Справа № 691/1008/15-ц
Провадження № 2/691/453/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року Городищенський районний суд

Черкаської області

в складі :

судді Черненка В.О.

за участю секретаря Сидоренко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова нива», Товариства з обмеженою відповідальністю «Богуслав Керамік», за участі у справі третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог ОСОБА_2, про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова нива», Товариства з обмеженою відповідальністю «Богуслав Керамік», за участі у справі третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог ОСОБА_2, про стягнення заборгованості.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилалася на те, що 26.02.2013 року між ОСОБА_2, як позикодавцем та відповідачем 1 ТОВ «Нова Нива», як позичальником, було укладено договір поворотної фінансової допомоги.

Пунктом 1.2. договору визначено, що враховуючи власні взаємні інтереси та необхідність подальшої оптимізації своїх договірних звязків, сторони прийняли рішення про припинення грошового зобовязання, що випливає із передання поворотної фінансової допомоги позикодавцем позичальнику згідно внесених грошових коштів: в сумі 200 гривень в 2010 році, в сумі 61000 гривень 27.07.2010 року, в сумі 6000 гривень 28.07.2010 року, в сумі 300 гривень 30.03.2011 року, в сумі 800 гривень 31.03.2011 року, в сумі 338000 гривень 05.04.2011 року шляхом зміни такого зобовязання, що випливає з даного договору.

Сума поворотної фінансової допомоги за договором становить 446300 гривень 00 копійок, що за курсом НБУ на дату підписання даного договору, 26.02.2013 року, еквівалентно 55836,35 доларів США, та на момент підписання даного договору отримана позичальником від позикодавця.

ОСОБА_2 та відповідач ТОВ «Нова Нива», обумовили, що останній зобовязаний повернути суму позики, або неповернуту її частину в разі дострокового погашення частини позики, в останній день строку, встановленого в п.4.1. цього договору в гривнях України в сумі, еквівалентній 55836,35 доларам США, за курсом НБУ, встановленим в останній день визначеного в п.4.1. цього договору строку 26.02.2015 року.

З метою забезпечення виконання грошового зобовязання відповідачем ТОВ «Нова Нива», між ОСОБА_2, ТОВ «Нова Нива» та ТОВ «Богуслав Керамік», 26.02.2013 року, було укладено договір поруки.

Згідно п.1.1. договору поруки, відповідач 2 - ТОВ «Богуслав Керамік», зобовязався відповідати перед ОСОБА_2 за виконання відповідачем ТОВ «Нова Нива» своїх зобовязань, що випливають з договору поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року. У випадку невиконання (неналежного виконання) основного зобовязання, відповідачі відповідають перед ОСОБА_2 як солідарні боржники, при цьому ОСОБА_2 має право вимагати від відповідача ТОВ «Богуслав Керамік» виконання як основного зобовязання, так і зобовязання з відшкодування шкоди, зобовязання зі сплати неустойки, зобовязання зі сплати процентів за прострочення виконання, а також сплатити збільшену суму суми позики з урахуванням індексу інфляції за весь строк прострочення грошового зобовязання.

01.03.2013 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали договір про відступлення права вимоги. У відповідності до п.2 зазначеного договору, позивач ОСОБА_1 набула права вимагати від відповідачів належного та реального виконання наступних обовязків відповідача ТОВ «Нова Нива» за договором позики: сплати основної суми боргу, розрахованої відповідно до умов договору позики, відсотків за користування основною сумою, інфляційного збільшення суми боргу, відсотків річних, неустойки, тощо.

Посилаючись на вищевикладене, та наведені в позовній заяві розрахунки боргу відповідно до п.4.1., 6.1., 6.2., 6.3. договору поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року, ч.2 ст.625 ЦК України, просила стягнути солідарно з ТОВ «Нова Нива» та ТОВ «Богуслав Керамік» 1675648 (один мільйон шістсот сімдесят пять тисяч шістсот сорок вісім) гривень 86 копійок основного боргу; 638123 (шістсот тридцять вісім тисяч сто двадцять три) гривні 81 копійка річних відсотків; 496113 (чотириста девяносто шість тисяч сто тринадцять) гривень 17 копійок інфляційного збільшення суми позики; 378053 (триста сімдесят вісім тисяч пятдесят три) гривні 93 копійки пені; 1675648 (один мільйон шістсот сімдесят пять тисяч шістсот сорок вісім) гривень 86 копійок штраф та судові витрати.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали посилаючись на обставини та підстави, наведені в позовній заяві.

