Справа № 303/4977/15-ц
Номер стат. звіту 26
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого-судді Носова В.В, при секретарі Іванчо Л.М., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» в особі Уповноваженої особи ФГВФО ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» в особі Уповноваженої особи ФГВФО ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №BLаЖГА00021409 від 24.03.2011 року в розмірі 10919,92 грн.

Позов мотивує тим, що 24.03.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №BLаЖГА00021409, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 6000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% річних, кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 24 березня 2014 року.

В звязку з неналежним виконанням ОСОБА_4 умов вищевказаного договору, в останньої, станом на 06.08.2015 року виникла заборгованість перед ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» в розмірі 10919,92 гривень, з яких: 1559,85 грн. прострочена до повернення сума кредиту; 466,23 грн. прострочені проценти за користування кредитом; 840,00 грн. прострочена комісія за управління кредитом; 8053,84 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту, яку позивач просить стягнути з відповідача.

14.09.2015 року на адресу Мукачівського міськрайонного суду від представника відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про застосування строків давності, відповідно до якої, останній просить суд, з врахуванням постанови ВСУ від 06.11.2013 року по справі №6-116цс13, застосувати до наявної відповідно до розрахунку суми пені в розмірі 6921,83 грн., що виникла в період з 27.08.2013 року, моменту припинення проплати за кредитом, строку позовної давності.

Представник позивача ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, надіслав на адресу суд заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд їх задовольнити, проти прийняття заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_4, у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що оскільки наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості за кредитним договором №BLаЖГА00021409 від 24.03.2011 року, не дає можливості визначити точний розмір пені, що підлягає до стягнення з відповідача, застосування строку позовної давності, як це передбачено постановою ВСУ від 06.11.2013 року по справі №6-116цс13, не є можливим, в звязку з чим просить суд, з врахуванням положень ч.3 ст. 551 ЦК України, зменшити розмір пені до 1200 гривень, в звязку з тим, що сума розрахованої заборгованості по пені у розмірі 8053,84 гривень є такою, що значно перевищує розмір завданих позивачу збитків.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до кредитного договору №BLаЖГА00021409 від 24.03.2011 року ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» надав відповідачу ОСОБА_4 кредит у розмірі 6000,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% річних, кінцевим терміном повернення не пізніше 24 березня 2014 року. (а.с.3-16).

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку, заборгованість за даним кредитним договором №BLаЖГА00021409 від 24.03.2011 року становить 10919,92 гривень, з яких: 1559,85 грн. прострочена до повернення сума кредиту; 466,23 грн. прострочені проценти за користування кредитом; 840,00 грн. прострочена комісія за управління кредитом; 8053,84 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту (а.с.17-18)

Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок.

У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що до стягнення з ОСОБА_4 підлягає сума заборгованості за кредитним договором №BLаЖГА00021409 від 24.03.2011 року, що складається з: 1559,85 грн. простроченої до повернення суми кредиту; 466,23 грн. прострочених процентів за користування кредитом; 840,00 грн. простроченої комісія за управління кредитом.

Що стосується вимоги позивача в частині стягнення з ОСОБА_4 неустойки, а саме пені у розмірі 8053,84 грн., суд приходить до наступного висновку.

За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно із п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

У постанові Верховного Суду України від 3 вересня 2014 року (№ 6-100цс14) у справі про стягнення заборгованості за договором позики зазначено, що ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного судочинства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України.

З врахуванням вищенаведеного та приймаючи до уваги розмір кредиту отриманого відповідачем у розмірі 6000 гривень, ступінь виконання боржником зобовязання, а саме сплату нею у відповідності до поданого розрахунку (а.с.17-18) заборгованості по тілу кредиту у розмірі 4440,15 грн., відсотках у розмірі 1406,84 грн., комісії у розмірі 2940,00 грн., плати за пропуск платежів у розмірі 51,01 грн., що є істотною обставиною в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України та те, що розмір нарахованої пені значно перевищує розмір збитків, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування положень ч.3 ст.551 ЦК України та вважає за доцільне зменшити розмір пені до 1600 гривень.

Крім того, суд вважає необхідним, відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в сумі 243,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 527, 549, 551, 553, 554, 610-612, 625, 1052,1054 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 174, 208, 209, 212-218, 360-7 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і/н НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, 36Є, на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2», м. Київ, вул. Дегтярівська, 27-Т, , заборгованість за кредитним договором №BLаЖГА00021409 від 24.03.2011 року в розмірі 4466,08 (чотири тисячі чотириста шістдесят шість гривень 08 копійок) гривень, з яких: 1559,85 грн. прострочена до повернення сума кредиту; 466,23 грн. прострочені проценти за користування кредитом; 840,00 грн. прострочена комісія за управління кредитом; 1600,00 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і/н НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, 36Є, в користь держави судовий збір у розмірі 243, 60 (двісті сорок три гривні 60 копійок) гривень.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_7