Справа № 647/2237/15-ц
№ провадження 2/647/827/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
29.09.2015 року Бериславський районний суд Херсонської області
у складі: головуючого судді Миргород В.С.
при секретарі Бондарчук А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_1 компанія «ПРОВІДНА» до ОСОБА_2 про стягнення збитків за заподіяну шкоду в порядку регресу, суд
Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, просив стягнути з відповідача збитки в порядку регресу в розмірі 4000,00 гривень та витрати по сплаті судового збору.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення.
Відповідно до ст..169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів.
Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів у справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав:
Згідно статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на підставі змагальності сторін.
Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини :
Вирішуючи зазначений спір суд повинен застосовувати норми цивільного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини та Конституцію України.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією підстав виникнення цивільних прав та обовязків є завдання матеріальної шкоди іншій особі, згідно з ч.2 ст.16 цього Кодексу одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам особи, а також шкода завдана майну особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала.
Як розяснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №6 від 27.03.1992 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди у п.2 розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Вина ОСОБА_2 в здійснені дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Бериславського районного суду Херсонської області від 08.09.2014 року.
Відповідно до ст. 61 ч.4 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 на момент скоєння ДТП мав поліс страхування цивільно-правової відповідальності.
Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовано шкоду на умовах, визначеним Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
ПрАТ «СК»ПРОВІДНА» враховуючи вимоги ст. 22 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 4000,00 грн.
Згідно ст.22 ЦК України, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність всіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв»язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.
Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування та відповідно до частини 2 зазначеної статті, збитки складаються з реальних збитків та упущеної вигоди. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв»язку і знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно ст. 1191 ЦК України, п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальник після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожню-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та шві дикість реакції»
Суд вважає, що саме з вини ОСОБА_2 відбулася ДТП, внаслідок якої пошкоджено автомобіль НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, вартість відновлюваного ремонту якого на підставі проведеної оцінки склала 4000,00 грн., яку відшкодовано позивачем по справі в повному обсязі, що підтверджено розрахунком та страховим актом, тобто на думку суду, саме ця сума є реальними збитками позивача, які підлягають відшкодуванню.
Відповідно ст. 88 ЦПК Україні стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Судові витрати позивача по сплаті судового збору складають 243 гривни 60 копійок.
Відповідно постанови №6 Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст.ст. 1166, 1191 ЦК України.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_1 компанія «ПРОВІДНА» до ОСОБА_2 про стягнення збитків за заподіяну шкоду в порядку регресу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 на користь Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_1 компанія «ПРОВІДНА» спричинену матеріальну шкоду в розмірі 4000 грн. 00 коп., а також судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп., всього стягнути 4243 (чотири тисячі двісті сорок три) грн. 60 коп.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бериславський районний суд. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Заочне рішення може бути переглянуте Бериславським районним судом за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя В. С. Миргород