Номер провадження: 22-ц/785/129/15
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Сватаненка В.І., Артеменка І.А.

за участю секретаря - Козак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника Одеської міської ради - Лебедєва Романа Сергійовича на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2009 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_2. Вказана квартира розташована у окремому флігелі літ. "Г" разом із квартирою № 10, інших квартир у флігелі немає. Власником квартири № 10 є відповідач ОСОБА_4

19 вересня 2008 року відповідачка зробила заяву про те, що поступається на його користь свого права сумісної власності на приміщення підвалу, який розташований під квартирою № 9, загальною площею 286,2 кв.м.

Оскільки відповідач ухиляється від оформлення на користь позивача поступки свого права сумісної власності на приміщення підвалу, ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено в повному обсязі, визнано за ОСОБА_3 право власності на допоміжне приміщення (підвал), загальною площею 286,2 кв.м., що розташоване під квартирою АДРЕСА_2.

У квітні 2012 року заступник прокурора Приморського району м. Одеси, який діє в інтересах держави в особі ОМР звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 травня 2012 року у прийнятті заяви заступника прокурора Приморського району м. Одси відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним представник ОМР - Лебедєв Р.С. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2009 року та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 суд обґрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що відповідно договору купівлі-продажу від 22 листопада 2007 року, посвідченого нотаріально, реєстр № 2528, який зареєстровано КП "Одеське БТІ та РОН" в книзі 564 пр - 129 № 2190 квартира АДРЕСА_2 загальною площею 96,3 кв.м. належить на праві власності ОСОБА_3

Під цією квартирою розташоване допоміжне приміщення (підвал) площею 286,2 кв.м.

Довідкою КП "ОМБТІ та РОН" від 28 січня 2009 року підтверджено, що підвал окремо не зареєстровано за жодним власником.

Довідкою ЖКС "Порто-Франківський" від 30 січня 2009 року підтверджено, що зазначений підвал є допоміжним приміщенням в якому відсутні комунікації загального користування.

Відповідач ОСОБА_4 відповідно до заяви від 30 березня 2009 року, посвідченої нотаріально дала згоду позивачу на придбання у приватну власність підвалу загальною площею 286,2 кв.м., як співвласниця квартири АДРЕСА_3.

Рішенням Конституційного суду України від 02 березня 2004 року у справі за конституційним зверненням ОСОБА_5 про офіційне тлумачення положень п. 1 ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень ст. 1, 10 цього Закону визначено, що допоміжні приміщення передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення будь-яких додаткових дій. Момент виникнення права власності на квартиру є й моментом виникнення права спільної власності на допоміжні приміщення.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд за викладених обставин дійшов правильного висновку, що допоміжне приміщення площею 286,2 кв.м. в будинку АДРЕСА_2 є спільною власністю власників квартир цього будинку.

Статтею 369 ч. 2 ЦК України визначено, що розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Правильним є висновок суду, що ОСОБА_4, як співвласник допоміжного приміщення здійснила поступку своїх прав сумісної власності на користь позивача, породжує перехід права власності. Доводи апелянта про те, що оскаржуваним рішенням суду порушено його права та позбавлено його права власності на думку колегії суддів є необґрунтованими, оскільки апелянтом не надано жодних доказів, які б підтверджували, що зазначене приміщення перебувало чи перебуває у власності територіальної громади м. Одеси та було зареєстровано відповідно до вимог закону.

Щодо листа Департаменту комунальної власності ОМР № 01-13/5303 від 21 липня 2014 року, на який посилається апелянт, як на підставу своїх вимог, колегія вважає його необґрунтованим, оскільки жодних правовстановлюючих документів щодо спірного майна, які б давали апелянту законні підстави для укладення правочинів по розпорядженню зазначеним майном не існує.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд на думку колегії повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги спростовані викладеним та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи..

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Одеської міської ради - Лебедєва Романа Сергійовича - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.І. Сватаненко

І.А. Артеменко