , з 01.05.2014 року по 31.12.2014 року - 1,089 грн. За 1 м. куб.. Суд зобов»язав ПАТ «Харківгаз» здійснити перерахунок та проводити нарахування ОСОБА_3 за використаний природний газ у січні-березні 2015 року , виходячи з показань лічильника спожитого у 2014 році природного газу в об'ємі що не перевищує 2500 м. куб. . та ціни газу 1,089 грн. за 1 м. куб. та стягнув з ПАТ «Харківгаз» на її користь 1000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, 2000, 00 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу та 243.60 грн. витрати по оплаті судового збору.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невідповідністю висновків суду обставинам справи та наявним у справі доказам та зазначає, що нарахування за спожитий позивачем газ проводилось у відповідності до вимог листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики № 446/16-13 від 16.01.2013 року з урахуванням того, що у грудні 2013 року, січні 2014 року і січні 2015 року не були зняті контрольні показники лічильника під підпис позивача , у зв»язку з її відсутністю за місцем проживання, тому відповідач був не взмозі розрахувати обсяг спожитого газу за 2014 рік і січень-березень 2015 року Також зазначає на необґрунтоване стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди та витрат на правову допомогу.

Представник відповідача зазначає, що позивач не надала суду доказів на підтвердження спричинення їй відповідачем моральної шкоди а також вказує ,що надані позивачем докази не підтверджують того факту що вказані витрати пов»язані з процесуальними діями адвоката по даній справі .

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно до вимог частин 1 та 2 ст. 303 ЦПК України, під час розгляд справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції та досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Задовольняючи позовні вимоги позивача в частині зобов»язання відповідача здійснити перерахунок вартості спожитого позивачем природного газу за 2014 рік відповідно до показань лічильника в об'ємі , що не перевищує 2500 м. куб. та ціни газу з 01.01.2014 року по 01.05.2014 рікг - 0,7254 грн. за 1 м. куб. , з 01.05.2014 року по 31.12.2014 року - 1,089 грн. за 1 м. куб. та в частині збов»язання відповідача здійснити перерахунок та проводити нарахування позивачу за використаний природний газ у січні-березні 2015 року , у відповідності показань лічильника спожитого у 2014 році природного газу в об'ємі , що не перевищує 2500 м. куб. та ціни газу 1,089 грн. за 1 м. куб., суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем позовних вимог в цій частині та ненадання відповідачем доказів, які б підтверджували факт ухилення позивача від контрольного зняття представниками відповідача показань лічильника під підпис позивача.

При цьому, судом першої інстанції встановлено підтверджено наявними у справі доказами та сторонами не оспарюється, що ОСОБА_3, є абонентом ПАТ Харківгаз: Зміївської філії, Нововодолазької дільниці за адресою АДРЕСА_1, особовий рахунок НОМЕР_1, відповідно до типового договору НОМЕР_1 від 19.01.2012 року (далі - Договір)про надання населенню послуг з газопостачання.

Відповідно до пункту 1 умов вказаного Договору , Виконавець - ВАТ «Харківгаз», зобов'язується безперервно надавати споживачеві, ОСОБА_3, послуги з постачання природного газу для побутових потреб з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величиною тиску, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встанрвленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 9 умов Договору визначено, що постачання природного газу здійснюється безперервно у потрібному споживачеві обсязі відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року №2246 (далі - Правила). Згідно п. 17 Правил та п. 16 Договору - розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Відповідно до п. 22 Договору - за наявності лічильника газу розрахунок за надані послуги проводиться за встановленими цінами на підставі фактичних показань лічильника. Умовами договору також передбачено, що зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця, що газопостачальне підприємство має право контролювати правильність знятгя показань та оформлення споживачем платіжних документів.

Судом першої інстанції також встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що в житловому будинку, який належить позивачу на праві власності, встановлений лічильник газу та відповідно до рахунку за газ №34 за січень 2014 року попередні показники газового лічильника (тобто станом на 01.01.2014 року) 24415. Відповідно до рахунку за газ №741 за січень 2015 року попередні показники газового лічильника (тобто станом на 01.01.2015 року) 26673. Відповідно до рахунків за газ за 2014 рік об'єм спожитого газу 2258 куб.м. та ціна у січні-квітні 2014 року 1,0980 грн. за куб.м., у травні-грудні 2014 року 1,7880 грн. за куб.м. визначена відповідачем за умови, що обсяг споживання природного газу не: перевищує 6000 м.куб. на рік. Копії платіжних документів, які наявні в матеріалах справи, підтверджують розрахунки за спожитий газ.

Судом першої інстанції також встановлено , підтверджено наявними у справі доказами та відповідачем не спростовано, що позивач належним чином сплачувала відповідачу за послуги газопостачання згідно показань лічильника.

Відповідно до п.10 зазначених вище Правил - розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 року за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу. Застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу фактичного використання природного газу (зафіксованого на кожному особовому рахунку споживача) у попередньому році. В 2014 році відповідно до встановлених НКрЕ тарифів (Постанова НКРЕ №812 від 13.07.2010 року. Постанови НКРЕ №420 від 03:04.2014 року) були встановлені роздрібні ціни за спожитий газ при споживання протягом року до 2500 м.куб. газу з 01.01.2014 року по 01.05.2014 року - 0,7254 грн. за м.куб. газу, з 01.05.2014 року по 31.12.2014 року - 1.089 грн. за м.куб. газу, в 2015 році з 01 січня 2015 року - 1,089 грн.'за м.куб. газу.

При цьому, як свідчить надана представником відповідача суду першої інстанції довідка по особистому рахунку позивача, у січні-грудні 2014 року за показниками лічильника об»єм спожитого газу позивачем складає 2258, 00 м.куб, а у січні-лютому 2015 року -625 м.куб. та позивачем сплачені послуги відповідача в повному обсязі.( а.с.44) , тобто спожитий позивачем газ протягом 2014 року є меншим за 2500 м.куб.

При цьому, доказів, які б свідчили, що позивач порушує умови договору щодо надання інформації з приводу показань лічильника, як і доказів, які б свідчили про ухилення позивача від перевірки таких показань лічильника представниками відповідача , відповідач в порушення вимог ст.60 ЦПК України суду першої інстанції не надав.

Надані ж представником відповідача 06.08.2015 року до суду апеляційної інстанції графіки зняття контрольних показників лічильника, службові записки та акти щодо неможливості потрапити контролера в домоволодіння позивача у зв»язку з відсутністю її вдома (а.с. 87-95) не є такими доказами, оскільки не місять даних про ознайомлення позивача як з графіками перевірки, так і не можливістю контролера потрапити до домоволодіння позивача, у зв»язку з ухиленням позивача від зняття таких показань.

За таких обставин судова колегія погоджується з висновком суду щодо задоволення позовних вимог позивача в цій частині, оскільки визначення відповідачем ціни кубічного метра спожитого позивачем газу порушує її право на визначення ціни природного газу при споживанні його в межах 2500 куб.м. .

Між тим, судова колегія не може погодитись з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, виходячи з наступного.

Так, вказані обставини справи свідчать про те, що між сторонами склались договірні правовідносини , а не правовідносини, пов»язані з відшкодуванням шкоди, як це визначив суд, застосувавши до виниклих між сторонами правовідносин , як статтю 1166 ЦК України, так і статтю 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Матеріали справи також свідчать про те, що як на підставу відшкодування моральної(немайнової) шкоди позивач, посилаючись на вимоги ст. 22 Закону України « Про захист прав споживачів»зазначала на порушення відповідачем її прав, як споживача , а саме : нарахування грошових коштів за газ, який нею не було спожито .

Між тим, ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», передбачає , що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової шкоди), тобто встановлює обов»язок суду одночасно з задоволенням вимог позивача вирішити питання про відшкодування такої шкоди.

Тоді як відповідно до п.5 ч.1 ст. 4 Вказаного Закону України встановлено право споживача на відшкодування майнової та моральної шкоди ,завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Оскільки ж виниклі між сторонами правовідносини стосуються не недоліків продукції, а пов»язані з розрахунками за надані відповідачем послуги, то підстави для відшкодування відповідачем моральної (немайнової) шкоди, відсутні.

Суд першої інстанції на вказані обставини справи та вимоги норм матеріального права уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку щодо наявності підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, застосувавши до виниклих між сторонами правовідносин ст. 1166 ЦК України, яка не підлягає застосуванню.

За таких обставин в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалено судом при невідповідності висновків обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права ( пункти 3 та 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України), з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог з зазначених вище підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України , стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач при подачі позову несла судові витрати по сплаті судового збору та на правову допомогу, що підтверджується квитанцією про сплату судового збору, квитанцією про сплату послуг адвоката в розмірі 2000,00 грн. та розрахунком вартості юридичних послуг, які включають консультативні послуги, які стосуються захисту прав споживачів, підготовку матеріалів для звернення у суд з зазначеним позовом та підготовку позовної заяви.

В п. 48 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».зазначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням , безпосередньо пов»язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклат документів, копіювання документів)

За таких обставин, судова колегія вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо надання адвокатом послуг ,не пов»язаних з даною справою.

Між тим, оскільки позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, то розмір стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу підлягає зменшенню до 1000,00 грн. -пропорційно до задоволених позовних вимог позивача.

В інші частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню його без змін.

Керуючись ст. 303, 309, 316, 317, 319, 218 ЦПК України, судова колегія ,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Харківгаз»в особі Зміївської філії Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» задовольнити частково.

Змінити рішення Нововодолажського районного суду Харківської області від 09 червня 2015 року, скасувавши його в частині стягнення з ПАТ «Харківгаз» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 1000,00 грн. .

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Зменшити розмір стягнутих з ПАТ «.Харківгаз» на користь ОСОБА_3 витрат на правову допомогу до 1000,00 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий, суддя:

Судді: