пр. № 4-с/759/80/15
ун. № 759/7406/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого Морозова М.О.

при секретарі Захарчук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2 на незаконні дії начальника ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві щодо відмови в зупиненні виконавчого провадження №43704496 при виконанні виконавчого листа №2/759/1465/13, виданого 27.09.2013 р. Святошинським районним судом м. Києва,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, якою просить визнати незаконними дії начальника ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві щодо відмови в зупиненні виконавчого провадження №43704496 при виконанні виконавчого листа №2/759/1465/13, виданого 27.09.2013 р. Святошинським районним судом м. Києва; зупинити виконавче провадження №43704496 при виконанні виконавчого листа №2/759/1465/13, виданого 27.09.2013 р. Святошинським районним судом м. Києва; зупинити проведення прилюдних торгів по реалізації машиномісця НОМЕР_2, що знаходиться в підземному паркінгу по вул. Котельникова, 1 в м. Києві.

При цьому, посилається на те, що в провадженні ВДВС Святошинського районного управління юстиції в м. Києві знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виданого Святошинським районним судом м. Києва виконавчого листа по виконанню рішення цього ж суду від 04.03.2013 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 733757, 40 грн., 3219 грн. судових витрат, а всього 736976 грн. 40 коп. 04.03.2015 р. на адресу ОСОБА_1 з ВДВС надійшло повідомлення про результати проведеної оцінки машиномісця НОМЕР_2 в підземному паркінгу по вул. Котельникова, 1 в м. Києві, з якою боржник не погоджується, та подав до ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва свої заперечення з вимогою зупинити виконавче провадження, зважаючи на те, що дійсний борг є значно меншим ніж 736976 грн., бо боржник віддав стягувану більшу частину боргу, стягувач визнає повернення боргу в розмірі 623454 грн., а залишок визначає в 113522, 40 грн., і вказану суму підтвердив і державний виконавець в довідці №729/8 від 25.07.2014 р. 18.06.2014 р. державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме на квартиру АДРЕСА_1 й вартість цієї квартири перевищує суму визнаного стягувачем боргу як мінімум в шість разів. 08.12.2014 р. державним виконавцем було проведено опис та арешт майна ОСОБА_1, а саме машиномісця НОМЕР_2 в підземному паркінгу по вул. Котельникова, 1 в м. Києві. 16.01.2015 р. державним виконавцем була винесена постанова про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні, а саме проведенні оцінки машиномісця НОМЕР_2 в підземному паркінгу по вул. Котельникова, 1 в м. Києві. 11.02.2015 р. боржником була подана до Святошинського районного суду м. Києва скарга на незаконні дії державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва щодо винесення постанови від 16 січня 2015 р. та 08 грудня 2014 р. про призначення експертизи та експерта для проведення оцінки. Ухвалою судді від 18.02.2015 р. провадження по справі за скаргою боржника на дії державного виконавця щодо винесення постанови від 16.01.2015 р. та від 08.12.2014 р. про призначення експертизи та експерта для проведення оцінки було відкрито та справу призначено до розгляду на 14 травня 2015 року. Боржник не згоден з проведеною оцінкою, оскільки на час проведення експертизи брався курс долара США по відношенню до гривні в розмірі 16, 2415, а курс валюти на теперішній час є значно більшим і вартість машиномісця повинна збільшитись мінімум в півтора рази. З ОСОБА_1 стягується борг у розмірі 736976 грн. 40 коп., незважаючи на те, що стягувач визнала факт того, що боржник повернув їй значну частину грошових коштів. Доводи ОСОБА_1 не були прийняті до уваги у ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві і в листі від 18.03.2015 р. вказано, що керуючись ст.ст. 37, 38 ЗУ «Про виконавче провадження» у державного виконавця відсутні підстави для зупинення виконавчого провадження №43704496 при виконанні виконавчого листа №2/759/1465/13, виданого 27.09.2013 р. Святошинським районним судом м. Києва. 02.04.2015 р. ОСОБА_1 подав до Святошинського районного суду м. Києва заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. На даний час проводяться прилюдні торги по реалізації майна ОСОБА_1 і перший аукціон призначений на 12 травня 2015 року.

