29.10.2015 Єдиний унікальний № 371/1739/15-ц
Провадження №2/371/598/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року Миронівський районний суд Київської області

в складі:головуючого - судді Пархоменко В.М.

при секретарі - Овчаренко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миронівка в порядку ч.2 ст.197 ПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миронівської міської ради, відділу Держземагентства у Миронівському районі про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом

встановив:

У вересні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на ? частину земельної ділянки, посилаючись на те, що 03 травня 2013 року померла її мати ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина за законом на нерухоме майно, яке їй належало. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. У встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Миронівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини.

Проте, належним чином оформити спадщину та отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно не має змоги, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкову земельну ділянку на імя спадкодавця. У зв»язку з цим вона змушена звернутися до суду.

У судове засідання позивач не з»явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представники відповідачів у судове засідання не з»явилися, до суду надійшли заяви про розгляд справи у відсутності представників Миронівської міської ради та відділу Держземагентства у Миронівському районі, позов ними визнається.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом установлено, що 03 травня 2013 року в м. Миронівка Київської області померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7).

Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно, в тому числі у вигляді ? частини земельної ділянки площею 2,70га, яка розташована на території Миронівської міської ради і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 серпня 2012 року.

Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є дочка спадкодавця ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Старинець).

Статтями 1270 ч.1 та 1272 ч.1 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст.1268 ч.3 ЦК України позивач вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки у встановлені чинним законодавством порядку та строки відповідно до ст.1270 ЦК України вона подала заяву до приватного нотаріуса Миронівського районного нотаріального округу про прийняття спадщини після померлої 03 травня 2013 року матері ОСОБА_2М, що підтверджується даними спадкової справи № 131/2013.

Проте, оформити належним чином спадщину на ? частину земельної ділянки площею 2,70га, яка розташована на території Миронівської міської ради і призначена для веденння товарного сільськогосподарського виробництва позивач не має змоги, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на даний обєкт нерухомості на імя спадкодавця, оскільки після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом 09 серпня 2012 року вказаної земельної ділянки ОСОБА_2 розпочала виготовлення документів на отримання державного акта на право приватної власності на земельну ділянку на своє імя, але за життя не встигла його отримати.

За ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов»язковим, коли об»єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов»язковій державній реєстрації .

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід»ємною частиною правовстановлюючого документа.

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на імя особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності документів питання вирішується у судовому порядку.

Отже, в зв»язку з тим, що померлою при житті не було оформлено право власності на земельну ділянку, позивач не має змоги оформити право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Статтею 329 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. До таких підстав належить спадкування майна за заповітом або за законом відповідно до ст.1217 ЦК України.

За законом все майно, що належало померлій успадковує її дочка - позивач у справі, інших спадкоємців немає.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Враховуючи, що до позивача перейшли права на земельну ділянку, які позивач не має змоги оформити відповідно до вимог законодавства у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, питання визначення належності цього майна має вирішуватись в судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовостановлювальним документом для оформлення права на це майно.

Визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб.

На підставі ст.ст. 1223, 1268, 1270, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст.8, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної ділянки площею 2,70 га, яка розташована на території Миронівської міської ради Київської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 03 травня 2013 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в Апеляційний суд Київської області через Миронівський районний суд в 10-денний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя В.М.Пархоменко