Справа № 667/9447/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2015 року м. Херсон

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Черниш О.Л.

при секретарі Собчук Є.В.

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідачки ОСОБА_3 , представника відповідачки адвоката Сонька Валерія Вікторовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із названим позовом, у якому Просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на свою користь 999125,00 грн. боргу за договором позики; стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проценти за договором позики у сумі 170624,90 грн.; стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на свою користь 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики у сумі 52249 грн. та суму судового збору.

На обґрунтування позовних вимог зазначив такі обставини:

30 березня 2010 року ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_3 позичили в нього 125000 дол. США, що на той момент складало 1037500 грн., про що між ними було укладено договір позики.

Заставою позичальники зазначили належні їм: частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; автомобіль «Камаз», державний номер НОМЕР_1 ; автомобіль «Камаз», державний номер НОМЕР_2 ; автомобіль «Камаз», державний номер НОМЕР_3 ; автомобіль «Камаз», державний номер НОМЕР_4 .

Кошти за цим договором відповідачі зобов`язалися повернути 01.09.2011 року.

Той факт, що кошти відповідачі отримували разом та те, що ОСОБА_4 займався підприємницькою діяльністю, використовуючи зазначені як заставу за договором позики, 4 автомобілі «Камаз», які зареєстровані за ОСОБА_3 , свідчать про те, що отримані від позивача кошти використовували в інтересах сім`ї.

Оскільки за договором позики позивач передав грошові кошти позичальнику у власність, останні згідно приписів ст.60СК України стають об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Враховуючи той факт, що кошти за договором позики відповідачі отримали разом та використовували їх в інтересах сім`ї, це створює в кожного з подружжя солідарну відповідальність.

По закінченню зазначеного строку відповідачі суму позики не повернули.

23.07.2014 року ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 залишені без розгляду.

27.08.2015 року позивач надав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути із ОСОБА_3 солідарного боржника на його користь 2677500,00 грн. боргу за договором позики; стягнути з ОСОБА_3 процентів за користування позикою у розмірі 170624,90 грн. та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики у розмірі 52249 грн. Збільшення позовних вимог вмотивовано тим, що з моменту подачі позову до суду та невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, передбачених договором позики, грошові кошти 125000доларів у гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 14.05.2014року збільшилися.

Відповідачка та її представник позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні. На обґрунтування своїх заперечень пояснили, що договір позики чоловік відповідачки укладав не в інтересах сім`ї, а для здійснення підприємницької діяльності. Кошти, які він брав у позику ,були використані ним в інтересах підприємства «Інтер Агро Транс», а для потреб сім`ї чоловік надавав дружині дуже незначні кошти. За рахунок підприємницької діяльності чоловіка сімейний бюджет не поповнювався.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 16.09.2013року було встановлено , що 30.03.2010 року ОСОБА_4 позичив ОСОБА_4 125000,00 дол. США, строком до 01.09.2011 року, про що між сторонами було укладеного договір позики від 03.30.2010року строком до 01.09.2011року( а.с.38).

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 31.10.2013 року за вказаним договором позики із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 стягнуто 1221887,90 грн., змінивши суму стягнення за рішення Суворовського районного суду м. Херсона з 998750грн., в решті рішення залишено без змін.

Рішення суду не виконано і позивач звернувся за стягненням позичених коштів до ОСОБА_3 , як до дружини позичальника..

Суд не приймає доводи відповідачки про те, що договір позики укладався не в інтересах сім`ї і сім`я не отримувала коштів від підприємницької діяльності чоловіка з наступних підстав.

Відповідачка пояснювала, що між ОСОБА_1 та її чоловіком були тісні дружні та ділові стосунки, і її чоловік неодноразово брав кошти у ОСОБА_1 і повертав їх.

Вказана обставина підтверджує те, що дружина була обізнана із діяльністю чоловіка. Вона не тільки не заперечувала проти такої діяльності, але і підтримувала її, про що свідчить її поручительство за вказаним договором позики.

Відповідно до ст.42ГК України підприємницька діяльність це діяльність. направлена, в тому числі, і на отримання прибутку.

Якщо отримуваний з підприємницької діяльності прибуток чоловік використовував не в інтересах сім`ї, то є незрозумілим чому відповідачка підтримувала цю діяльність свого чоловіка.

Згідно пояснень відповідачки вона не працювала, але періодично ставала власником, як рухомого, так і нерухомого майна. Зокрема, чоловіком їй було подаровано квартиру (а.с.11.12), іншою особою подаровано частину квартири (а.с.13,14), вона була власником вантажних автомобілів (а.с.15). З приводу автомобілів відповідачка пояснювала, що вона була лише їх формальним власником, але при цьому не зазначила хто, був їх фактичним власником. Крім того, відповідачка не відмовилися бути «формальним власником» автомобілів.

Відповідачка, пояснюючи, що від чоловіка вона отримувала мізерні кошти, не пояснила за рахунок яких джерел проживала сім`я та придбавалося майно, адже відповідачка не працювала і не мала джерела доходу.

У судовому засіданні представник позивача пояснювала, що відповідачкою здійснено реконструкцію належної їй частини квартири АДРЕСА_3 , і на місці вказаної частини квартири фактично збудовано двохповерховий будинок, чого представником відповідачки не спростовувалося.

Згідно ч.1 ст.65СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільною сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Частиною 2 ст.65 цього Кодексу передбачено, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він дії за згодою другого подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

ОСОБА_3 не оспорювала вказаного договору позики з таких підстав.

Згідно ч.3 ст.61СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.4 ст.65СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язок для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використовувалося в інтересах сім`ї.

З урахуванням всіх зазначених доказів, суд приходить до висновку, що договір позики був укладений в інтересах сім`ї, а тому відповідачка ОСОБА_3 має відповідати за договором позики як солідарний боржник.

Проте з неї мають бути стягнуті кошти в тому ж розмірі, які були стягнуті за договором позики рішенням апеляційного суду Херсонської області від 31 жовтня 2013року із її чоловіка 1221887,9грн.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, які складається із сплаченого судового збору - 3441 грн.

Керуючись ст.ст.3,4,10,11,60,88,179,212,209 ЦПК України, на підставі ст.541ЦК України, ст.ст. 61,65 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1221887 (один мільйон двісті двадцять одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) гривень 90 копійок та судові витрати у розмірі 3441 (три тисячі чотириста сорок одна) гривня.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги через Комсомольський районний суд м. Херсона. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Черниш О.Л.