24.06.2015 Справа № 756/6586/15-ц
Унікальний №756/3754/15
провадження № 2/756/3754/15
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

24 червня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Белоконної І.В.

при секретарі Клімковської Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,-

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2015 року позивач через свого представника звернувся до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання від 12 березня 1998 року, посилаючись на те, що відповідачка не виконує зобов`язання за цим договором. Наслідком укладення між позивачем та відповідачкою договору довічного утримання від 12 березня 1998 року стала державна реєстрація за відповідачкою права власності на квартиру АДРЕСА_1. Починаючи з моменту укладання вказаного договору по даний час відповідачка не виконує свої обов'язки щодо утримання позивача, а саме, не надає необхідного харчування, не забезпечує одягом, необхідною допомогою та догляду у розмірі двох мінімальних пенсій щомісячно, а також комунальні та інші платежі не сплачує. Тому позивач вважає, що даний договір повинен бути розірваний. Оскільки добровільно відповідачка не бажає розірвати договір, він вимушений звернутись до суду з даним позовом, просить розірвати Договір довічного утримання від 12 березня 1998 року.

У судове засідання представником позивача подано заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, позов просила задовольнити в повному обсязі проти заочного рішення не заперечує.

Відповідачка у судове засідання не зявилась, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила.

Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідачка належним чином повідомлена про день та час розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 12 березня 1998 року між ОСОБА_1 з однієї сторони, та ОСОБА_3, з другої сторони, був укладений Договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Садихова Л.С. Наслідком укладення договору стала державна реєстрація за права власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Взамін чого ОСОБА_3 зобов'язалась утримувати позивача, надавати необхідне харчування, забезпечувати одягом та необхідною допомогою. Сторонами було обумовлено, що вартість харчування, одягу, необхідної допомоги та догляду визначався сторонами в розмірі двох мінімальних пенсій щомісячно, а також відповідач зобов'язувався сплачувати комунальні та інші платежі позивача.

Відповідачка з моменту укладення договору та по даний час належним чином не виконувала свої обов'язки за договором.

Згідно ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно зі ст. 755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона по справі зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином, при розгляді справи судом встановлено, що відповідачка - ОСОБА_3 не виконує умови договору довічного утримання.

Також, вирішуючи спір, суд також враховує, що договір довічного утримання має характер особисто-довірчого, оскільки відчужувач одержує від набувача догляд, харчування, ліки та інше, тобто стосунки між ними повинні грунтуватися на особистій пошані та довірі. Як вбачається з встановлених по справі обставин, між сторонами втрачені довірливі стосунки, що робить неможливим подальше існування між сторонами договору довічного утримання.

А тому, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а договір довічного утримання від 12 березня 1998 року підлягає розірванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 744, 749, 755, 756 ЦК України, ст.ст.10, 57, 60, 61, 79, 80, 81, 88, 212, 213, 214, 215,224-226 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання - задовольнити.

Розірвати Договір довічного утримання від 12 березня 1998року, укладений між ОСОБА_1, з однієї сторони, та ОСОБА_3 з другої сторони, посвідчений державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Садиховою Л.С.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва.

Суддя І.В. Белоконна