Справа № 461/117/11 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/783/1004/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

судового засідання

27 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.,

суддів Курій Н.М., Мельничук О.Я.,

секретаря - Матяш С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 31 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_6, Обласне комунальне підприємство ЛОР «БТІ та ЕО», відділ приватизації Галицького району м.Львова про визнання недійсним договору дарування, договору про зміну форми власності та про визначення часток, тощо,-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_6, Обласне комунальне підприємство ЛОР «БТІ та ЕО», відділ приватизації Галицького району м. Львова про визнання недійсним договору дарування, договору про зміну форми власності та про визначення часток, тощо відмовлено.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 31 жовтня 2014 року оскаржила представник позивача ОСОБА_3, просила таке скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити, призупинити виконання рішення суду в частині скасування заходів забезпечення позову. Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати та витрати на почеркознавчу експертизу.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23 лютого 2015 року справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_6, Обласне комунальне підприємство ЛОР «БТІ та ЕО», відділ приватизації Галицького району м. Львова про визнання недійсним договору дарування, договору про зміну форми власності та про визначення часток, тощо знято з апеляційного розгляду та повернуто Галицькому районному суду м. Львова для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення, оскільки з рішення Галицького районного суду м. Львова від 31 жовтня 2014 року не вбачалося в задоволенні яких саме позовних вимог судом відмовлено (т.3 а.с. 172 173).

З матеріалів справи вбачається, що 20 березня 2015 року по справі ухвалено додаткове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_6, Обласне комунальне підприємство ЛОР «БТІ та ЕО», відділ приватизації Галицького району м.Львова про визнання недійсним договору дарування, договору про зміну форми власності та про визначення часток відмовлено (т.3 а.с.198). Тобто, вимоги ухвали Апеляційного суду Львівської області від 23 лютого 2015 року виконано не в повному об»ємі.

Так, позивач ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулася в суд з такими позовними вимогами:

1)
визнати недійсним договір дарування;

2) визнати недійсним договір про зміну форми власності та про визначення часток;

3) усунути перешкоди в користуванні квартирою № 8 на вул. Куліша, 7 у м. Львові, шляхом передачі їм комплекту ключів, та вселити їх у квартиру;

4) витлумачити зміст правочину та встановити, що укладений ними договір дарування 2/3 частин квартири по вул. Куліша, 7/8 є не реальним без будьяких наслідків, а саме переходу права власності на подароване майно до ОСОБА_5;

5) повернути позивачу оригінал свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, видане виконкомом Львівської міської ради.

Суд першої інстанції такі позовні вимоги ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_4 розглянув, що підтверджується рішенням Галицького районного суду м. Львова від 31жовтня 2014 року та додатковим рішенням Галицького районного суду м. Львова від 20 березня 2015 року. Однак, судом не вирішено наступні позовні вимоги:

1) 27 серпня 2008 року, позивач ОСОБА_2 звернулася з позовом в суд до відповідача ОСОБА_5 в якому просила ухвалити рішення, яким визнати недійсним свідоцтво про право власності №Г-0167 6 в частині 2/3 часток квартири №8 на вул. Куліша, 7 у м. Львові;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину квартири №8 на вул. Куліша, 7 у м.Львові;

- визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину квартири № 8 на вул. Куліша, 7 у м. Львові (т.1 а.с.58-60).

2) 29 січня 2010 року позивач ОСОБА_2 подала суду заяву про доповнення вимог, в якій просила ухвалити рішення, яким:

- визнати державну реєстрацію договору «Про зміну форми власності та про визначення часток в спільній сумісній власності» недійсною;

- визнати державну реєстрацію договору дарування недійсною;

- визнати державну реєстрацію Свідоцтва про право власності, виданого ОСОБА_5 Галицьким відділом приватизації на квартиру АДРЕСА_2 недійсним;

- зобов»язати Галицький відділ приватизації повернути позивачу та її сину ОСОБА_4 Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_3, видане Шевченківським відділом приватизації. (т.1 а.с.166).

3) 23 грудня 2010 року позивач ОСОБА_2 подала суду заяву про доповнення позовних вимог, в якій просила ухвалити рішення, яким:

- скасувати розпорядження Галицької районної адміністрації №80 від 24.01.2006 року «Про оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_4;

- встановити правила користування спірною квартирою №8 по вул.Куліша, 7 (т.2 а.с.11).

Крім того, в томі 2 на а.с.20 -22 знаходиться позовна заява ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ГРА ЛМР про визнання недійсним договору дарування та свідоцтва про право власності № Г 01676 на квартиру, в якому позивач просила ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір дарування від 20.08.2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6; визнати недійсним свідоцтво про право власності № Г -01676 в частині 2/3 часток квартири № 8 на вул. Куліша, 7 у м. Львові; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_5; визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину квартири № 8 на вул. Куліша, 7 у м. Львові; усунути перешкоди в користуванні квартирою № 8 на вул. Куліша, 7 у м. Львові шляхом передачі позивачу комплекту ключів та вселити останніх.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України при надходженні неналежно оформленої справи, з нерозглянутими зауваженнями на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами або без вирішення питання про ухвалення додаткового рішення справа повертається до суду першої інстанції, про що постановляється ухвала із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Згідно розяснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку, при вирішенні питання про повернення до суду першої інстанції справи, яка надійшла разом з апеляційною скаргою, для усунення недоліків її оформлення, апеляційні суди повинні враховувати, що перелік недоліків у оформленні справи, про які йдеться в ч.7 ст. 297 ЦПК України як про підставу для повернення справи до суду першої інстанції з метою їх усунення, не є вичерпним.

Суддя-доповідач своєю ухвалою може повернути справу до суду першої інстанції для усунення таких недоліків: 1) справа неналежно оформлена, зокрема відсутні підписи у протоколі чи журналі судового засідання; судове рішення чи протокол судового засідання є нечитабельні; у справі відсутній протокол судового засідання, журнал судового засідання чи технічний запис, справа не підшита, сторінки не пронумеровані, опис документів у справі належним чином не оформлено тощо; 2) не розглянуто зауваження щодо правильності та повноти фіксування судового процесу технічними засобами або письмові зауваження щодо повноти чи правильності протоколу судового засідання; 3) не вирішено питання про ухвалення додаткового рішення тощо.

Відповідно до вимог ст. 215 ЦПК України рішення суду складається з вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частин.

У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України.

Резолютивна частина рішення повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у ст.ст.215-217 ЦПК України, зокрема, має бути зазначено висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково (при відмові в позові слід зазначити, кому, відносно кого та в чому відмовлено).

Однак, як вбачається із вступної частини рішення Галицького районного суду м. Львова від 31 жовтня 2015 року та додаткового рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 березня 2015 року суд не зазначив усі позовні вимоги, які ним розглядались, вказавши «тощо», з описової та мотивувальної частин рішень вбачається, що не всі вимоги, які є в позовних заявах описані та вмотивовані, в резолютивній частині рішення, суд першої інстанції не зазначив в задоволенні яких саме позовних вимог відмовлено ( т. 3 а.с. 133-134) та не вирішив такі і в додатковому рішенні від 20 березня 2015 року (т.3 а.с. 198).

Враховуючи наведені обставини і вимоги процесуального закону, колегія суддів прийшла до висновку, що справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 31 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_6, Обласне комунальне підприємство ЛОР «БТІ та ЕО», відділ приватизації Галицького району м. Львова про визнання недійсним договору дарування, договору про зміну форми власності та про визначення часток, тощо - слід зняти з апеляційного розгляду та повернути до суду першої інстанції для вирішення питання щодо винесення додаткового рішення у місячний строк з дня отримання даної справи суддею доповідачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. 220, ч.7 ст. 297 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_6, Обласне комунальне підприємство ЛОР «БТІ та ЕО», відділ приватизації Галицького району м. Львова про визнання недійсним договору дарування, договору про зміну форми власності та про визначення часток, тощо зняти з апеляційного розгляду та повернути Галицькому районному суду м.Львова для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення у місячний строк з дня отримання суддею доповідачем даної справи.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча Копняк С.М.

Судді : Курій Н.М.

ОСОБА_7