Справа № 438/849/15-ц
Номер провадження 2/438/371/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 жовтня 2015 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Слиша А.Т..

при секретарі - Слєпченко Н.С.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2,

третіх осіб ОСОБА_3

ОСОБА_4

особи, яка надає правову допомогу третій особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі в залі суду цивільну справу за позовом Бориславської міської ради в особі органу опіки та піклування до ОСОБА_2, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

Бориславська міська рада в особі органу опіки та піклування звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить позбавити її батьківських прав відносно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову покликається на те, що неповнолітній ОСОБА_6 зареєстрований та проживає із родичем по батьковій лінії ОСОБА_3, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 28 січня 2015 року за адресою АДРЕСА_1. Рішенням консультативно-дорадчого органу із взаємодії суб'єктів соціальної роботи із сім'ями, які опинились у складних життєвих обставинах при виконкомі Бориславської міської ради за №3 від 16 березня 2012 року було рекомендовано проживання неповнолітнього ОСОБА_4 із ОСОБА_3 в інтересах дитини та через наявний конфлікт із цивільним чоловіком матері. Відповідач не цікавиться своїм сином, не виховує його і навіть не відвідує, немає контакту з дитиною.

Орган опіки і піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради своїм висновком від 28 травня 2015 року № 5-к висловився про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітнього ОСОБА_6.

Ухвалою суду від «4» вересня 2015 року залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3, особу з якою проживає неповнолітній ОСОБА_6 та батька неповнолітнього - ОСОБА_4.

В судовому засіданні представника позивача ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності від 20 червня 2015 року, позовні вимоги підтримала повністю, зіславшись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги фактично визнала повністю. Пояснила, що не має заперечень щодо позбавлення її батьківських прав відносно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 через відсутність порозуміння з останнім. Просила передати сина на виховання його батькові ОСОБА_4.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснили, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача відносно сина ОСОБА_6 вважають підставними, просять їх задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач у справі ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Батьком ОСОБА_6 є ОСОБА_4, який залучений судом в якості третьої особи.

Згідно статті 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

З пояснень сторін вбачається, що неповнолітній ОСОБА_6 зареєстрований та проживає із родичем по батьковій лінії ОСОБА_3, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 28 січня 2015 року за адресою АДРЕСА_1. відповідно до рішення консультативно-дорадчого органу із взаємодії суб'єктів соціальної роботи із сім'ями, які опинились у складних життєвих обставинах при виконкомі Бориславської міської ради за №3 від 16 березня 2012 року (а.с.21).

Зазначена обставина підтверджується актом б/н обстеження житлово-побутових умов проживання від 28 січня 2015 року(а.с.13).

Відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_2 разом із сином ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується актом б/н обстеження житлових умов від «27» січня 2015 року (а.с.23).

Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57, 60 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (Заява N 39948/06), зокрема у пункті 49 зазначив, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див.,наприклад, справу «Ньяоре проти Франції» (Gnahore v. France),N 40031/98, п.59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу «Скоццарі та Дж'юнта проти Італії» (Scozzari &Giunta v.Italy), [GC], NN 39221/98 і 41963/98, п. 148,ЄСПЛ 2000-VIII).

Про ухилення від обов'язків щодо виховання дитини, передбачених п. 2 ч.1 ст.164 СК України мова може йти тільки за умови винної поведінки особи, свідомого ігнорування нею своїми батьківськими обов'язками.

Суд вважає встановленим факт неповноцінного виконання відповідачем обов'язків по вихованню сина за умови винної поведінки.

Крім цього, в матеріалах справи наявні об'єктивні висновки про свідоме ігнорування та ухилення відповідача від своїх батьківських обов'язків щодо дитини.

Сімейний Кодекс України визначає, що дитина має право на належне виховання, якому кореспондує передбачений ст.150 СК України обов'язок батьків на виховання дитини та її розвиток.

Суд враховує, що виховання - це діяльність, спрямована на розвиток особистості дитини, підготовку його до життя, прищеплення їй певних навичок поведінки, особистісних якостей. Водночас, суд наголошує, що в процесі виховання враховуються особливості духовного і морального світу дитини. Її вік, індивідуальний фізичний та розумовий розвиток.

Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, встановлено, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви про позбавлення батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року).

Знову ж таки, судом встановлено, що має місце байдуже ставлення відповідача до розгляду даної справи.

На думку суду, позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, зокрема першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Разом з тим, родичка - третя особа у справі ОСОБА_3 дбає про добробут і здоров'я неповнолітнього ОСОБА_6, цікавиться його справами.

Висновком виконавчого комітету Бориславської міської ради - як органу опіки та піклування від 28 травня 2015 року за № 5-5 висловлено про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно свого сина ОСОБА_6.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не виконує батьківські обов'язки по відношенню до своєї дитини, його дії засвідчують втрату інтересу до сина, відсутність бажання виховання, зміни своєї поведінки, яка приносить тільки шкоду розвитку дитини, наявність свідомого нехтування батьківських обов'язків, незважаючи на надану можливість, її слід позбавити батьківських прав, що буде відповідати інтересам її дитини.

Також, згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з 243 гривень 60 копійок судового збору.

Керуючись ст.ст. 150, 157, 164, 165 СК України, ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Бориславської міської ради в особі органу опіки та піклування до ОСОБА_2, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Бориславської міської ради судові витрати, які складаються з 243 гривень 60 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області.

Головуючий: суддя А.Т. Слиш