У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року Справа № 819/2741/14-а

Номер провадження6/608/32/2015

Чортківський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Запорожець Л. М.

з участю секретаря Росляк Т. Б..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові подання відділу державної виконавчої служби Чортківського районного управління юстиції про тимчасове обмеження виїзду з країни ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И В:

Відділ державної виконавчої служби Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду з країни ОСОБА_1, посилаючись на те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Чортківського районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 176/3 від 05 лютого 2015 року, відкрите на підставі виконавчого листа №819/2741/14-а, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом від 20 січня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь Чортківського районного центру зайнятості кошти, виплачені як допомога по безробіттю в сумі 3043, 14 гривень.

05 лютого 2015 року у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 46320759, якою надано семиденний строк для самостійного виконання рішення.

17 лютого 2015 року до відділу ДВС Чортківського районного управління юстиції надійшла заява від стягувача, в якій він просить звернутися до суду із поданням про встановлення тимчасового обмеження в праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

На даний час заборгованість не погашена, тому просить подання задоволити та обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Представник відділу державної виконавчої служби Чортківського районного управління юстиції в Тернопільській області в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що подання є не обґрунтованим і не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Згідно ч.1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України. У даному випадку порушуються конституційні права боржника ОСОБА_1

Статтею 6 Закону України „Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України № 3857 ХП від 21.01.1994 року дійсно встановлено підстави для тимчасових обмежень виїзду громадян України за кордон. Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті (пункт 2 - діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконанні зобовязання, пункт 5 - особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням).

Відділ державної виконавчої служби Чортківського районного управління юстиції звернувся в суд з вищевказаним поданням, посилаючись в ньому на вимоги п.18 ч.3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно п.18 ч. 3 ст. 11 зазначеного Закону, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Наведена правова норма узгоджується з вимогами ст. 377-1 Цивільного процесуального кодексу України, згідно якої питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Однак, згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Так, з матеріалів подання вбачається, що борг ОСОБА_1 становить 3043, 14 гривень. Однак, на думку суду, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Крім того, в матеріалах подання відсутні будь-які відомості про те, що боржник був повідомлений про сплату боргу, відсутні повідомлення про виклик його до відділу ДВС Чортківського РУЮ та відсутня будь-яка інформація про те, що виконавцем зроблено всі можливі дії щодо обізнаності боржника з боргом, внаслідок чого відомості про обізнаність ОСОБА_1 з наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання відсутні.

Враховуючи наведене, суд не вбачає в матеріалах виконавчого провадження факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 33 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 10 ЦПК України, ст. 377-1 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання відділу державної виконавчої служби Чортківського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги апеляційному суду Тернопільської області через Чортківський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:/підпис/

Копія вірна:

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи №819/2741/14-а.

Ухвала набрала законної сили " " __________________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію ухвали видано " " ____________________ року.

Секретар: