АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 686/3796/14-ц
Провадження № 22-ц/792/226/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Юзюка О.М.,

суддів: Ярмолюка О.І., Власенка О.В.,

при секретарі: Шевчук Ю.Г.,

з участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2, їх представника,

ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу №22-ц/792/226/15 за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2 у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_12, управління Держземагенства в Хмельницькому районі Хмельницької області, Хмельницького міськрайонного управління юстиції, Хмельницької міської ради, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Хмельницької міської ради в особі Служби у справах дітей Хмельницької міської ради, про припинення спільної часткової власності, визнання права власності на домоволодіння як окремий обєкт нерухомого майна, визначення порядку користування прибудинковою земельною ділянкою.

Заслухавши доповідача, осіб, які зявились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2 у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_6 звернулись в суд з

______________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_13 Категорія № 5

Доповідач Юзюк О.М.

означеним позовом та просили припинити право спільної часткової власності на 327/1000 частки домоволодіння №4 по вул. Козацькій в м. Хмельницькому, щоналежить ОСОБА_1 та на 265/1000 частки вказаного домоволодіння, що належить ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_5 Визнати за ОСОБА_1 право власності на це домоволодіння, яке складається з житлового будинку загальною площею 83,3 м2, як на окремий обєкт нерухомого майна. Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_5 право спільної часткової власності по 1/3 частині на це домоволодіння, яке складається з житлового будинку загальною площею 63,3 м2, як на окремий обєкт нерухомого майна. Визначити порядок користування прибудинковою земельною ділянкою №4 по вул. Козацькій в м. Хмельницькому між співвласниками домоволодіння. В обґрунтування позову посилались на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.01.2003 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.06.2011 року ОСОБА_1 є власником 327/1000 частини одноповерхового будинку №4 по вул. Козацькій (квартира №4), загальною площею 83,3 м2. Співпозивачам ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_5 належить на праві спільної часткової власності 207/1000 частини одноповерхового будинку за вищевказаною адресою (квартира №6), загальною площею 63,3 м2. Співвласниками вказаного будинку є відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_8, ОСОБА_10 265/1000 частини (квартира №2). Згідно пунктів 2.1. та 2.2. рішення виконкому Хмельницької міськради від 26.06.2003 року №582 знято з балансу ЖЕК №5 207/1000 частки одноповерхового чотириквартирного житлового АДРЕСА_1 загальною площею 63,3 м2, належної ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності; 265/1000 частки вказаного будинку квартира №2 загальною площею 67,7 м2 належної ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_8, ОСОБА_10 на праві спільної часткової власності. ОСОБА_3 є власником 201/1000 цього будинку, квартира №1, згідно рішення міськвиконкому №82 від 26.02.2004 року. Згідно довідки державного архіву Хмельницької області від 21.01.2014 року надано архівний витяг з рішення Хмельницького міськвиконкому №15 від 18.06.1954 року, в якому вказано, що за будинковолодінням №4 по вул. Козацькій закріплена земельна ділянка площею 2281,48 м2. У звязку з необхідністю проведення правового оформлення при будинкової земельної ділянки виникла необхідність розпорядження часткою майна, що належить позивачам в цьому домоволодінні. Добровільно вирішити спір не вдається через відмову співвласника ОСОБА_14 звернутись в землевпорядні органи та органи місцевого самоврядування із спільною заявою всіх співвласників домоволодіння.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 28 листопада 2014 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не погоджуються з рішенням, вказують на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Просять рішення скасувати та задовольнити позов.

Частиною 1 ст. 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

В силу ст. ст. 10, 60 цього Кодексу кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як слідує із ч. ч. 1, 2 і 3 ст. 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування обєднанню власників.

Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

При цьому прибудинковою територією вважають встановлену за проектом поділу території мікрорайону (кварталу) та проектом забудови земельну ділянку багатоквартирної несадибної житлової забудови, необхідну для розміщення та обслуговування жилого будинку й господарських і технічних будівель та споруд біля нього, тобто територію під жилим будинком, проїзди й тротуари, озеленені ділянки та ігрові майданчики, майданчики для відпочинку, занять спортом, тимчасового зберігання автомобілів жителів будинку, для господарських потреб та інші території, пов'язані з утриманням і експлуатацією будинку.

До категорії земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших обєктів загального користування відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови (п. „б ч. 1 ст. 19, ст. ст. 38, 39 ЗК).

Порядок використання вказаних земельних ділянок регулюється Законами від 16 листопада 1992 року №2780-XII „Про основи містобудування, від 20 квітня 2000 року №1699-III „Про планування і забудову територій, Типовими регіональними правилами забудови, затвердженими наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 10 грудня 2001 року №219, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 3 січня 2002 року за №4/6292.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Цільове призначення земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, та зміст ст. 42 ЗК вказують на висновок, що у випадку приватизації громадянами квартир у такому будинку земельна ділянка, яка входить до житлового комплексу, може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування лише обєднанню співвласників будинку, створеному відповідно до Закону від 29 листопада 2001 року №2866-III „Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 року №1521 „Про реалізацію Закону України „Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку.

Законодавством, що регулює земельні відносини не передбачено можливості передачі у власність окремим співвласникам багатоквартирних будинків земельної ділянки (на якій розташований багатоквартирний жилий будинок) або її частини.

Сторони у справі не створили обєднання співвласників житлового будинку, їм не надавалася у користування земельна ділянка, встановити порядок користування якою просили позивачі.

Пленум Верховного Суду України у п. 19 постанови від 16 квітня 2004 року №7 „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ розяснив, що при приватизації громадянами одно- або багатоквартирного будинку державного житлового фонду порядок користування закріпленою за ним прибудинковою територією згідно з п. 5 ст. 10 Закону від 19 червня 1992 року №2482-XII „Про приватизацію державного житлового фонду здійснюється в порядку та на умовах, передбачених ч. 3 ст. 42 ЗК, якою встановлено, що порядок використання земельних ділянок, де розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Якщо в жилому будинку приватизовано частину квартир, питання про користування прибудинковою територією вирішується відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЗК, тобто шляхом отримання в користування її частини, що відповідає частці приватизованих квартир та інших приміщень у вартості будинку і споруд. При цьому розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації.

Суд першої інстанції повно, всебічно і обєктивно оцінив докази по справі, та зробив висновки відповідаючі закону і стосовно того, що правові підстави для припинення права спільної часткової власності у будинку відсутні, так як такого права між сторонами не існує. Процентне відношення розмірів їх квартир до всього будинку не може бути підтвердженням часткової власності, у кожного з них є свідоцтва про право власності на квартири в цьому будинку.

Посилання в засіданні апеляційного суду на свідоцтва про право власності видані 29.12.2014 року, тобто після рішення міськрайсуду від 28.11.2014 року по даній справі отримані ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_8, ОСОБА_7 на 265/5000 про незаконність рішення не вказує, так як позов заявлявсь з приводу належності ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_8, ОСОБА_7 265/1000 частини будинку (фактично процентної частки їх кв. №2 до всього будинку по вул. Козацькій, 4), тобто з інших підстав.

Про вказане видно із змісту позовної заяви, апеляційної скарги, пояснень сторін.

Не приймається до уваги твердження в скарзі про визнання позову усіма власниками квартир, оскільки ОСОБА_3 у засіданні апеляційного суду проти задоволення позову і апеляційної скарги заперечив.

Судове рішення перш за все повинно відповідати закону тому, відношення до заявленого позову сторін не може мати домінуючого значення.

Місцевим судом не допущено порушень процесуального чи матеріального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті заявлених вимог, тому доводи скарги підлягають відхиленню а рішення залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.М. Юзюк