Номер провадження: 22-ц/785/2523/15
Головуючий у першій інстанції Жигулін С. М.
Доповідач Доценко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Доценко Л.І.,

суддів - Заїкіна А.П., Кварталової А.М.,

за участю секретаря - Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 грудня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

10.04.2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалась на те, що з 01.07.2013 року працювала на посаді спеціаліста сектору забезпечення діяльності державних кваліфікаційних комісій Ізмаїльської регіональної філії інспекції з питань підготовки та дипломування моряків. Наказом за № 77к від 01.04.2014 року їй була оголошена догана з посиланням на її неповну компетентність щодо вимог процедури документального супроводження підтвердження кваліфікації моряків в державних кваліфікаційних комісіях та формування особової справи. Вказаний наказ пов'язаний зі скаргою капітана далекого плавання ОСОБА_3 через те, що вона в якості спеціаліста вказаної інспекції не зажадала від нього довідки про визнання легальним на території України диплому про освіту в Російській Федерації. Позивачка вважає вказаний наказ незаконним з посиланням на п. 5.8, 6.4, 8.2 Процедури документального супроводження підтвердження кваліфікації моряків в державних кваліфікаційних комісіях та формування особової справи. Також пояснила, що у даному випадку вона візуального пересвідчилась у наявності другого документа ОСОБА_3 про вищу освіту на території України, а всю документацію надала керівнику для дозволу на формування особової справи кандидата на засідання державної кваліфікаційної комісії.

Наказом за № 79к від 02.04.2014 року їй була оголошена догана за відсутність на робочому місці 31.03.2014 року з 12 години 45 хвилин, тобто за 15 хвили до обідньої перерви, а також з 17 години 25 хвилин, тобто на 5 хвилин раніше установленого розпорядку дня. Окрім того стягнення накладено і через відсутність на робочому місці без форменого одягу та знаків розрізнення працівників інспекції. Вважає наказ незаконним через те, що вона розпорядок дня не порушувала, а форменим одягом вона не була забезпечена керівництвом установи.

Наказом за № 90к від 23.04.2014 року вона була звільнена з роботи за ст. 40 ч.3 КЗпП України за систематичне невиконання обов'язків, що пов'язане зі скаргою ОСОБА_4 на її консультацію, через що вказана особа була вимушена отримувати два додаткових сертифіката, які не передбачені для кваліфікації матроса. Вважає наказ незаконним через те, що надала консультацію 01.04.2014 року, а зі змінами щодо кваліфікації вона була ознайомлена лише 02.04.2014 року. Між тим зауважила, що на стенді у приміщенні інспекції вказані сертифікати були закреслені з 18.03.2014 року.

На підставі вищевикладеного позивачка просила накази скасувати, поновити її на посаді спеціаліста сектору забезпечення діяльності державних кваліфікаційних комісій Ізмаїльської регіональної філії інспекції з питань підготовки та дипломування моряків, стягнути середній заробіток 22428,27 грн. та моральну шкоду 3000 грн.

В судовому засіданні представники відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про скасування наказів за № 77к від 01 квітня 2014 року, №79к від 02 квітня 2014 року та № 90-к від 23 квітня 2014 року Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати та моральної шкоди відмовлено.

Рішення суду оскаржує ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що накази № 77-к від 01 квітня 2014року, № 79-к від 02 квітня 2014року та № 90-к від 23 квітня 2014року прийняті у відповідності до вимог КЗпП України і підстав для їх скасування та поновлення ОСОБА_2 на роботі не вбачається.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно наказу № 132/к від 20 червня 2013 року Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України ОСОБА_2 призначена на посаду спеціаліста сектору забезпечення діяльності Державних кваліфікаційних комісій Ізмаїльської регіональної філії Інспекції з 01 липня 2013 року.

Посадовою інструкцією спеціаліста сектору забезпечення діяльності Державних кваліфікаційних комісій регіональної філії №В-5-100-25, яка затверджена начальником Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків 10 січня 2014 року спеціаліст організовує прийом документів осіб командного складу та суднової команди, що звернулися до Інспекції з метою підтвердження кваліфікації. Зокрема п.2.3. вказаної інструкції обов'язком спеціаліста є роз'яснення кандидату чинних вимог до формування особової справи, порядку проведення оцінки, а п.2.14 обов'язком спеціаліста є здійснення підбору та підготовка довідкової інформації, навчальних і методичних матеріалів щодо підготовки, оцінки компетентності та дипломування моряків, а також надання її директору філії. У відповідності до п. 2.5 вказаної інструкції спеціаліст звертається до єдиного Державного реєстру документів моряків України для перевірки дійсності документів кандидата. Відповідно до вимог п. 4.1, 4.4 інструкції спеціаліст несе відповідальність за дотримання вимог чинного законодавства та внутрішніх нормативно-розпорядчих документів Інспекції під час розгляду документів моряків та допуску моряків до засідання Державної кваліфікаційної комісії. Також спеціаліст несе відповідальність за дотримання трудової дисципліни і внутрішнього розпорядку.

У відповідності до п.5.7-5.9 Процедури документального супроводження підтвердження кваліфікації моряків в Державних кваліфікаційних комісіях та формування особової справи, яка затверджена 13 січня 2014 року, в разі подання моряком документа про освіту, виданого до 15 травня 1992 року (бланк документа та гербова печатка СРСР), дійсність такого документа підтверджується записами у військовому квитку, або в трудовій книжці, або архівною довідкою з навчального закладу, що видавав такий документ. Якщо на підставі документа про освіту колишнього СРСР моряком вже були отримані робочі документи, про що свідчить відповідний запис у робочому дипломі, такий документ перевіряється візуально.

Кандидати, які мають іноземну освіту, подають на розгляд свідоцтво про визнання іноземного документа про освіту відповідно до Порядку визнання і встановлення еквівалентності в Україні документів про освіту, виданих навчальними закладами інших держав, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 28 травня 2012 року №632. Якщо на підставі вказаного вище іноземного документа про освіту вже були отримані робочі документи, про що свідчить відповідний запис у робочому дипломі, такий документ перевіряється візуально. При розгляді робочого диплома та підтвердження до нього секретар ДКК повинен переконатися у тому, що підтвердження відповідає наданому документу.

Пунктом 6.4 вказаної Процедури передбачено, що попередньо сформовану належним чином та складену в окрему папку (файл) справу з заявою кандидата секретар ДКК повинен зареєструвати у журналі реєстрації прийому документів за відповідним напрямом та надати на розгляд директору регіональної філії, у центральний апарат Інспекції - заступнику начальника Інспекції відповідно до розподілу обов'язків. Якщо не виникає питань щодо попередньо сформованої справи, директор регіональної філії (центральний апарат Інспекції - заступник начальника Інспекції) підписує заяву кандидата та повертає особову справу для подальшого доопрацювання.

Судом першої інстанції було встановлено, що з урахуванням змін у Процедурі документального супроводження підтвердження кваліфікації моряків в Державних кваліфікаційних комісіях та формування особової справи співробітники Ізмаїльської регіональної філії Інспекції, в тому числі і ОСОБА_2, на зборах 18 лютого 2014 року були попереджені про необхідність перевірок легалізації документів іноземних держав про освіту.

Однак ОСОБА_2 в порушення своїх службових обов;язків при оформленні особої справи не довела до відома ОСОБА_3 необхідність надання довідки про легалізацію на території України диплому про освіту в Російській Федерації.

Наказом № 77к від 01 квітня 2014 року позивачеві оголошена догана за вказане порушення. З урахуванням знаходження позивача на лікарняному з 12 березня 2014 року по 31 березня 2014 року за листком непрацездатності серії АГЕ №475225, дисциплінарне стягнення застосовано у строк, передбачений ст. 148 КЗпП України.

Наказом №758 від 20 серпня 2004 року Міністерства транспорту України, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за № 1118/9717 від 08 вересня 2004 року встановлено порядок і норми видачі, терміни і правила носіння предметів форменого одягу та знаків розрізнення працівниками морського і річкового транспорту, пунктом 3.1 яких визначено обов'язок працівників морського і річкового транспорту, для яких встановлено форму одягу і знаки розрізнення, носити формений одяг. Керівники підприємства та організацій морського і річкового транспорту повинні здійснювати контроль за дотриманням правил носіння форменого одягу і знаків розрізнення.

Наказом № 204 від 27 грудня 2013 року Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків спеціаліст, до посади якого має відношення позивач, входить до переліку категорій посад працівників інспекції для яких установлюються зразки форменого одягу і знаки розрізнення. Ознайомлення позивача із вказаним наказом 30 грудня 2013 року підтверджено її підписом у додатку до наказу та позивачем не оскаржується.

