Справа № 462/5064/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 жовтня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Петришин Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові справу за позовом ОСОБА_1 до АТ "Банк Ренесанс Капітал" про порушення прав споживача банківських послуг, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач у липні 2015р. звернувся в суд з позовом до відповідача про порушення прав споживача банківських послуг, в якому просить зобов'язати відповідача визнати його обов'язки за кредитним договором від 25.06.2012р. достроково виконаними та видати відповідну розписку, а також стягнути з відповідача 10000 моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 25.06.2012р. між ним та відповідачем був укладений договір споживчого кредиту на суму 639 грн. При цьому відповідач шляхом обману, зловживання його довірою застрахував його від нещасних випадків на 99,68 грн., збільшивши суму кредиту до 738,68 грн. П. 5 договору страхування вказує, що за таким не покриваються ризики осіб, які старші 65 років і є пенсіонерами, в той час, як він досяг 67 років і на час укладення договору був пенсіонером. Між тим, 19.07.2012р. він сплатив 442 грн. за договором споживчого кредиту, а 30.07.2012 р. - ще 200 грн., а всього 642 грн. Однак, не дивлячись на його неодноразові звернення, відповідач відмовляється визнати дострокове повернення кредиту. Відповідач, в порушення вимог ст.19 Закону України „Про захист прав споживача", почав вести щодо нього агресивні дїї, зокрема у своїх листах погрожував притягненням до кримінальної відповідальності, конфіскацією та розпродажем майна, примушував його до виконання цивільно-правових зобов'язань, погрожував насильством, що триває по даний час.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з аналогічних підстав, пояснив, що відповідач відмовляється визнати дострокове повернення ним суми кредиту, що передбачено п. 2.6 укладеного між ними кредитного договору. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання, причину неявки не повідомив і суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті.

Заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільних справ №462/4785/13-ц та №462/5650/14-ц, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до положень, закріплених у ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів", забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Згідно із п. 6 ст. 19 вказаного Закону правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Суб'єкти господарювання, їх працівники несуть відповідальність за нечесну підприємницьку практику згідно із законодавством.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 09.10.2013 р., яке набрало законної сили, встановлено, що грошові кошти в розмірі 639 грн. були надані ОСОБА_1 шляхом їх перерахунку на рахунок суб'єкта господарювання, а грошові кошти в розмірі 99 грн. 68 коп. були надані ОСОБА_1 шляхом їх перерахування на рахунок страхової компанії, чого позивач у судовому засіданні не заперечував.

З матеріалів цивільної справи №№462/5650/14-ц вбачається, що ОСОБА_1 у 2014 році звернувся до суду з позовом до АТ "Банк Ренесанс Капітал", в якому просив визнати нечесною та агресивною підприємницьку практику, визнати договорів споживчого кредиту від 25.06.2012 р. достроково виконаним та зобов'язання видати про це розписку. Свої вимоги мотивув тим, що 25.06.2012 р. між ним та відповідачем був укладений договір споживчого кредиту на суму 738,68 грн. При цьому відповідач самовільно збільшив суму кредиту на 99,68 грн., застрахувавши його від нещасних випадків, що заборонено самим договором страхування і ст. 19 ЗУ "Про захист прав споживачів". Зокрема, п. 5 договору страхування вказує, що за таким не покриваються ризики осіб, які старші 65 років і є пенсіонерами, в той час, як він досяг 67 років і на час укладення договору був пенсіонером. 26.06.2012 р. ним була подана заява про відмову від умов кредиту, однак відповідач відмовився її прийняти, після чого він вирішив погасити кредит достроково. Так, 19.07.2012р. він сплатив 442 грн., а 30.07.2012 р. - ще 200 грн., а всього 642 грн. Однак, не дивлячись на його неодноразові звернення, відповідач відмовляється визнати дострокове повернення кредиту.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 10.11.2014р., яке ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 22.12.2014р. залишено без змін, в позові ОСОБА_1 до АТ "Банк Ренесанс Капітал" про визнання нечесною та агресивною підприємницької практики та визнання договору достроково виконаним - відмовлено за безпідставністю вимог.

