Справа №339/431/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2015 року м. Болехів . Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 19.08.2001року між нею та відповідачем, в якому народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 Вимоги мотивує тим, що шлюб виявився невдалим, вже два роки проживають окремо, кожен живе своїм життям, а тому примирення є неможливим. Просить розірвати шлюб, а малолітніх дітей залишити із нею.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, теж подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, заперечень щодо позову не має.

Такі дії сторін не суперечать вимогам ст. 158 ЦПК України, згідно якої особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи без її участі.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, то у відповідності до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, проаналізувавши письмові докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 19 серпня 2001 року у відділі реєстрації актів громадського стану Болехівського міського управління юстиції згідно актового запису № 51 укладено шлюб між сторонами ( а.с. 9), у якому народилися діти син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7-8).

Встановлено, що різниця в поглядах на ведення господарства та виховання дітей, відсутність взаєморозуміння, призвели до фактичного припинення шлюбних стосунків між ними.

Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин та не проживають разом більше двох років.

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сі'мї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.3,4 ст. 56 СК ).

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Позивачка, скориставшись даним правом, звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вони проживають більше двох років окремо, у них різні погляди на ведення домашнього господарства та виховання дітей, між ними немає взаєморозуміння, тобто тих основ, на яких утримується міцна сім'я.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем та наполягала на розірванні шлюбу.

При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, їх дітей, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати, малолітніх дітей залишити на проживанні з матір'ю.

Бажання позивачки залишитись на прізвищі, яке вона обрала при укладенні шлюбу, не суперечить вимогам ст. 113 СК України, де зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище

Розподіл судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 88 ЦПК України, за якою стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.24,55,110-112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 19.08.2001року у відділі реєстрації актів громадського стану Болехівського міського управління юстиції Івано-Франківської області актовий запис № 51, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити за її бажанням прізвище ОСОБА_1.

Малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 залишити на проживання з матір'ю ОСОБА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1:

- судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20коп.

- судові витрати, пов'язані з розглядом справи в сумі 300 (триста) грн.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання чинності надіслати до відділу реєстрації актів цивільного стану Болехівського міського управління юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі , не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, то вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ ГОЛОВЕНКО О.С.