"02" березня 2015 р. Справа № 363/883/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Підкурганного В.В.

при секретарі Слободенюк Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

у березні 2015 року державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Гафарова Л.Б. звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до повного виконання зобов'язань, пов'язаних з виконанням рішення Вишгородського районного суду Київської області від 3 липня 2013 року.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа від 15 листопада 2013 року № 2/759/279/13 Святошинського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 140 184 грн. 22 коп. Однак, в добровільному порядку боржник рішення суду не виконує.

В судовому засіданні державний виконавець подання підтримав та просив про його задоволення з викладених у ньому підстав.

У зв'язку з встановленими строками розгляду подання передбачених статтею 377-1 ЦПК України, подання розглядається негайно без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

Дослідивши письмові матеріали подання суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа від 15 листопада 2013 року № 2/759/279/13 Святошинського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 140 184 грн. 22 коп.

14 лютого 2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для добровільного виконання рішення суду до 21 лютого 2014 року.

Однак, боржником не вчинено жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду. В добровільному порядку ОСОБА_1 рішення суду не виконала.

З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне.

Згідно зі статтею 377-1 ЦПК України суд розглядає подання в порядку, визначеному частиною 2 цієї статті.

Відповідно до частини 2 статті 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадку, якщо він ухиляється від покладених на нього судовим рішенням зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Пунктом 8 статті 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» визначено, що на Державну прикордонну службу України покладається також запобігання та недопущення виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» врегульовано порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо, зокрема, він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Враховуючи те, ОСОБА_1 від добровільного погашення заборгованості ухиляється, суд дійшов висновку про те, що подання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 208, 210, 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер обліку картки платника податків - НОМЕР_1, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 право виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань по виконавчому листу Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2013 року № 2/759/279/13, без вилучення паспортного документа.

Виконання ухвали покласти на Адміністрацію Державної прикордонної служби України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя