Номер провадження: 22-ц/785/4533/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Парапана В.Ф.,

при секретарі Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Обєднання співвласників гуртожитку «Заболотного-26А» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2015 рокупо цивільній справі за позовом Обєднання співвласників гуртожитку «Заболотного-26А» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

встановила:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про виселення та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі проживають у гуртожитку Заболотного-26А самовільно без правовстановлюючих документів. Тому позивач просить суд виселити відповідачів та стягнути з них заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 4339 грн. 82 коп.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, в подальшому в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала, суду пояснила, що на підставі рішення Одеської міської ради № 5622-VI від 29.10.2014 року та договору найму від 15.12.2014 року відповідачі мають право користування спірними житловими приміщеннями у вказаному гуртожитку, крім того щодо заборгованості за житлово-комунальні послуги вона пояснила, що позивач відмовляється зробити з нею звірку щодо розміру цього боргу. В подальшому вона надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Рішенням суду в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким повністю задовольнити заявлений позов в частині стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції про відмову в позові в цій частині є незаконним і необґрунтованим, винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає у зв'язку з тим, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази згідно ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин, та застосував необхідні норми матеріального права.

Згідно ч. 1 статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Судом першої інстанції правильно були встановлені наступні обставини.

На підставі рішення Одеської міської ради № 5622-VI від 29.10.2014 року та договору найму від 15.12.2014 року відповідачі мають право користування спірними житловими приміщеннями у вказаному гуртожитку.

Крім того щодо заборгованості за житлово-комунальні послуги встановити розмір цієї заборгованості суд першої інстанції не міг, оскільки довідка від 23.07.2014р. (а.с. 12) не містить розрахунку, на момент винесення рішення суд не мав жодного розрахунку заборгованості, надіслані позивачем письмові пояснення з додатками були отриманні секретарем с/з вже після винесення рішення суду (а.с.67), позивач дійсно не зробив звірку з відповідачами щодо розміру цієї заборгованості та не надав суду акт цієї звірки.

Таким чином суд першої інстанції правильно вважав, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню за недоведеністю.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду і вважає, що вони відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з діючими нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин та дійшов до правильного висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апелянт не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги.

Більш того, відповідачі надали суду апеляційної інстанції копію виданої позивачем квитанції щодо наявності боргу на час розгляду справи апеляційною інстанцією, з якої вбачається, що станом на 31.05.2015р. відповідачі мали перед Обєднанням співвласників гуртожитку «Заболотного-26А» заборгованість у розмірі 1629 грн. 12 коп. (а.с.94) яка була сплачена відповідачами 02.06.2015р. у повному обсязі (а.с.95)

Апелянт незважаючи на неодноразові виклики та листи (а.с.99), в судові засідання не зявляється, наявність заборгованості на час розгляду справи апеляційним судом не довів, доводи відповідачів не спростував.

Твердження апелянта в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, є неспроможними.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Тому, на думку колегії суддів, справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319, 324-325 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Обєднання співвласників гуртожитку «Заболотного-26А» відхилити, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді М.М. Драгомерецький

ОСОБА_5