Справа №498/1910/14-ц
Провадження №2/498/50/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2015 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Теренчук Н.С.,

при секретарі Іванову І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. В.Михайлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Відділ Держземагенства у Великомихайлівському районі Одеської області, Великомихайлівська районна державна адміністрація, територіальна громада в особі Великокомарівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

08 грудня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, треті особи: Відділ Держземагенства у Великомихайлівському районі Одеської області, Великомихайлівська районна державна адміністрація, територіальна громада в особі Великокомарівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 23 серпня 2000 року його мати ОСОБА_3 отримала сертифікат ОД №0325092 на право на земельну ділянку (пай), зареєстрований під №763 в Книзі реєстрації сертифікатів Великомихайлівської районної державної адміністрації. В листопаді 2004 року вона звернулась із заявою на виготовлення технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку, яка була оформлена як колективний лист-замовлення №1738 від 23.11.2004р. від імені Великомихайлівської районної державної адміністрації до ПП «Виробничо-комерційна фірма «Стелхен», де ОСОБА_3 була зазначена під номером шість у списку. Великомихайлівськарайоннадержавнаадміністрація за № 1739 від 23.11.2004р. надаладозвіл на складаннятехнічноїдокументації по передачі земельного паю ФлякМаріїІванівні. Розпорядженням Великомихайлівської районної державної адміністрації №506/А-2005 від 04 листопада 2005 року яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) на землях сільськогосподарського призначення колишнього КСП ім. Ховренко на території Великокомарівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області та передано ОСОБА_3, зазначена під номером 189 у списку, в натурі земельну ділянку загальною площею 3,75 га, масив №68 ділянка №275 у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великокомарівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, з видачею державного акту на право власності на земельну ділянку та правом реєстрації його в установленому законодавством порядку. В березні 2006 року згідно технічної документації державний акт на право власності на земельну ділянку був виготовлений, але ОСОБА_3 отримати державний акт на право власності на земельну ділянку не змогла, так як вона померла 06 лютого 2006 року. Після смерті його матері ОСОБА_3, відкрилась спадщина. Він і його сестра ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом. 05 грудня 2014 року він звернувся до Великомихайлівської державної нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини, але із-за відсутності державного акту на землю, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Для того щоб отримати в державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, яка розташована на території Великокомарівської сільської ради масив №68 ділянка №275, площею3,75 га, йому, як спадкоємцю за законом, необхідно надати державному нотаріусу державний акт на право власності на земельну ділянку, який належить його матері ОСОБА_3. При його зверненні до Відділу Держземагенства у Великомихайліському районі Одеської області за отриманням державного акта на право власності на земельну ділянку, який було виготовлено за замовленням його матері, йому було відмовлено в його отриманні, оскільки державні акти на померлих громадян не видаються. Письмової відмови йому надано не було. Померла ОСОБА_3 розпочала процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, проте померла, не завершивши її та не отримавши правовстановлюючого документа на земельну ділянку - державного акта на право власності. Право на завершення процедури приватизації та отримання даної земельної ділянки у власність, яке належало померлій на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до нього як спадкоємця померлої. Враховуючи ті обставини, що він успадкував право на одержання земельної ділянки у власність, яке мав спадкодавець, та в установленому порядку не може завершити процедуру приватизації і одержати правовстановлюючий документ на вказане майно, то змушений звернутись до суду для захисту своїх прав у судовому порядку. Тому просить суд позов задовольнити та визнати за ним, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем та жителем ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер Державного реєстру фізичних осіб НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після померлої 06 лютого 2006 року ОСОБА_3, право назавершення процедури приватизації та одерження у приватну властність земельної ділянки площею 3,75 Га, масив №68 ділянка №275, призначеної для сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Великокомарівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, шляхом здійснення всіх реєстраційних дій повязаних з державною реєстрацією даної земельної ділянки.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали просили суд визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після померлої 06 лютого 2006 року ОСОБА_3, право назавершення процедури приватизації та одерження у приватну властність земельної ділянки площею 3,75 Га, масив №68 ділянка №275, призначеної для сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Великокомарівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, шляхом здійснення всіх реєстраційних дій повязаних з державною реєстрацією даної земельної ділянки. Також пояснили, що позивач звертався до Держземагенста та органів місцевого самоврядування, але доказів такого звернення надати не можуть.

В судовому засіданні надано заяву від відповідачки ОСОБА_5, в якій вона не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1, в повному обсязі, а також просить суд розглядати справу у її відсутність.

Представник Великокомарівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області ОСОБА_6, в судове засідання зявилася, і надала заяву до суду, в якій зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає та не заперечує проти їх задоволення. Також вона повідомила, що технічна документація на ім'я померлої ОСОБА_3 дійсно розроблялася, однак померла не завершила приватизацію земельного паю і не зареєструвала державний акт. Згодна, щоб суд визнав за позивачем право в порядку спадкування на завершення приватизації.

Представник Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської областіМураховський І.В., в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву до суду, в якій просив слухати справу без його участі, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Представник управління Держземагентства у Великомихайлівському районі Одеської області ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала. Надала суду заперечення, в яких зазначила, що підставою для передачі в натурі земель сільськогосподарського призначення та виготовлення державних актів на право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_3 було розпорядження Великомихайлівської районної державної адміністрації від 04.11.2005 року №516/А-2005. Даним розпорядженням із земель сільськогосподарського призначення колишнього КСП ім. Ховренка у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великокомарівської сільської ради гр. ОСОБА_3 передалася в натурі земельна ділянка загальною площею 3,75 га. На вищезазначену земельну ділянку був роздрукований державний акт на право власності на земельну ділянку, але не зареєстрований та не виданий у звязку зі смертю гр.ОСОБА_3 6 лютого 2006 року. Згідно статті 125 Земельного кодексу України ( чинної на момент роздрукування державного акту) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Отже роздрукований державний акт на право власності на земельну ділянку виданого на імя гр. ОСОБА_3 не зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі, отже не має юридичної сили. Також зазначають, що з 01.01.2013 у звязку з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр», постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру»та відповідно до статті 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а саме органом державної реєстрації прав. Дані для формування Поземельної книги вносяться до бази даних АС ДЗК після внесення записів до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Враховуючи вищезазначене Поземельна книга на земельну ділянку гр.ОСОБА_3 не сформована в результаті чого Відділом не можливо буде надати витяг з Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку. Також, враховуючи лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» просять відмовити в задоволенні позовних вимог гр.ОСОБА_1 в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 06 лютого 2006 року в с.Ряснопіль Березівського району Одеської області, померла мати позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №038942 виданим виконавчим комітетом Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області.

За життя, ОСОБА_3 відповідно до законодавства України розпочала приватизацію земельної ділянки № 275 на масиві № 68 на території Великокомарівськоїсільської ради Великомихайлівського району Одеської області, загальною площею 3,75 га.

В матеріалах справи наявний лист замовлення від 23.11.2004 року №1738 директору ПП виробничо-комерційної фірми «Стелхен», згідно якого Великомихайлівська районна державна адміністрація просить виготовити технічну документацію по передачі в натурі земельних часток (паїв) із земель сільськогосподарського призначення колишнього КСП ім.Ховренко громадянам (всього 37 чол.) власникам сертифікатів на території Великокомарівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області. В списку громадян, які мають право на земельну частку (пай) із земель сільськогосподарського призначення колишнього КСП ім Ховренко під № 6 значиться ОСОБА_3, серія та номер сертифікату ОД №0325092.

Виготовлена на підставі вищевказаного листа-замовлення технічна документація погодженависновками Великомихайлівського районного відділу земельних ресурсів, Великокомарівської сільської ради, згідно яких вважали за можливе передати в натурі громадянам у власність для ведення товарного сільськогосподарського земельні частки (паї) ізземель сільськогосподарського призначення колишнього КСП ім Ховренко та видати їм державні акти на право власності на земельну ділянку. В додатках до висновків під №189 значиться ОСОБА_3, номер масиву 68, номер ділянки 275, площею 3,75 га., в тому числі ріллі 3,75 га.

Відповідно до розпорядження Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області № 516/А-2005 від 04.11.2005 року «Про передачу в натурі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на земельну ділянку», вирішено затвердити технічну документацію; передати громадянам в натурі земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення колишнього КСП ім. Ховренко у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великокомарівськоїсільської ради; видати громадянам державні акти на право власності на земельну ділянку та зареєструвати їх в установленому законодавством порядку, згідно доданого списку.

Відповідно до додатку до розпорядження Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області № 516/А-2005 від 04.11.2005 року у списку під №189 значиться ОСОБА_3, номер масиву 68, номер ділянки 275, площею 3,75 га., в тому числі ріллі 3,75 га.

У відповідності до ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Порядок приватизації земельних ділянок визначено у ст.118 ЗК України, за якою питання прийняття рішення про приватизацію земельних ділянок покладено на органи місцевого самоврядування, якими за ст.12 ЗК України є сільські, селищні, міські ради.