Наказом №02 від 10 січня 2014 року встановлено режим роботи Ізмаїльської регіональної філії інспекції з питань підготовки та дипломування моряків.

Актами від 31 березня 2014 року, від 01 квітня 2014 року та показами свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 встановлено порушення ОСОБА_2 режиму роботи та знаходження позивачем на роботі без форменого одягу.

Наказом №79к від 02 квітня 2014 року за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку в частині самовільного залишення роботи та вимог щодо носіння форменого одягу та зразків розрізнення ОСОБА_2 оголошена догана.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 01 квітня 2014 року звернувся в інспекцію до ОСОБА_2 для оформлення документів. ОСОБА_2 в порушення своїх службових обов;язків вказала ОСОБА_4 про необхідність отримання двох сертифікатів по підготовці моряків, призначених виконувати обов'язки з охорони судна або підготовці та інструктажу з питань охорони для усіх моряків.

Для отримання вказаних сертифікатів ОСОБА_4 витратив час на курси та сплатив 580 грн. Після надання сертифікатів він був сповіщений про те, що сертифікати зайві, що стало причиною його звернення до керівництва установи, щодо неналежної підготовки його документів.

Наказом № 90/к від 23 квітня 2014 року за систематичне невиконання обов;язків ОСОБА_2 звільнено з посади 24 квітня 2014 року відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку, що вищевказані накази винесені з урахуванням вимог ст. 149 КЗпП України в частині дій відповідача щодо отримання пояснень, обставини яких підтверджені письмовими поясненнями позивача та показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і долученим до матеріалів справи актом від 11 березня 2014 року.

У відповідності до вимог ст. 40 ч.1 п.3 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано уповноваженим органом у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що накази за №77к від 01 квітня 2014 року і № 79к від 02 квітня 2014 року є обгрунтованими, що у свою чергу з урахуванням неналежної підготовки документів ОСОБА_4 є підставою для винесення наказу № 90/к від 23 квітня 2014 року.

Таким чином, звільнення ОСОБА_2 було проведено відповідачем у відповідності до вимог ст.ст.40 п.3, 147,149 КЗпП України.

В апеляційній скарзі вказується на те, що ОСОБА_2 не допускала порушень вимог Процедури документального супроводження підтвердження квалификації моряків в державних квалифікаційних комісіях при оформленні особої справи ОСОБА_3 , а тому підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності згідно наказу № 77к від 01 квітня 2014року не було.

Колегія суддів не приймає до уваги дані доводи, оскільки з 13.01.2014року була затверджена нова Процедура документального супроводження підтвердження кваліфікації моряків в державних кваліфікаційних комісіях, яка передбачала обов;язкове надання ОСОБА_3 свідоцтва про визнання іноземного документа про освіту- диплома Ростовського морського коледжа від 05.07.1992року на підставі п.п.5.5, 5.6, 5.8 Процедури. ОСОБА_2 в силу своїх службових обов;язків несе відповідальність за прийом та оформлення особої справи. ОСОБА_2 при оформленні особої справи ОСОБА_3 не витребувала свідоцтво про визнання іноземного документа про освіту, у зв;язку з чим він не зміг своєчасно піти в рейс, внаслідок чого були порушені трудові права моряка, що явилось підставою для звернення ОСОБА_3 зі скаргою до адміністрації Інспекції. Факт обов;язкового отримання свідоцтва підтверджується тим, що свідоцтво про визнання в Україні іноземного документа про освіту ОСОБА_3 отримав 17.07.2014року.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_2 безпідставно притягнуто до дисциплінарної відповідальності наказом № 79-к від 02 квітня 2014року за порушення правил носіння форменого одягу, так як позивачку не було забезпечено форменим одягом, спростовуються поясненнями в судовому засіданні ОСОБА_2 про те, що вона має формений одяг, показами свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 які підтвердили обставини належного забезпечення форменим одягом та знаками розрізнення та підтвердили знаходження позивачки на роботі без форменого одягу, що було підставою для зауважень з боку керівництва, показами свідка ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_2 мала формений одяг, інколи його носила, але в останній час перестала носити.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не знала про зміни і тому витребувала у ОСОБА_4 два зайві сертифікати, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються її поясненнями від 03.04.2014року де вона вказувала на те, що звертала увагу ОСОБА_4 на те, що дані сертифікати не потрібні. Тобто доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 протирічать її поясненням ( а.с.90).

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1п.1, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Л.І. Доценко

Судді А.М. Кварталова

А.П. Заїкін