Даним рішенням суду від 10.11.2014р. встановлено, що 25.06.2012р. між ОСОБА_1 та АТ "БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ" було укладено кредитний договір та позивачу надано кредит в розмірі 738грн. П. 2.2 вказаного договору встановлено, що частина кредиту з метою оплати товару надається шляхом перерахування банком суми кредиту на рахунок підприємства торгівлі, а частина кредиту для оплати ціни договору страхування надається шляхом перерахування відповідної суми на рахунок страхової компанії. За користування кредитними коштами позивачу щомісячно нараховується комісія за обслуговування кредиту у сумі 22,16 грн. Відповідно до п. 2.6.3 Кредитного договору, дострокове погашення кредиту здійснюється в наступному порядку: а) позичальник звертається до представника Банку за адресою Банку або будь-якого з Кіосків з метою розрахунку заборгованості за Кредитом (включаючи Проценти, нараховані на суму Кредиту, що достроково погашається, а також суму Комісії за обслуговування Кредиту, розраховану за повний місяць, в якому здійснюється дострокове погашення) та оформлення письмової заяви на дострокове погашення Кредиту за встановленою Банком формою (надалі - Заява), яка має бути надана Банку не менше, ніж за 5 (п'ять) робочих днів до запланованої дати дострокового погашення; б) банк здійснює розрахунок заборгованості Позичальника за Кредитом, в) позичальник, у відповідності до зробленого Банком розрахунку, забезпечує не пізніше дати, що передує даті дострокового погашення, перерахування на Рахунок Банку або на Рахунок Позичальника, вказаний у Графіку Платежів сум грошових коштів, достатніх для (1) погашення Кредиту, (2) сплати нарахованих до дати дострокового погашення Процентів, (3) сплати суми Комісії, що розраховується за повний місяць, в якому відбувається дострокове погашення, (4) інших належних до сплати платежів згідно з Кредитним Договором. Під повним місяцем розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів. Згідно з п. 2.6.4 виключно у випадку виконання Позичальником всіх умов, вказаних в п. 2.6.3. цього Розділу, Банк в дату дострокового погашення, визначену у Заяві, здійснює дії по погашенню заборгованості в порядку, передбаченому п.п. 2.4.3. та 2.4.4 Кредитного договору. В іншому випадку, кошти, що були перераховані Позичальником з метою дострокового погашення заборгованості, продовжують обліковуватись на Рахунку до їх списання Банком з метою погашення строкової заборгованості за Кредитним Договором в терміни, визначені Графіком Платежів (за умови відсутності простроченої заборгованості). Вказані умови погоджені сторонами, про що свідчить їх підпис на вказаному договорі.

Також з даного рішення вбачається, що ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження дотримання ним всіх умов вказаного кредитного договору при достроковому погашенні кредиту, як і доказів того, що ним сплачено всю суму заборгованості відповідно до здійсненого Банком розрахунку, а тому підстав для задоволення вимог позивача у частині визнання договору споживчого кредиту від 25.06.2012 р. достроково виконаним у суду не було.

З пояснень позивача встановлено, що в серпні 2012р. він припинив погашати кредит, оскільки вважає, що достроково виконав свої зобов'язання за кредитним договором від 25.06.2012р.

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів на підтвердження дотримання ним всіх умов кредитного договору при достроковому погашенні кредиту, які і доказів того, що ним сплачено всю суму заборгованості відповідно до здійсненого Банком розрахунку.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту цивільних прав та інтересів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача визнати обов'язки ОСОБА_1 за кредитним договором від 25.06.2012р. достроково виконаними та видати відповідну розписку до задоволення не підлягають.

Щодо вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, то позивачем не наведено жодних доказів на підтвердження спричинення йому діями відповідача такої шкоди, а тому у позові в цій частині також слід відмовити.

На підставі ст.ст.10, 60, 212-215, 225-226 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, Законом України "Про захист прав споживачів", суд -

вирішив:

В задоволені позову ОСОБА_3 до АТ «Банк Ренесанс Капітал» про порушення прав споживача банківських послуг, відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд, що його ухвалив, шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: