Справа № 2-116/11 Провадження № 22-ц/772/3132/2015Головуючий в суді першої інстанції Федчишен С.А.
Категорія 27 Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Марчук В.С.

Суддів: Матківська М.В., Шемета Т.М.

При секретарі: Сніжко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ленінського районного суду м. Вінниця від 28.09.2011 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2010 року позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 10.04.2008 року між AT «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, був укладений кредитний договір №0, згідно з умовами якого ОСОБА_2 був наданий кредит у розмірі 49500.00 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 12,4% річних до 27.08.2018 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань по даному кредитному договору було укладено Договір поруки від 10.04.2008 року за №195848 між Банком та ОСОБА_3

Також, 25.07.2007 року між AT «УкрСиббанк» га ОСОБА_2 укладений кредитний договір №0, згідно з умовами якого ОСОБА_2 був наданий кредит у розмірі 150 000.00 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 13,0% річних до 24.07.2017 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань по вказаному кредитному договору було укладено Договір поруки від 25.07.2007 року за № 129617 між Банком та ОСОБА_5, та Договір поруки від 25.07.2007 року за № 129641 між Банком та ОСОБА_4

ОСОБА_2 не виконує належним чином прийняті на себе зобов'язання за вказаними кредитними договорами, що стало підставою для звернення до суду.

Так, станом на 07.06.2010 року заборгованість за кредитним договором №0 від 10.04.2008 року становила:

- прострочений основний борг -47850,00 дол. США, що в еквіваленті на національну валюту складає 379 034,21 грн.;

- прострочені проценти - 3 242,73 дол. США, що в еквіваленті на національну валюту складає 25 686,64 грн.;

- пеня-184,41 дол. США, що в еквіваленті на національну валюту складає -1460,76 грн.;

- неустойка - 500,00 грн.

А в загальному заборгованість за даним договором становить 406 681,61 грн.

За кредитним договором №0 від 25.07.2007 року станом на 07.06.2010 року загальна заборгованість становить 1 166 904,21 грн. та складається з :

- простроченого основного боргу - 129 990,84 дол. США, що в еквіваленті на національну валюту складає - 1 029 696,44 грн.;

- прострочені проценти - 15 320,90 дол. США, що в еквіваленті на національну валюту складає 121 361,45 грн.;

- пеня - 1 937,35 дол. США, що в еквіваленті на національну валюту складає -15 346,32 грн.;

- неустойка - 500,00 грн.

Вказані суми заборгованостей позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно, відповідно Договорів кредиту та поруки, попередньо направивши відповідачам листи-вимоги про добровільне дострокове повернення кредитів, які залишились без реагування.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниця від 28.09.2011 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 10.04.2008 року на суму 406 681,61 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 25.07.2007 року на суму 1166904,21 грн. Вирішено питання судових витрат.

Відповідач ОСОБА_5 оскаржив зазначене рішення суду, вважає його незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає всім обставинам справи. Просить змінити його та відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_5 в частині солідарного стягнення з нього 1166904,21 грн. заборгованості за кредитним договором №0 від 25.07.2007 року. Обґрунтовує свої вимоги тим, що всупереч п.2.1 Договору поруки від 25.07.2007 року за № 129617 між Банком та ОСОБА_5 про згоду поручителя на зміну умов Основного договору з боржником, 25.07.2007 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №0 від 25.07.2007 року, якою збільшений обсяг обов`язків та відповідальності без згоди на це поручителя ОСОБА_5; також банк неодноразово змінював графік погашення кредиту без згоди поручителя.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні оскаржуваного рішення суду, вказані правові вимоги не були дотримані в повному обсязі.

Як видно з апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволення вимог позивача до відповідача ОСОБА_6 за кредитним договором №0 від 25.07.2007 року, укладеним між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_2, де ОСОБА_5 є поручителем, відповідно до договору поруки від 25.07.2007 року за № 129617, укладеним між Банком та ОСОБА_5

Відповідно до норми ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суду першої інстанції.

Виходячи з викладеного та норми ч.1 ст.303 ЦПК України, колегія суддів перевіряє рішення суду першої інстанції лише в частині вимог до ОСОБА_5

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_5, суд виходив з наступного.

Так, судом було встановлено, що 25.07.2007 року між AT «УкрСиббанк» га ОСОБА_2 укладений кредитний договір №0, згідно з умовами якого ОСОБА_2 був наданий кредит у розмірі 150 000.00 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 13,0% річних до 24.07.2017 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань по вказаному кредитному договору було укладено Договір поруки від 25.07.2007 року за № 129617 між Банком та ОСОБА_5

За вказаним кредитним договором станом на 07.06.2010 року загальна заборгованість становить 1 166 904,21 грн. та складається з :

- простроченого основного боргу - 129 990,84 дол. США, що в еквіваленті на національну валюту складає - 1 029 696,44 грн.;

- прострочені проценти - 15 320,90 дол. США, що в еквіваленті на національну валюту складає 121 361,45 грн.;

- пеня - 1 937,35 дол. США, що в еквіваленті на національну валюту складає -15 346,32 грн.;

- неустойка - 500,00 грн.

