Номер провадження: 22-ц/785/2709/15
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2014 року про повернення позовної заяви ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" про повернення вкладів та стягнення моральної шкоди,

встановила:

29 вересня 2014 року представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернулася з вказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 червня 2013 року у м. Одесі між відповідачем по справі - Приватним акціонерним товариством "Міський комерційний банк" (далі - Прат "МКБ") та позивачем ОСОБА_3 було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) "Ваш святковий" НОМЕР_1 (далі Договір).

Предметом Договору було розміщення позивачем у відповідача строкового вкладу в сумі 148770 (сто сорок вісім тисяч сімсот сімдесят) грн. 00 копійок на строк 334 дні - з 25.06.2013 року по 25.05.2014 року, з виплатою Прат "МКБ" на користь ОСОБА_3 відсотків на суму вкладу з розрахунку 21 % річних.

25.06.2013 року позивач виконав свої зобов'язання по Договору та поклав готівкою на депозитний рахунок № НОМЕР_2 суму в розмірі 148770 грн.00 коп., що підтверджується квитанцією № 11352 від 25.06.2013 року та випискою по особовим рахункам від 26.08.2014 року.

Відповідно до п. 1.1 ч.2. Договору Банк прийняв грошові кошти на строковий депозитний рахунок на строк до 25.05.2014 року, та відповідно до п. 4.3.2 ст. 4 ч.2 Договору Банк зобов'язаний на вимогу вкладника повернути вклад та виплатити нараховані на суму вкладу проценти.

26.05.2014 року, в останній день дії Договору (25.04.2014 року є вихідним днем) ОСОБА_3 звернувся до відділення Банку № 11 з вимогою щодо повернення суми вкладу по Договору та відсотків, у зв'язку із закінченням дії Договору (копія заяви від 26.05.2014 року додається).

Посилаючись на те, що йому було відмовлено у видачі готівки та усно повідомлено, що у Банку коштів немає, позивач просив його вимоги задовольнити.

Крім того позивач посилався на те, що окрім матеріальної шкоди йому була завдана моральна шкода, яка полягає в погіршенні стану здоров`я через надмірні хвилювання, та яку він оцінив в 75000 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2014 року позовну заяву ОСОБА_3, підписану його представником - ОСОБА_4, було повернуто через те, що вона була підписана особою, яка не підтвердила свої повноваження.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ставить питання про скасування вищевказаної ухвали суду із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що ухвала була постановлена із порушенням норм процесуального права.

Крім того, апелянт ставить питання про постановлення окремої ухвали щодо порушення норм права і помилок, допущених судом першої інстанції.

До суду апеляційної інстанції всі особи, які беруть участь справі, не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання, у зв'язку з чим та на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису в суді апеляційної інстанції не здійснюється.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив із того, що остання була підписана ОСОБА_4, яка не надала доказів на підтвердження своїх повноважень представника ОСОБА_3

Однак, повністю погодитись з даною ухвалою суду погодитись не можна, з огляду на наступні обставини.

У відповідності до ч. 8 ст. 119 ЦПК України, якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

Частиною 1 ст. 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачений судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, установивши, що до позовної заяви не додано довіреності ОСОБА_4 на підтвердження своїх повноважень представника ОСОБА_3, суд мав постановити ухвалу про залишення позову без руху та запропонувати позивачу усунути вказані недоліки позовної заяви.

Крім того, судом не було прийнято до уваги, що згідно переліку документів, які додаються до позовної заяви, та які зазначені в кінці заяви, до останньої була додана копія довіреності. Враховуючи, що будь-якого акту про те, що в додатку відсутня довіреність ОСОБА_3 на представлення його інтересів в суді ОСОБА_4, то її відсутність могла виникнути помилково, з технічних причин, а не через те, що вона не була додана позивачем до позову.

Зазначені обставини додатково свідчать про те, що суд у будь-якому разі мав постановити ухвалу про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу доводів своєї апеляційної скарги.

Оскільки суд вищезазначених вимог цивільно-процесуального законодавства не виконав, то у відповідності до п.4 ч.1 ст.311 та п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України зазначені обставини є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і передачі питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Що стосується вимог апелянта про постановлення окремої ухвали щодо порушення норм права і помилок, допущених судом першої інстанції, то колегія суддів зазначає, що в даному випадку достатніх підстав для постановлення окремої ухвали матеріали справи не містять, оскільки з приводу допущених судом помилок скасовується оскаржувана ухвала.

Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції скасовує оскаржуване судове рішення, не можуть слугувати підставами для постановлення окремої ухвали.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2014 року про повернення позовної заяви скасувати, передати питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко