АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Побірченко Т.І.

при секретарі: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/12136/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Осаулов А.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року задоволено позов Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 25 627 грн. 33 коп., інфляційні нарахування в розмірі 25 766 грн. 57 коп., 3% річних у сумі 4 968 грн. 09 коп. та судові втирати в розмірі 563 грн. 61 коп.

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив заочне рішення суду першої інстанції змінити, задовольнити позовні вимоги в межах строку позовної давності та стягнути заборгованість за комунальні послуги за період з 12 березня 2012 року по 01 липня 2014 року, в решті позову відмовити. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6, яка була власником особового рахунку на житлову площу в квартирі АДРЕСА_1, померла. Відповідно до довідки форми № 3 від 15 жовтня 2014 року зареєстрованими у вказаній квартирі є чотири особи, натомість судом не було залучено до участі у справі інших співнаймачів цієї квартири та стягнуто заборгованість лише з ОСОБА_3, який не є правонаступником померлої ОСОБА_6 Також зазначає, що позивачем при зверненні до суду було пропущено позовну давність. Звертає увагу на те, що ОСОБА_2 регулярно сплачував кошти за надані житлово-комунальні послуги, а тому суд дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити з наведених в ній підстав.

ОСОБА_7 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вважала, що спір вирішений судом правильно.

В судове засідання ОСОБА_3 не з'явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до довідки форми № 3 від 15 жовтня 2014 року № 2338, виданої ТОВ «Кийградсервіс», в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано 4 особи: ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9 (а.с.6).

Вказана квартира відноситься до державного житлового фонду та складається з чотирьох кімнат жилою площею 44,9 кв. м.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», заборгованість за надані житлово-комунальні послуги по вказаній квартирі за період з 01 березня 2004 року по 01 липня 2014 року становить - 56 361,99 грн., з яких 25 627,33 грн. - основна сума боргу, інфляційні нарахування в розмірі - 25 766,57 грн. та 3% річних від суми боргу в розмірі - 4 968,09 грн. (а.с.7-8).

В березні 2015 року КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просило стягнути з останнього заборгованість за житлово-комунальні послуги з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 56 361,99 грн.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 35 Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинкових територій, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року, встановлено, що власники, наймачі та орендарі жилих приміщень зобов'язані своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, плату за найом чи оренду квартири, комунальні та інші послуги.

Згідно з ч. 3 ст. 815 ЦК України, ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

Відповідно до положень ст. ст. 66, 67 ЖК Української РСР плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Також, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» обраховує заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги ОСОБА_3 в сумі 56 361,99 грн., з яких 25 627,33 грн. - основна сума боргу, інфляційні нарахування в розмірі - 25 766,57 грн. та 3% річних від суми боргу в розмірі - 4 968,09 грн.

Правильність проведення нарахувань за спожиті житлово-комунальні послуги та розрахунок інфляційних втрат, 3% річних не оспорюється.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за житлово-комунальні послуги у визначеному розмірі з урахуванням інфляційних втрат та 3%.

При цьому, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що його не було залучено до участі у справі з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 64 ЖК Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Таким чином, оскільки співнаймачі квартири АДРЕСА_1 несуть солідарну відповідальність, КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» мало право звертатися до суду з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги як до всіх співнаймачів вказаної квартири одразу, так і до ОСОБА_3 окремо.

Доводи апеляційної скарги щодо пропущення позивачем строку позовної давності колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки відповідно до ч.3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач ОСОБА_3 наданим правом не скористався, заяву про застосування строку позовної давності суду не подав, а тому суд першої інстанції правомірно стягнув всю заявлену суму заборгованості.

Всі викладені у апеляційній скарзі обставини проаналізовані судом у сукупності з іншими доказами по справі, висновки суду є повністю мотивованими і підстав для сумніву у їх обґрунтованості не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

Т.І.Побірченко