Згідно ст.125 ЗК України в редакції статті від 01 січня 2006право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст.126ЗК України, в редакції від 01 січня 2006 року право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

В матеріалах справи наявний лист відділу Держземагенства у Великомихайлівському районі Одеської області від 04.02.2015 року №9-1512-0.13-786/2-15, про надання інформації, в якому вказано, що згідно пункту 12.1-12.10 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого Наказом Держкомзему України від 02.07.2003 року №174 (дійсного з 02.07.2003 року по 20.08.2012 року), Поземельна книга відкривається шляхом внесення кадастрового номеру земельної ділянки та дати відкриття Поземельної книги у відповідні поля на титульному аркуші та посвідчується підписом керівника оператора (реєстратора) і печаткою. Поземельна книга містить відомості про власника (користувача) земельної ділянки, місцерозташування земельної ділянки, державний акт на право власності на земельну ділянку (державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, договір оренди землі) та і т.д.Дані для формування Поземельної книги вносяться до бази даних АС ДЗК після внесення записів до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.Враховуючи вищезазначене Поземельна книга на земельну ділянку гр.ОСОБА_3 не сформована в результаті чого відсутні дані щодо присвоєння кадастрового номеру на земельну ділянку загальною площею 3,75 га., розташованої на території Великокомарівської сільської ради на імя гр.ОСОБА_3 Іванівні.На вищезазначену земельну ділянку був роздрукований державний акт на право власності на земельну ділянку, але не зареєстрований та не виданий у звязку зі смертю гр.ОСОБА_3 6 лютого 2006 року.

З наведеного випливає, що процедура приватизації земельної ділянки спадкодавцем ОСОБА_3 була розпочата, однак, не завершена.

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ЯР №840313, виданим 20.09.1958 року Великокомарівською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області.

При зверненні до Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори, листом від 05.12.2014 року №2214/01-16, ОСОБА_1 було повідомлено, що за даними Спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась. Видати йому свідоцтво про право на спадщину після смерті 06 лютого 2006 року ОСОБА_3 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення неможливо у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Для встановлення права власності на земельну ділянку йому рекомендовано звернутись до суду.

Згідно ч.1 ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ч. 1 до ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті.

У п. 3.5 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», від 01.03.2013р. зазначено, що спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 1129 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до ст..1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності:

- ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки;

- виготовлення технічної документації на земельні ділянки;

- визначення меж земельної ділянки в натурі;

- погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами;

- одержання у встановленому порядку Державного акта на землю;

- реєстрація права власності на земельнуділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповіднод ст.1216 ЦК України, не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу Х «Перехі дніположення» Земельного Кодексу України.

Якщоспадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Згідно ч.ч.3, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Позивачем надана суду довідка Великокомарівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області від 26.02.2015 року вих.№235, згідно якої ОСОБА_3, яка померла 06.02.2006 року, дійсно постійно проживала і була зареєстрована до дня смерті за адресою: с.Великокомарівкавул.Комсомольська, 66. У житловому будинку, що розташований за вищевказаною адресою, крім ОСОБА_3, на день її смерті, 06.02.2006 року, проживав син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На підставі ч.2 ст.1220 Цивільного кодексу України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Тому, суд не приймає дану довідку в якості доказу проживання позивача ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, у звязку з тим, що вона протирічить іншим матеріалам справи, а саме, в свідоцтві про смерть ОСОБА_3 місцем смерті вказано с. Ряснопіль Березівського району Одеської області, та в акті про передачу та прийом земельної частки (паю) в натурі від 11.11.2005 року також вказано, що ОСОБА_3 мешкає в с.Ряснопіль Березівського району Одеської області. Тобто в розумінні ч.2 ст.1220 Цивільного кодексу України, на час відкриття спадщини ОСОБА_1, не міг постійно проживати разом із спадкодавцем в с.Великокомарівкавул.Комсомольська, 66.

Частиною 1 ст.1270 ЦК України, передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частинами 1, 3 ст.1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви проприйняття спадщини. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що ОСОБА_1 не прийняв спадщину після смерті своє матері ОСОБА_3, померлої 06 лютого 2006 року, так як суду не надано доказів того, що позивач в порядку ч.1 ст.1270 ЦК України, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на протязі шести місяців, з часу відкриття спадщини. А згідно вищевказаної відмови нотаріуса, наявної в матеріалах справи, за даними Спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась. Тобто позивач не здійснив всі необхідні дії для прийняття спадщини, тому до нього не переходить право на завершення приватизації .

Крім того, суду не надано доказів того, що ОСОБА_1, до того як звернутись до суду, звертався до органів місцевого самоврядування та йому було відмовлено у завершенні процедури приватизації.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємця ОСОБА_1, про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом, щодо якої спадкодавцем ОСОБА_3 розпочато, але не завершено процедуру приватизації, у звязку з тим, що він не прийняв спадщину, так як на день смерті проживав окремо від покійної матері ОСОБА_3, відповідної заяви про відкриття спадщини до нотаріальної контори не подав, спадкова справа відповідно відкрита не була, позов до суду про надання йому, ОСОБА_1, додаткового строку про прийняття спадщини подано не було, в звязку з чим у задоволенні даного позову слід відмовити в повномуобсязі.

Керуючись ст.10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.1216, 1220, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. 125, 126 ЗК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Відділ Держземагенства у Великомихайлівському районі Одеської області, Великомихайлівська районна державна адміністрація, територіальна громада в особі Великокомарівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.С.Теренчук

Повний текст рішення виготовлено 04 квітня 2015 року.

Суддя: Н.С. Теренчук