Третя особа на стороні позивача, що не заявляла самостійних вимог ОСОБА_2, просив позов задоволити.

Представник відповідачів позов не визнав посилаючись на те, що у відповідачів відсутні копії спірного договору та вони ставлять під сумнів його укладення в лютому 2013 року. При цьому, всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України, ніяких доказів, які б підтверджували фіктивність спірного договору, представник в судовому засідання не надав, а клопотання про проведення судової експертизи давності складання документу заявив після з'ясування всіх обставин справи та перевірки їх доказами. Під час судового розгляду, наданою судом можливістю підготувати письмове клопотання про проведення зазначеної експертизи, скористатися відмовився. В наступному, заявив клопотання про закриття провадження у справі у звязку з тим, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд, вислухавши позивача та його представника, представника відповідачів, третю особу, повно і всебічно зясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які надані сторонами та були досліджені в судовому засіданні, суд вважає наступне.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від божника виконання обов'язку, які виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, в тому числі з договорів.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у строк, визначений у зобовязанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 та ч. 1 ст. 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено наявними у справі доказами, 26.02.2013 року між ОСОБА_2 та відповідачем ТОВ «Нова Нива» було укладено договір поворотної фінансової допомоги.

Згідно п.п. 1.1.-1.3., 2.1 зазначеного договору, сторони домовились, що його предметом є внесені ОСОБА_2 грошові кошти в якості поворотної фінансової допомоги в період 2010 2011 років на загальну суму 446300 гривень, що за курсом НБУ на дату підписання даного договору 26.02.2013 року, еквівалентно 55836,35 доларів США, та, на момент підписання даного договору, отримані позичальником від позикодавця.

Відповідно до п. 4.1 договору, сторони погодили, що строк повернення позичальником позикодавцю усіх отриманих коштів за даним договором встановлюється по 26.02.2015 року, і позичальник, як вказано у п. 5.1. договору, зобовязаний повернути суму позики (або неповернену її частину в разі дострокового погашення частини позики) в останній день строку, встановленого в п. 4.1 цього договору, в гривнях України в сумі, еквівалентній 55836,35 доларам США, за курсом НБУ, встановленим в останній день визначеного строку 26.02.2015 року.

Пунктами 6.1, 6.2 та 6.3 договору поворотної фінансової допомоги встановлено, що: при простроченні повернення фінансової допомоги (її частини), позичальник сплачує штраф у розмірі 100% від неповерненої суми позики; при простроченні повернення фінансової допомоги (її частини), позичальник сплачує проценти у розмірі 100% річних (на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України) від неповерненої суми за весь строк прострочення; у випадку, передбаченому пп. 6.2 цього договору, позичальник зобовязаний повернути суму позики (її неповернену частину в разі дострокового повернення частини позики), збільшену з урахуванням індексу інфляції за весь строк прострочення, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання (неповернутої частини фінансової допомоги).

Відповідно до п.14.1.257 ст. 14 Податкового кодексу України, поворотна фінансова допомога це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування відсотків або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Проаналізувавши зміст договору, права та обов'язки за договором, умови надання та повернення грошових коштів, суд приходить до висновку, що за своєю правовою природою між сторонами був укладений договір позики, а тому, при вирішенні цього спору, суд має керуватися нормами ЦК України, які регулюють правовідносини, що виникають з договору позики.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як було зазначено вище, згідно п.п. 1.1.-1.3., 2.1 зазначеного договору сторони домовились, що його предметом є внесені ОСОБА_2 грошові кошти в якості поворотної фінансової допомоги в період 2010 2011 років на загальну суму 446300 гривень, що за курсом НБУ на дату підписання даного договору 26.02.2013 року, еквівалентно 55836,35 доларів США, та, на момент підписання даного договору, отримані позичальником від позикодавця. Фактична ж сума коштів внесених ОСОБА_2 в якості поворотної фінансової допомоги в період 2010 2011 років, відповідно до п.1.2. договору, становить: 200 грн. + 61000 грн. + 6000 грн. + 300 грн. + 800 грн. + 338000 грн. = 406300 грн. Однак, згідно п.1.3 та п.2.1. договору, сума поворотної фінансової допомоги узгоджена сторонами в розмірі 446300 гривень. Виходячи з аналізу ч. 1 ст. 638 ЦК України, суд вважає, що при вирішенні спору, до розрахунку слід брати узгоджену сторонами загальну суму договору в розмірі 446300 гривень, яка, на думку суду, відноситься до істотних умов цього договору та такого виду договорів взагалі.

Окрім того, передача позикодавцем позичальнику грошових коштів в зазначеній сумі, тобто в сумі 446300 гривень, підтверджується доданими до справи копіями Виписок ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» ( ПАТ «ВіЕйБі Банк») по особовим рахункам ТОВ «Нова Нива» з 27.07.2010 року по 09.08.2011 року та доданими до них квитанціями, згідно з якими, ОСОБА_2, в якості поворотної фінансової допомоги, вніс на рахунок №0042 ТОВ «Нова Нива» грошові кошти, а саме: 200 грн. + 61000 грн. 27.07.2010 року, 6000 грн. 28.07.2010 року, 300 грн. - 30.03.2011 року, 800 грн. - 31.03.2011 року, 338000 грн. - 05.04.2011 року та незазначені в п.1.2. договору 30000 грн. 20.05.2011 року та 10000 грн. 09.08.2011 року.

Загальна сума внесених коштів становить 446300 гривень, що за курсом НБУ, на дату підписання договору 26.02.2013 року, було еквівалентно 55836,35 доларів США, які, у відповідності до п.4.1. договору, відповідач ТОВ «Нова Нива» взяло на себе зобовязання повернути ОСОБА_2 до 26.02.2015 року, включно. Однак, ні в зазначену дату, ні пізніше, взятих на себе зобовязань не виконало.

26.02.2013 року, між ОСОБА_2 (позикодавець), ТОВ «Нова Нива» (позичальник) та ТОВ «Богуслав Керамік» (поручитель) був укладений договір поруки, згідно п. 1.1. якого, поручитель, у порядку та на умовах, визначених цим договором, зобовязався відповідати перед позикодавцем за виконання позичальником своїх зобовязань, що випливають з договору поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року, укладеного між позичальником (ТОВ «Нова Нива») та позикодавцем (ОСОБА_2О.)

Згідно п. 2.1. вказаного договору поруки, відповідальність поручителя перед позикодавцем включає: зобовязання повернути після спливу строку позики суму позики; зобовязання відшкодувати позикодавцю шкоду, завдану невиконанням чи неналежним виконанням основного зобовязання; зобовязання сплатити позикодавцю неустойку (штраф та пеню) за порушення основного зобовязання позичальником (зобовязання зі сплати неустойки); зобовязання сплатити позикодавцю проценти (сто процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України) від простроченої суми у разі прострочення позичальником виконання основного зобовязання (зобовязання зі сплати процентів за прострочення виконання) за весь строк прострочення грошового зобовязання, а також сплатити збільшену суму суми позики з урахуванням індексу інфляції за весь строк прострочення грошового зобовязання. Відповідальність поручителя, відповідно до п.3.1. договору поруки, настає з моменту порушення основного зобовязання. Поручитель та позичальник відповідають перед позикодавцем як солідарні боржники, при цьому позикодавець має право вимагати від поручителя виконання як основного зобовязання, так і відшкодування шкоди, сплату неустойки, сплату процентів за прострочення виконання (п. 3.3 договору).

