Справа № 310/2483/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

02 березня 2015 року Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого - судді Троценко Т. А.

При секретарі: Корнієнко М. Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Встановив:

ПАТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до суду з позовом, де вказав, що 23. 06.2008 року між АТ «РОДОВІД БАНК», правонаступником якого є ПАТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 77.1/АА-01107.08.2 із змінами, внесеними Додатковим договором № 1 від 06. 03. 2009 року до кредитного договору № 77.1/АА-01107.08.2 від 23. 06. 2008 року.

У відповідності до Договору банк відкриває позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 21 221,52 доларів США терміном до 23. 06. 2015 року на придбання автомобілю та сплату страхових платежів.

Процентна ставка за кредитами за цим договором встановлена у 13, 5 % річних.

Відповідач зобов'язався погашати кредит рівними частками в сумі 252, 64 долара США щомісячно та сплачувати нараховані проценти за користування кредитом в строк до 10 числа кожного календарного місця шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок банку № 7620.

За порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів відповідач зобов"язався сплачувати банку за кожен день прострочення пеню у розмірі 1,6 процента від суми простроченої заборгованості.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором укладено: між АТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_1 договір застави транспортного засобу Mitsubishi Lanser державний номер НОМЕР_1, посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_4 № 2787 від 23. 06. 2008 року; між АТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_2 договір поруки від 23. 06. 2008 року, згідно якого вона зобов'язалася нести солідарну відповідальність за невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору.

Відповідач ОСОБА_1 є таким, що прострочив зобов'язання, порушив умови кредитного договору, станом на 06. 02. 2014 року виникла наступна заборгованість за кредитним договором: поточна заборгованість за кредитом - 4 602,10 доларів США, що еквівалентно 36 784,59 грн.; прострочена заборгованість за кредитом - 2 524,32 доларів США, що еквівалентно 20 176,89 грн.; поточна заборгованість за процентами 97,52 доларів США, що еквівалентно 779,48 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 2 734,52 доларів США, що еквівалентно 21 857,02 грн.; пеня за прострочення кредиту 163 733,80 грн.; пеня за прострочення процентів 252 346,19 грн.; сума нарахованих 3% річних за прострочення кредиту 841,67 грн.; сума нарахованих 3% річних за прострочення процентів 1299,64 грн., а всього 9 958,46 доларів США і 418 221,31 грн., які позивач просить стягнути з відповідачів солідарно.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Даценко В. С. підтримала позовні вимоги у повному обсязі і просить задовольнити, пояснила, що у погашення заборгованості відповідачів перед банком вони передали автомобіль, що був предметом застави, який було продано 13 000 доларів США, грошові кошти були направлені на погашення заборгованості, але оскільки заборгованість була погашена не повністю, а відповідачі не здійснювали її оплату, то на 06. 02. 2014 року була нарахована вказана у позові заборгованість.

Відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що у травні 2010 року віддали банку автомобіль, який був реалізований майже через рік, про що вони не були повідомлені. Після його продажу вони вважали, що не мають боргу, оскільки з банку їм не надходило жодного повідомлення про необхідність сплати будь -яких коштів, і тільки з позову вони дізнались про те, що винні таку суму. Вважають, що банк пропустив строк для звернення до суду, а також протиправно здійснює нарахування не у гривнях, а у доларах США.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Як вбачається з копії кредитного договору, додаткового договору, 23. 06.2008 року між АТ «РОДОВІД БАНК», правонаступником якого є ПАТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 77.1/АА-01107.08.2 із змінами, внесеними Додатковим договором № 1 від 06. 03. 2009 року до кредитного договору № 77.1/АА-01107.08.2 від 23. 06. 2008 року.

У відповідності до Договору банк відкриває позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 21 221,52 доларів США терміном до 23. 06. 2015 року на придбання автомобілю та сплату страхових платежів.

Процентна ставка за кредитами за цим договором встановлена у 13, 5 % річних.

Відповідач зобов'язався погашати кредит рівними частками в сумі 252, 64 долара США щомісячно та сплачувати нараховані проценти за користування кредитом в строк до 10 числа кожного календарного місця шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок банку № 7620.

За порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів за користування кредитом відповідач зобов'язався сплачувати банку пеню за кожний день прострочення 1,6 % від суми простроченої заборгованості (п. 3.6 Кредитного договору).

У забезпечення виконання кредитного договору від 23. 06. 2008 року було укладено з ОСОБА_1 договір застави транспортного засобу від 23. 06. 2008 року та договір поруки з ОСОБА_2, і поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне і повне виконання кредитного договору № 77.1/АА-01107.08.2 ОСОБА_1, а також бере на себе зобов'язання відповідати перед Банком у тому ж обсязі на тих же умовах та в ті ж строки, що і позичальник.

Банк свої зобов'язання виконав і видав ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 21 221,52 доларів США, що підтверджується випискою по особовому рахунку НОМЕР_2 ( п. 1.3 Кредитного договору) за період з 23. 06. 2008 року по 05. 02. 2014 року та заявою на видачу готівки № 1367- 23 від 23. 06. 2008 року.

Як вбачається з акту прийому - передачі 18 травня 2010 року ОСОБА_1 передав позивачу автомобіль Mitsubishi Lanser державний номер НОМЕР_1, який був предметом застави, з метою його наступного продажу та погашення кредитної заборгованості.

Згідно меморіального валютного ордеру № НФ-296-1 від 02. 03. 2011 року грошові кошти в сумі 13 000 доларів США, в еквівалентні 103 184, 90 грн. , виручені від продажу автомобілю, були направлені на погашення поточної заборгованості.

Проте після продажу автомобіля заборгованість ОСОБА_1 перед банком залишилася, станом на 21. 06. 2013 року він має заборгованість в розмірі 9 958,46 доларів США та 418 221,31 грн., що підтверджується відповідним розрахунком.

У відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов»язаний сплатити неустойку відповідно до ст. 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 525 цього ж Кодексу одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Стаття 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Наявність заборгованості відповідачів перед банком підтверджена належними доказами, а заперечення відповідачів не спростовують позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги законні, обґрунтовані суд вважає необхідним їх задовольнити.

Керуючись ст. ст. 526,525,599,1050 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 212 - 215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 податковий номер НОМЕР_3 та ОСОБА_2 податковий номер НОМЕР_4 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» заборгованість за кредитним договором в розмірі 9 958,46 доларів США та 418 221,31 грн., а також судовий збір в сумі 3 654,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бердянський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:Т. А. Троценко