За викладених обставин та на підставі ст. ст. 629, 611, 553, 554, 1050 ЦК України, суд задовольнив оскаржувані вимоги позивача до відповідача ОСОБА_5 При цьому, суд залишив поза увагою Додаткову угоду №1 від 25.07.2007 року до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 25.07.2007 року, укладену між позивачем та позичальником ОСОБА_2 (а/с. 167).

Вказаною Додатковою угодою, а саме її п. 1.5 доповнено п.5.2 основного Договіру абзацом наступного змісту :

« У випадку настання обставин :

- передбачених підпунктами «а», «б» пункту 5.2 Договору - процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно до п. 1.3.1 Договору;

- передбачених підпунктом «в» пункту 5.2 Договору - процентна ставка за договором збільшується не більше ніж на 10% для кредиторів у національній валюті та не більше ніж на 5% для кредитів у іноземній валюті, відповідно до розміру ставки, що діє згідно п.1.3.1 Договору;

- передбачених підпунктом «г» пункту 5.2 Договору - процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється на рівні діючих процентних ставок Банку за програмами кредитування».

У п.5.2 кредитного Договору №0 від 25.07.2007 року, лише вказано, що відповідно до законодавства України Банк згідно умов п.1.3.1 Договору може змінити розмір процентної ставки у сторону збільшення та підпунктами «а», «б», «в» описуються обставини, за яких може бути змінена процентна ставка у сторону збільшення.

Пунктом 1.3.1 Договору визначена процентна ставка за користування кредитом 13%.

Натомість, заборгованість за вказаним кредитним Договором позивачем обрахована на підставі умов, визначених саме Додатковою угодою №1 від 25.07.2007 року.

Так, у розрахунку заборгованості, наданому позивачем суду першої інстанції до позовної заяви, який судом взято за основу заборгованості, прострочена процента ставка обрахована з розрахунку 26% за кожен місяця (а/с 38, 12-26).

Відповідно до п.2.1 Договору поруки за № 129617 від 25.07.2007 року, укладеного між Банком та ОСОБА_5, кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного Договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя.

Як видно з матеріалів справи та визнав представник позивача, Банк від Поручителя ОСОБА_5 згоди на збільшення обсягу відповідальності за основним Договором не отримував.

Колегія суддів не бере до уваги пояснення представника позивача, про те, що оскільки і Основний Договір і Договір поруки і Додаткова угода були укладені в один і той же день - 25.07.2007 року, то такої згоди не потрібно було, виходячи з наступного.

Визначені Додатковою угодою умови Основного договору стосуються саме випадку порушення виконання позивальником умов надання кредитних коштів. А відповідно до п.1.1 Договору поруки № 129617 від 25.07.2007 року, укладеного між Банком та ОСОБА_5, поручитель зобов`ячався перед Кредитором відповідати саме за невиконання ОСОБА_2 усіх зобов`язань за кредитним Договором №0 від 25.07.2007 року (а/с 42).

У зазначеному Договорі поруки № 129617 від 25.07.2007 року відсутні посилання на Додаткову угоду №1 від 25.07.2007 року. Виходячи з цього, твердження представника позивача, про відсутність потреби дозволу ОСОБА_5 на збільшення відповідальності за основним Договором, незважаючи на її укладення з позичальником в один день з укладенням Договору поруки - не відповідає умовам Договору поруки та нормі ст.559 ч.1 ЦК України.

Вказаним Договором поруки також не визначена можливість зміни розміру процентів за основним зобов`язанням та укладення окремої угоди про це без згоди поручителя.

Відповідно до зазначеної ч.1 ст. 559 ЦК України, у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, порука припиняється.

П.22 Постанови Пленуму ВСС України № 5 від 30.03.2-12 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» теж говорить про припинення поруки за вказаних обставин.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги щодо збільшення відповідальності за Основним договором без згоди поручителя знайшли своє підтвердження.

Отже, підстави для задоволення позовних вимог до поручителя ОСОБА_5 - відсутні. Часткове погашення заборгованості ОСОБА_5 відповідно до виконавчого провадження № 30201326 від 05.12.2011 року, відкритого старшим державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції, не спростовує наведених колегією суддів доводів припинення поруки ОСОБА_5, щодо зобов`язань за кредитним договором №0 від 25.07.2007 року.

Щодо зміни строків виконання основного зобов`язання за кредитним договором №0 від 25.07.2007 року, в цій частині апеляційна скарга голослівна.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції - до скасування в частині задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 25.07.2007 року на суму 1166904,21 грн. та в частині солідарного стягнення з ОСОБА_5 на користь АТ «УкрСиббанк» витрат на відшкодування оплати державного мита у розмірі 1700 грн. та на відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу 120,00 грн. і постановлення в цій частині нового рішення про відмову у задоволення і вказаних позовних вимог. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Вінниця від 28.09.2011 року в частині задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 25.07.2007 року на суму 1166904,21 грн. та в частині солідарного стягнення з ОСОБА_5 на користь АТ «УкрСиббанк» витрат на відшкодування оплати державного мита у розмірі 1700 грн. та на відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу 120,00 грн. - скасувати.

В цій частині ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 25.07.2007 року - відмовити.

В іншій частині рішення Ленінського районного суду м. Вінниця від 28.09.2011 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча: /підпис/ Судді/підписи/