Поручитель підтвердив, що він ознайомлений зі змістом договору позики (поворотної фінансової допомоги), не має заперечень щодо його змісту та виражає свою згоду на забезпечення порукою виконання зобовязань позичальника за договором позики з усіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи й ті, що можуть бути укладені в майбутньому (пп. 4.1. та 4.1.1. договору поруки).

Сторони домовились, що договір поруки набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту припинення договору позики, але в будь-якому випадку до 31.12.2018 року. (п.5.1. договору).

Відповідно до положень ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, зокрема поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників), кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від будь-кого з них окремо, так і від усіх боржників.

У разі порушення боржником зобовязання, забезпечення порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

01.03.2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ТОВ «Нова Нива» уклали договір про відступлення права вимоги, згідно якого цесіонарію (ОСОБА_1М.) перейшло право вимагати (замість цедента - ОСОБА_2О.) від боржника (ТОВ «Нова Нива») належного та реального виконання наступних обовязків боржника за договором позики: сплати основної суми боргу, розрахованої, відповідно до умов договору позики, відсотків за користування такою основною сумою, інфляційного збільшення суми боргу, відсотків річних, неустойки тощо (п. 2 договору). Боржник (ТОВ «Нова Нива») повністю погодився з умовами та змістом цього договору та визнав цесіонарія (ОСОБА_1М.) особою, яка має права вимоги до боржника.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що відповідачі ТОВ «Нова Нива» та ТОВ «Богуслав Керамік» повинні нести солідарну відповідальність перед позивачем ОСОБА_1, яка на законних підставах набула права вимоги за договором поворотної фінансової допомоги від 26.02.2013 року.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.119 ЦПК, позивач у своїй заяві зазначила ціну позову в розмірі 4 836 588,63 гривень.

Згідно прохальної частини позовної заяви, позивач просила стягнути солідарно з ТОВ «Нова Нива» та ТОВ «Богуслав Керамік» 1675648 (один мільйон шістсот сімдесят пять тисяч шістсот сорок вісім) гривень 86 копійок основного боргу; 638123 (шістсот тридцять вісім тисяч сто двадцять три) гривні 81 копійка річних відсотків; 496113 (чотириста девяносто шість тисяч сто тринадцять) гривень 17 копійок інфляційного збільшення суми позики; 378053 (триста сімдесят вісім тисяч пятдесят три) гривні 93 копійки пені; 1675648 (один мільйон шістсот сімдесят пять тисяч шістсот сорок вісім) гривень 86 копійок штраф, при цьому не зазначаючи загальну суму, яка підлягає стягненню з відповідачів.

При обрахуванні судом загальної суми позову, виходячи з сум, наведених в прохальній частині заяви, вона склала 4 863 588,63 гривень. Враховуючи вищенаведене та суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі максимальної ставки, суд вважає, що позивач при написанні ціни позову в «шапці» позовної заяви припустився технічної помилки, а дійсна ціна позову, яку слід брати до уваги при вирішенні цього спору складає саме 4 863 588,63 гривень.

Щодо вимог позивача, то вони недостатньо обґрунтовані, а тому підлягають до часткового задоволення.

Так, позовні вимоги позивача в частині солідарного стягнення з відповідачів суми основного боргу в розмірі 1 675 648 гривень 86 копійок підлягають до задоволення. При задоволенні даної вимоги позивача, суд виходив з наступного.

Відповідно до п.2.1. договору сума поворотної фінансової допомоги за договором становить 446 300 гривень 00 копійок, що за курсом НБУ на дату підписання договору 26.02.2013 року еквівалентно 55 836,35 доларів США. Згідно п.4.1. договору, строк повернення грошових коштів 26.02.2015 року, включно. Відповідно до п.5.1. договору, кошти повертаються в гривнях України в сумі, еквівалентній 55 836,35 доларів США, на останній день строку повернення позики. Згідно офіційного курсу валют, встановленого НБУ на 26.02.2015 року, курс долара США становив 30,01 гривень за один долар. Таким чином, станом на 26.02.2015 року сума основного боргу склала 1 675 648 гривень 86 копійок ( 55 836,35 х 30,01 = 1 675 648,86) та підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача.

Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідачів річних відсотків за прострочення виконання грошового зобовязання на підставі ч.2 ст.625 ЦК України в сумі 638123,81 гривень, то вони, також підлягають до задоволення. При задоволенні даної вимоги, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п.6.2. договору поворотної фінансової допомоги, сторонами визначений інший відсоток річних при простроченні повернення грошових коштів, а саме: 100% річних від простроченої суми. Перевіривши розрахунок позивача річної процентної ставки за формулою: rps = s*q*v/d/100, де s - сума заборгованості (1675648,86 грн.), q - кількість днів прострочки (з 27.02. по 15.07.2015 року -139 днів), v - відсоток річних (100), передбачений у договорі, 100 - 100%, d - кількість днів в році (365). 1675648,86 х 139 х 100 / 365 / 100 = 638123,81 гривень.

Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідачів на підставі ч.2 ст.625 ЦК України суми інфляційного збільшення боргу в розмірі 496113,17 гривні, то вони підлягають до часткового задоволення в звязку з тим, що при обчисленні зазначеної суми, позивач припустився помилки при визначенні сукупного індексу інфляції за період прострочення, який за розрахунками суду має бути 1,283, а не 1,296 як визначив позивач.

Так, сукупний індекс інфляції розраховується за формулою: ІІс = (ІІ 1:100) х (ІІ 2:100) х (ІІ 3:100) х…(ІІ Z:100), де ІІ 1 індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІ 2 індекс інфляції за другий місяць прострочення, ІІ Z індекс інфляції за останній місяць прострочення. Сума заборгованості складає 1675648,86 грн., період прострочення: з 27.02.2015 року по 15.07.2015 року. Індекс інфляції за цей період складав: з березня по липень 2015 року включно, відповідно 110,8; 114,0; 102,2; 100,4; 99,0. ІІс = (110,8:100) х (114,0:100) х (102,2:100) х (100,4:100) х (99,0:100); ІІс = 1,108 х 1,140 х 1,022 х 1,004 х 0,99 = 1,283. Сума заборгованості із врахуванням індексу інфляції складає: 1675648,86 х 1,283 = 2149857,49. 2149857,49 - 1675648,86 = 474208,63 грн.

Таким чином, сума інфляційного збільшення боргу, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, становить 474208,63 грн., а тому вимоги останнього в цій частині підлягають до часткового задоволення.

Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідачів пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання (неповернутої частини фінансової допомоги), передбаченої п.6.3. договору, в розмірі 378053,93 грн., то в звязку з допущеною арифметичною помилкою, ці вимоги підлягають до часткового задоволення. Перевіривши розрахунок пені за формулою: ?Р = s * р% * Q, де: ?Р сума пені; s сума заборгованості; р% - ставка пені, у відсотках за день прострочення; Q кількість днів прострочення, сума пені, що підлягає стягненню становить 377205,31 грн.

Позивач просить стягнуть стягнути пеню за період з 27.02.2015 року по 03.03.2015 року, при обліковій ставці НБУ 19,500% річних та за період з 04.03.2015 року по 15.07.2015 року, при обліковій ставці 30,0000% річних. Перевіривши обрахунки позивача за вище наведеною формулою, де: сума заборгованості 1675648,86 грн., період прострочки: 27.02.2015 03.03.2015, облікова ставка НБУ в даний період 19,5000 % річних, подвійна облікова ставка НБУ 39,000 % річних. Подвійна облікова ставка НБУ в день = 39,000 / 365 = 0,107 %. Кількість днів прострочки - 5. Тобто, 1675648,86 х 0,107% х 5/100 = 8964,72. Таким чином, пеня за розрахунковий період з 27.02.2015 року по 03.03.2015 року становить 8964,72 гривні.