В ході розгляду справи в судовому засіданні скаржник та його представник скаргу підтримали, доповнивши скаргу заявою, якою просять до набрання ухвали законної сили зупинити стягнення на підставі виконавчого листа №2/759/1465/13, виданого 27 вересня 2013 р. Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 733757 грн. 40 коп., 3219 грн. судових витрат, а всього 736976 грн. 40 коп. При цьому, мотивують свою заяву тим, що 12.05.2015 р. були призначені електронні торги по реалізації майна боржника зі стартовою ціною 252732 грн. і всього було зареєстровано шість учасників, але у зв'язку із несплатою вступного внеску торги не відбулись. 18.05.2015 р. державним виконавцем було складено акт переоцінки майна, що становить 202185 грн. 40 коп. З такою оцінкою існує великий ризик того, що на наступних електронних торгах, що відбудуться 22 червня 2015 р., майно боржника буде реалізовано. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.06.2015 р. призначено судову почеркознавчу експертизу щодо встановлення давності підпису на розписках про отримання грошей ОСОБА_2 У разі незупинення стягнення на підставі виконавчого листа це створить ризик до унеможливлення виконання рішення суду, тому слід зупинити стягнення на підставі виконавчого листа. Невжиття заходів про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Представник стягувача проти задоволення скарги заперечує, пояснивши в судовому засіданні, що скаржником не надано доказів існування підстав, передбачених ст.ст. 37, 38 Закону України «Про виконавче провадження» для зупинення провадження, а тому дії державного виконавця є законними. Оскарживши дії державного виконавця до начальника ВДВС Святошинського району м. Києва, ОСОБА_1 порушив порядок оскарження дій посадових осіб державної виконавчої служби, передбачений Законом України «Про виконавче провадження», та пропустив строк звернення зі скаргою на такі дії до суду, бо відмову в зупиненні виконавчого провадження ОСОБА_1 було отримано 18.03.2015 р., провадження по справі по даній скарзі в суді було відкрито лише 22.05.2015 р., з порушенням десятиденного строку, передбаченого ч.1 ст. 385 ЦПК України. На стадії виконання рішення суду ЦПК України та Закон України «Про виконавче провадження» не передбачають можливості зупинення стягнення за виконавчим листом в інших справах, окрім передбачених ч.2 ст. 369 ЦПК України.

Представник заінтересованої особи ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва в судове засідання не з'явився, належним чином про час, місце слухання справи заінтересована особа повідомлялався, тому суд, враховуючи думку подавача скарги, його представника, представника стягувача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе розглянути справу без участі представника вказаної заінтересованої особи.

Суд, вислухавши пояснення скаржника, його представника, представника стягувача, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що в провадженні ВДВС Святошинського районного управління юстиції в м. Києві знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виданого Святошинським районним судом м. Києва виконавчого листа по виконанню рішення цього ж суду від 04.03.2013 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 733757, 40 грн., 3219 грн. судових витрат, а всього 736976 грн. 40 коп. Виконавче провадження державним виконавцем було відкрито 18.06.2014 р. та накладено арешт на майно боржника з оголошенням заборони на його відчуження. 04.03.2015 р. на адресу ОСОБА_1 з ВДВС надійшло повідомлення про результати проведеної оцінки машиномісця НОМЕР_2 в підземному паркінгу по вул. Котельникова, 1 в м. Києві, з якою боржник не погодився та подав до ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва свої заперечення з вимогою зупинити виконавче провадження, зважаючи на те, що дійсний борг є значно меншим, ніж боржник віддав стягувачу, але стягувач визнає повернення боргу тільки в розмірі 623454 грн., а залишок визначає в 113522, 40 грн. 08.12.2014 р. державним виконавцем було проведено опис та арешт майна ОСОБА_1, а саме машиномісця НОМЕР_2 в підземному паркінгу по вул. Котельникова, 1 в м. Києві. 16.01.2015 р. державним виконавцем була винесена постанова про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні, а саме проведенні оцінки машиномісця НОМЕР_2 в підземному паркінгу по вул. Котельникова, 1 в м. Києві. 11.02.2015 р. боржником була подана до Святошинського районного суду м. Києва скарга на незаконні дії державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва щодо винесення постанови від 16 січня 2015 р. та 08 грудня 2014 р. про призначення експертизи та експерта для проведення оцінки. Ухвалою судді від 18.02.2015 р. провадження по справі по справі за скаргою боржника на дії державного виконавця щодо винесення постанови від 16.01.2015 р. та від 08.12.2014 р. про призначення експертизи та експерта для проведення оцінки було відкрито та справу призначено до розгляду на 14 травня 2015 року і ухвалою суду від 03.06.2015 р. скарга була задоволена й визнано дії державного виконавця неправомірними. Боржник не погодився з проведеною оцінкою, вважаючи вартість машиномісця більшою, ніж визначена експертом. На заяву представника ОСОБА_1-ОСОБА_3 від 12.03.2015 р. стосовно зупинення виконавчих дій по ВП №43704496 начальником ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Мацюк О.В. листом від 18.03.2015 р. було вказано, що керуючись ст.ст. 37, 38 ЗУ «Про виконавче провадження» у державного виконавця відсутні підстави для зупинення виконавчого провадження №43704496 при виконанні виконавчого листа №2/759/1465/13, виданого 27.09.2013 р. Святошинським районним судом м. Києва. Копія відповіді була отримана представником боржника 19.03.2015 р.

Згідно ст.11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів для примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Дії державного виконавця з примусового виконання рішення регламентовані ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якого заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі:

1) смерті, оголошення померлим чи визнання безвісно відсутнім стягувача або боржника, або припинення юридичної особи, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво;

2) визнання стягувача або боржника недієздатним;

3) проходження боржником строкової військової служби у Збройних Силах України, передбачених законом інших військових формуваннях, якщо згідно з умовами служби провадження виконавчих дій неможливе, чи на прохання стягувача, який проходить строкову військову службу в Збройних Силах України або інших військових формуваннях;

4) зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа;

5) прийняття судом до розгляду скарги на постанову органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення;

6) зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження судом чи посадовою особою, яким законом надано таке право;

7) зупинення судом реалізації арештованого майна;

8) порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника)та виконання рішень у немайнових спорах;

9) запровадження тимчасової адміністрації банку-боржника;

10) сплати боржником або іншим гарантом у встановленому законодавством порядку (у тому числі за договорами про відшкодування ядерної шкоди) коштів на відшкодування ядерної шкоди, що дорівнюють або перевищують встановлену законом межу відповідальності оператора ядерної установки. Для обчислення сплачені кошти підлягають перерахуванню у Спеціальні права запозичення, що встановлюються Міжнародним валютним фондом, за офіційним курсом Національного банку України на день сплати;

12) звернення до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п'ятою статті 8 цього Закону;

13) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення; 14) наявності коштів за договорами банківського рахунку або банківського вкладу, які боржник не має права вимагати до закінчення строку дії таких договорів, у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення;

15) внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу"

16) затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство;

17) прийняття рішення про приватизацію вугледобувних підприємств відповідно до Закону України "Про особливості приватизації вугледобувних підприємств" протягом трьох років з моменту завершення приватизації;

18) надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Згідно ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження може бути зупинено:

1) у разі звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, що підлягає виконанню, про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання; 2) у разі прохання боржника, який проходить строкову службу у складі Збройних Сил України чи інших передбачених законом військових формувань, якщо рішення неможливо виконати без його участі; 3) у разі перебування боржника на лікуванні у стаціонарному лікувальному закладі, якщо рішення неможливо виконати без його участі; 4) у разі оголошення розшуку боржника - фізичної особи, транспортних засобів боржника або розшуку дитини; 5) за заявою стягувача у разі його перебування у відпустці за межами населеного пункту, де він проживає.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Зі скарги та матеріалів справи вбачається, що начальник ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві правомірно вказав у листі представнику боржника ОСОБА_3 про відсутність підстав для зупинення виконавчого провадження №43704496 у відповідності до ст.ст. 37, 38 Заокну України «Про виконавче провадження», оскільки підстав, вказаних у вказаних нормах закону, для зупинення виконавчого провадження не існувало (а.с.14).

Суд діє в межах тих підстав і в межах, які вказані у скарзі щодо визнання незаконними дії начальника відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва щодо відмови у зупиненні виконавчого провадження №43704496.

Крім того, скаржник без поважних пропустив десятиденний строк звернення зі скаргою на дії начальника ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві до суду, передбачений ст. 385 ч.1 ЦПК України, бо відмова начальника ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві у зупиненні виконавчого провадження була отримано скаржником 18.03.2015 р., а звернення до суду відбулось 08.05.2015 р. Клопотання про поновлення строку на подачу скарги до суду не заявлялось.

Вимога в скарзі про зупинення виконавчого провадження при виконанні виконавчого листа №2/759/1465/13, виданого 27.09.2013 р. Святошинським районним судом м. Києва, не ґрунтується на законі, бо суд не наділений компетенцією в даному випадку для зупинення виконавчих дій ні Цивільним процесуальним Кодексом України, ні Законом України «Про виконавче провадження».

Вимога в скарзі про зупинення проведення прилюдних торгів по реалізації машиномісця НОМЕР_2, що знаходиться в підземному паркінгу по вул. Котельникова, 1 в м. Києві, не ґрунтується на законі, бо суд не наділений компетенцією в даному випадку для зупинення виконавчих дій у вигляді зупинення проведення прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна ні Цивільним процесуальним Кодексом України, ні Законом України «Про виконавче провадження».

Вимога в скарзі про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа №2/759/1465/13, виданого 27.09.2013 р. Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 733757, 40 грн., 3219 грн. судових витрат, а всього 736976, 40 грн., не ґрунтується на законі, бо суд не наділений компетенцією в даному випадку для такого обов'язкового зупинення стягнення ні Цивільним процесуальним Кодексом України, ні Законом України «Про виконавче провадження» на стадії виконання рішення суду, бо це не входить в повноваження суду.

Так, можливість зупинення стягнення на підставі виконавчого листа передбачена ч.3 ст. 369 ЦПК України при розгляді таких справ: про виправлення помилки у виконавчому листі, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, про стягнення на користь боржника безпідставно одержавного стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до вимог ст. 388 ЦПК України витрати по справі, понесені судом, у розмірі 243 грн. 60 коп., визначені Законом України «Про судовий збір», суд покладає на заявника, бо не задовольняється його скарга.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 32, 37, 38, 83 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу», ст.ст. 383-388 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2 на незаконні дії начальника ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві щодо відмови в зупиненні виконавчого провадження №43704496 при виконанні виконавчого листа №2/759/1465/13, виданого 27.09.2013 р. Святошинським районним судом м. Києва.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судові витрати по справі в сумі 243 гривні 60 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя