Справа № 461/3032/15 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 22-ц/783/4394/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Шашкіної С.А.,

при секретарі: Жукровській Х.І.

за участю: представника апелянта - Берегової Т.О.,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

В березні 2015р. Галицька районна адміністрація ЛМР звернулась в суд із позовом до ОСОБА_3 про зобов'язання останньої - власника квартири АДРЕСА_1 за власні кошти демонтувати самовільно влаштовану металеву решітку та дашок на балконі загального користування другого поверху біля квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 07 травня 2015 року у задоволенні позовних вимог Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3, третя особа Львівське комунальне підприємство «Центральне» про зобов'язання до вчинення дій відмовлено.

Дане рішення суду оскаржив позивач - Галицька районна адміністрація Львівської міської ради.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що будинок АДРЕСА_1 перебуває у власності Львівської міської ради, на обслуговуванні ЛКП «Центральне». Власником АДРЕСА_1 у цьому будинку є ОСОБА_3. Їй неодноразово надсилались попередження з проханням подати документи для розгляду на засідання МВК Галицького району, так як відповідач на балконі загального користування самовільно влаштувала металевий каркас та дашок над балконом загального користування другого поверху. 03 грудня 2014 року ЛКП «Центральне» скерувало відповідачу попередження, яким зобов'язало демонтувати самовільно встановлену металеву решітку для дверей на балконі загального користування, а також демонтувати самовільно встановлений дашок на балконі загального користування в межах квартири. Однак, відповідачка вимоги розпорядження у встановлені строки не виконала, про що комісією ЛКП «Центральне» був складений акт. Вважає, що відповідач ОСОБА_3 повинна за власні кошти демонтувати самовільно влаштовану металеву решітку та дашок на балконі загального користування, оскільки таке перепланування проводиться лише на підставі дозволу виконавчого комітету, якого у відповідача не має. Із врахуванням наведеного, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задоволити їхні позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, законність рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення цим вимогам в повній мірі не відповідає.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом і неоспорюється сторонами, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3. В зазначеному будинку останньою самовільно встановлено металеву решітку для дверей на балконі загального користування, а також дашок над балконом загального користування в межах її квартири.

02 жовтня 2014р. ОСОБА_3 було скеровано попередження від ЛКП «Центральне» про подання документів на МВК Галицького району щодо самовільно встановленого металевого каркасу та дашка на балконі загального користування(а.с.5)

19 листопада 2014р. Залізнична районна адміністрація повідомила, що 10.11.2014р. ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення за ст.150 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 51 грн.(а.с.7)

Розпорядженням Галицької районної адміністрації ЛМР №505 від 12.12.2014р. зобов'язано ОСОБА_3 - власника квартири АДРЕСА_1 за власні кошти демонтувати самовільно влаштовану металеву решітку та дашок на балконі загального користування другого поверху біля квартири АДРЕСА_1.(а.с.10)

11 лютого 2015р. ЛКП «Центральне» складено акт про невиконання вищезгаданого розпорядження.(а.с.11)

Згідно зі ст. 382 ЦК України, власникам квартир на праві спільної сумісної власності належать приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у будинку.

Відповідно до ст.383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому у використання як єдиного цілого за умови що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно ст.152 ЖК України(в редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) переобладнання і перепланування квартири, що належить громадянинові на праві приватної власності, проводиться лише з дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів.

Відповідно до ч.1 ст.177 ЖК України громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування.

Статтею 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1.4.1. Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 1.4.4. Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Згідно п.1.4.6. Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_3 дотримала вимоги закону, оскільки остання самовільно влаштувала металеву решітку на балконі загального користування другого поверху біля квартири АДРЕСА_1, що порушує права інших мешканців будинку, зокрема щодо користування балконом загального користування і відсутністю вільного доступу до нього, які відповідно до ст. 382 ЦК України, ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та рішення Конституційного суду України від 02.03.2004 року № 4-рп/2004 (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) є співвласниками допоміжних приміщень будинку, в тому числі приміщень загального користування, до яких відноситься частина балкону загального користування будинку.

Із врахуванням наведеного, суд першої інстанції провів оцінку доказів по справі без дотримання вимог ст.212 ЦПК щодо всебічності, повноти, об'єктивності та безсторонності, а відтак, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги Галицької районної адміністрації ЛМР в цій частині є підставними і підлягають до задоволення.

Разом з тим, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави для демонтажу дашка на балконі загального користування другого поверху біля квартири АДРЕСА_1, оскільки представником позивача в порушення вимог ст.60 ЦПК України не надано належних і допустимих доказів того, що внаслідок встановлення дашка ОСОБА_3 порушується тривкість або здійснюється руйнація несучих конструкцій будинку, погіршується цілісність і зовнішній вигляд фасаду, порушуються вимоги протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту чи порушуються права інших мешканців.

Крім того, у відповідності до ст.152 ЖК України, яка є чинною на момент вирішення справи апеляційним судом (в редакції Закону №191-УІІІ (191-19) від 12.02.2015 року), виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання, і після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку про незаконність ухваленого судом першої інстанції рішення в частині відмови зобов'язати власника квартири АДРЕСА_1 за власні кошти демонтувати самовільно влаштовану металеву решітку на балконі загального користування другого поверху біля квартири АДРЕСА_1, через неповне з'ясування обставин, що мають значення у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, ст. ст. 309, 313, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради - задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 травня 2015 року в частині відмови в задоволенні позову Галицької районної адміністрації ЛМР до ОСОБА_3 про зобов'язання демонтувати самовільно влаштовану металеву решітку - скасувати та в цій частині ухвалити нове, яким зобов'язати ОСОБА_3 - власника АДРЕСА_1 демонтувати самовільно влаштовану металеву решітку.

В решті рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржена до суду касаційної інстанції - Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа шляхом подання касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили рішення Апеляційного суду.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: М.Я.Богонюк

С.А.Шашкіна