Справа № 214/7053/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 жовтня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ковтун Н.Г.,

при секретареві - Троценко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, з якого вбачається, що 31 травня 2011 року між ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № AN3QCC9GM60022, відповідно до якого відповідачем отримано кредит в сумі 20 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач допустив порушення зобовязання за кредитним договором, у зв'язку з чим, станом на 16 червня 2014 року має заборгованість в сумі 25 249, 12 грн., яка складається: з заборгованості за кредитом 2911,54 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 3,28 грн.; заборгованості по комісії за користуванням кредитом 4000 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 16 655,77 грн., а також штрафи відповідно до пункту 5.3. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1178,53 грн. - штраф (процентна складова).

Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, наявні в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній даних та доказів за відсутності відповідачів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 травня 2011 року відповідач підписав заяву позичальника № AN3QCC9GM60022 на отримання строкового кредиту у сумі 20 000 грн. на строк 36 місяців строк з 31 травня 2011 року по 30 травня 2014 року на споживчі цілі (а.с. 6).

Як вбачається з п. 1. 4. Розділу «1. Терміни та поняття» Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) кредитно-заставний договір це договір, укладений між Банком і Позичальником шляхом підписання Позичальником Заяви Позичальника, яка разом з запропонованими А-Банк Умовами про надання споживчого кредиту фізичним особам та Тарифами складає кредитно-заставний договір. Датою укладення договору є дата підписання Позичальником Заяви Позичальника ( а. с. 7).

З письмових матеріалів справи вбачається, що Позичальник доручив банку без додаткового узгодження перерахувати кредитні кошти в день надання кредиту в сумі 400 грн на поточний рахунок № в ПАТ "Акцент-Банк", з призначенням платежу «Сплата разової винагороди за надання фінансового інструменту за кредитним договором № AN3QCC9GM60022 від 31 травня 2011 року» (а.с. 6).

Крім того, з п. 5.1. , 5.3., 5.4., 5.5. Розділу «5. Відповідальність сторін» Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) вбачається, що сторони домовились, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 1, 25 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день просрочки, але не менше 1 гривні. При цьому відсотки за користування кредитом на суму простроченої заборгованості додатково до вищезазначеної пені Банком не нараховуються. При порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. плюс 5% від суми позову. Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань, передбаченої п. 5.1., 5.2., 5.3. здійснюється протягом трьох років коли відповідне зобовязання повинне бути виконане позичальником. Термін позовної давості по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років (а. с. 12).

Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

У відповідності до частини 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно абзацу другого п.п. 3.2. п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року у справі № 7-рп/2013 Конституційний Суд України виходить з того, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобовязання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Конституційний Суд України вважає, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем пені за прострочення у поверненні кредиту.

Як зауважував Конституційний Суд України, межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац третій п.п. 3.2 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).

Підтримання такого балансу базується на положеннях законодавства, зокрема ч. 3 ст. 551 Кодексу, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно абзацу другого п. 27 Постанови від 30 березня 2012 року № 5 Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання).

Таким чином, вирішуючи питання щодо розміру неустойки, яка підлягають стягненню з відповідача у звязку з простроченням виконання договірних зобовязань, суд враховує наступне.

Виходячи з того, що відповідачем здійснювалось часткове погашення заборгованості, відсутні негативні наслідки для позивача через прострочення виконання зобовязання, оскільки відповідач отримав кредит у розмірі 20 000 грн, а заборгованість за тілом кредиту складає 2911,54 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом складає 3, 28 грн, заборгованість по комісії 4 000 грн; таким чином станом на 16 червня 2014 року заборгованість за кредитом, процентами за користування кредитом та комісією складає 6 914, 82 грн, а неустойка включає пеню, яка складає 16 655, 77 грн, штраф (фіксована частина) 500 грн, штраф (процентна складова) 1178,53 грн, та складає 18 334.3 грн. Тобто, розмір неустойки у 6, 3 рази перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту та у 2,7 рази перевищує розмір заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом та комісією. Отже, суд з урахуванням вимог розумності, справедливості, доцільності, приходить до висновку про зменшення розміру пені до 500 грн.

З урахуванням викладеного, з відповідача підлягають стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2911,54 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 3,28 грн.; заборгованість по комісії за користуванням кредитом 4000 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 500 грн., а також штрафи відповідно до пункту 5.3. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1178,53 грн. - штраф (процентна складова), що разом складає 9 093, 35 грн

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача судові витрати, пропорційно до заявлених позовних вимог, тобто у розмірі 243, 60 грн.

Керуючись ст.ст. 16, 525, 526, 530, 599, 610 - 612, 623-625, 1049,1054 ЦК України, п. 27 Постанови від 30 березня 2012 року № 5 Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг, Рішенням Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року у справі № 7-рп/2013, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК" заборгованість станом на 16 червня 2014 року за кредитним договором № AN3QCC9GM60022 від 31 травня 2011 року в сумі 9 093 (джев"ять тисяч дев"яносто три) грн 35 коп, яка включає: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2911,54 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 3,28 грн.; заборгованість по комісії за користуванням кредитом 4000 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 500 грн., а також штрафи відповідно до пункту 5.3. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1178,53 грн. - штраф (процентна складова)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК" судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою вiдповiдача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.Г. Ковтун