Перевіривши розрахунки позивача нарахування пені з 04.03.2015 року по 15.07.2015 року за вище зазначеною формулою, де: сума заборгованості 1675648,86 грн., період прострочки: 134 дні, облікова ставка НБУ в даний період 30,000 % річних, подвійна облікова ставка НБУ 60,000 % річних, подвійна облікова ставка НБУ в день = 60,000 / 365 = 0,164 %. Тобто, 1675648,86 х 0,164% х 134/100 = 368240,59. Таким чином, пеня за розрахунковий період з 04.03.2015 року по 15.07.2015 року становить 368240,59 гривень. А за весь період прострочки пеня буде складати 377205, 31 гривень (8964,72 + 368240,59=377205, 31).

Таким чином, вимоги в цій частині підлягають до часткового задоволення в сумі 377205, 31 гривень.

Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідачів штрафу за прострочення повернення фінансової допомоги, передбаченого п.6.1. договору у розмірі 100% від неповернутої суми позики, то вони підлягають до задоволення. Оскільки, сума неповернутої фінансової допомоги становить1675648,86 грн., то і штраф в розмірі 1675648,86 грн. підлягає стягненню з відповідачів.

З огляду на вище викладене, суд вважає, що позов слід задоволити частково та стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором поворотної фінансової допомоги у розмірі 4840835 (чотири мільйони вісімсот сорок тисяч вісімсот тридцять пять) гривень 47 копійок, з яких: 1675648 (один мільйон шістсот сімдесят пять тисяч шістсот сорок вісім) гривень 86 копійок сума основного боргу та штрафні санкції за невиконання умов договору, а саме: 638123 (шістсот тридцять вісім тисяч сто двадцять три) гривні 81 копійка проценти річних від простроченої суми; 474208 (чотириста сімдесят чотири тисячі двісті вісім) гривень 63 копійки сума інфляційного збільшення боргу; 377205 (триста сімдесят сім тисяч двісті пять) гривень 31 копійка пеня за несвоєчасне виконання грошового зобовязання; 1675648 (один мільйон шістсот сімдесят пять тисяч шістсот сорок вісім) гривень 86 копійок штраф за прострочення повернення фінансової допомоги.

На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог у сумі 3636 (три тисячі шістсот тридцять шість) гривень 90 копійок.

На підставі наведеного та керуючись: ст.ст. 11, 509, 526, 530, ч. 1 ст. 543, ст.ст. 553, 625, ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627, ч. 1 ст. 628, ст. 629, ч. 1 ст. 638, ст.ст. 1046, 1049 ЦК України п.14.1.257 ст. 14 Податкового кодексу України; ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

позов задоволити частково. Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Нива» (, юридична адреса вул. Конєва, 105 с. Воронівка, Городищенського району, Черкаської області) та товариства з обмеженою відповідальністю «Богуслав Керамік» (, юридична адреса вул. Богуславка, 119, м. Богуслав, Київської області) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) заборгованість за договором поворотної фінансової допомоги, а саме: 1675648 (один мільйон шістсот сімдесят пять тисяч шістсот сорок вісім) гривень 86 копійок суму основного боргу; 638123 (шістсот тридцять вісім тисяч сто двадцять три) гривні 81 копійка проценти річних від простроченої суми; 474208 (чотириста сімдесят чотири тисячі двісті вісім) гривень 63 копійки суму інфляційного збільшення боргу; 377205 (триста сімдесят сім тисяч двісті пять) гривень 31 копійка пеню за несвоєчасне виконання грошового зобовязання; 1675648 (один мільйон шістсот сімдесят пять тисяч шістсот сорок вісім) гривень 86 копійок штраф за прострочення повернення фінансової допомоги, що разом складає 4840835 (чотири мільйони вісімсот сорок тисяч вісімсот тридцять пять) гривень 47 копійок.

Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Нива» (, юридична адреса вул. Конєва, 105 с. Воронівка, Городищенського району, Черкаської області) та товариства з обмеженою відповідальністю «Богуслав Керамік» (, юридична адреса вул. Богуславка, 119, м. Богуслав, Київської області) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1), судові витрати у сумі 3636 (три тисячі шістсот тридцять шість) гривень 90 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області, через Городищенський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк, з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 02.11.2015 року.

Суддя ОСОБА_3