Ухвала

іменем україни

26 жовтня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Євграфова Є.П.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Волинської області від 28 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, відшкодування моральної шкоди та стягнення коштів за порушення грошового зобов'язання,

в с т а н о в и в:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що працювала у відповідача на посаді фахівця відділу по роботі з письмовими запитами клієнтів, 03 жовтня 2013 року була звільнена з роботи на підставі ст. 39 КЗпП України. У день звільнення вона була відсутня на роботі, оскільки з 23 вересня до 03 жовтня 2013 року перебувала на лікарняному і на момент звільнення їй не було повернуто трудову книжку та не надано наказ про звільнення. Позивачка вказувала, що 14 жовтня 2013 року вона цінним листом надіслала відповідачу заяву про надіслання їй копії наказу про звільнення, трудової книжки, розрахунку сум, належних їй при звільненні та довідки про доходи за останні півроку, який повернувся їй без вручення. На її повторне звернення 20 січня 2014 року із аналогічною заявою відповідач 25 лютого 2014 року надіслав їй трудову книжку, яку вона отримала цінним листом 10 березня 2014 року. Зазначала, що період затримки видачі трудової книжки з 04 жовтня 2013 року до 24 лютого 2014 року становить 4 місяці 20 днів, або 96 робочих днів. Середній заробіток за 1 робочий день становить 202 грн 47 коп. Відповідач протиправно не видавав їй трудову книжку, створивши перешкоди для працевлаштування, що призвело до душевних хвилювань та до вимушених змін в організації свого життя.

На підставі вищевказаного та з урахуванням уточнених позовних вимог, позивачка просила стягнути з ПрАТ «СК «ТАС» на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, пов'язаного із затримкою видачі трудової книжки за 96 робочих днів за період з 04 жовтня 2013 року до

24 лютого 2014 року в розмірі 19 437 грн 12 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди - 5 тис. грн, інфляційні втрати на суму боргу та три відсотки річних у розмірі 10 107 грн 29 коп.

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від

03 липня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК «ТАС» на користь ОСОБА_2 19 437 грн 12 коп. середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки з

04 жовтня 2013 року до 24 лютого 2014 року та 1 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 28 серпня 2015 року рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 03 липня

2015 року змінено в частині визначення розміру середнього заробітку.

Стягнуто з ПрАТ «СК «ТАС» на користь ОСОБА_2 18 019 грн 83 коп. середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки з

15 жовтня 2014 року до 24 лютого 2015 року.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи позов про стягнення середнього заробітку, суд першої інстанції правильно виходив з приписів ч. 4 ст. 235 КЗпП України, оскільки у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру середнього заробітку, суд апеляційної інстанції правильно виходив із того, що нарахування позивачці середнього заробітку має рахуватися з 15 жовтня

2013 року до 24 лютого 2014 року - дату надіслання відповідачем трудової книжки, оскільки це число рахується днем вручення трудової книжки відповідачем, так як позивачка сама дала згоду на її пересилання поштою.

Оскільки зазначене судове рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, а викладені в касаційній скарзі доводи були предметом перевірки під час судового засідання та висновків суду не спростовують, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження, за касаційною скаргою ОСОБА_2, подану ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Волинської області від 28 серпня 2015 року відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду

України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Є.П. Євграфова