Справа № 2/489/2577/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
26 жовтня 2015 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Спінчевської Н.А.,
при секретарі - Ковальовій С.В.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
В серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Позивач вказує на те, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Відповідачка зареєстрована у зазначеній квартирі. Проте, з дня реєстрації у квартирі фактично не проживає, комунальні платежі за квартиру не сплачує, її майна в квартирі немає. Посилаючись на викладене, позивач просив визнати відповідачку на підставі ст. 405 ЦК України, такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Відповідачка в судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила.
У відповідності зі ст. 224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного.
Правовідносини з приводу користування приватними жилими приміщеннями регулюються главою 6 ЖК України та відповідними нормами ЦК України.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. У разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачу ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 5 травня 1993 року, виданого згідно з розпорядженням № 14/97 від 22 квітня 1993 року.
Згідно довідки Форми № 3 ЖКП Миколаївської міської ради «Південь» від 13 серпня 2015 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: позивач ОСОБА_1 з 15 квітня 1967 року, його донька ОСОБА_3 з 26 липня 1994 року, та онука позивача - відповідачка ОСОБА_2.
Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Миколаївській області від 23 вересня 2015 року відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 20 липня 2012 року.
Як свідчать матеріали справи, відповідачка фактично не проживає у вказаній квартирі з 1996 року. Ніяких заходів по збереженню житла за собою відповідачка не вживає. Її майна у квартирі немає, комунальні платежі та квартирну плату не сплачує, заходів по вселенню у квартиру не приймає.
Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідачка не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 понад один рік без поважних причин, а тому приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215, 224, 225 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування квартирою № 1 по вулиці 4 Поздовжній, 85 у місті Миколаєві.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.А. Спінчевська