Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1310/15-ц

28 вересня 2015 року

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Битківського Л.М.

з участю секретаря Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позов ОСОБА_1, третя осба на стороні позивача ОСОБА_2 до реєстраційної служби Богородчанського районного управління юстиції про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та зняття обтяжень речових прав на рухоме майно, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою у якій поставив питання про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, зокрема договору позики та договору застави майна, які були укладені ним та посвідчені приватним нотаріусом і у яких допущено розбіжності у написанні його прізвища та по батькові. Зокрема зазначає, що 26.03.1999 року уклав з ОСОБА_2 договір позики, за умовами якого позичив їй 12870 грн., що за курсом НБУ станом на 26.03.1999 року становило 3300 дол. США терміном до 26.07.1999 року. Одночасно, того ж дня, ним було підписано з ОСОБА_2 договір застави майна, з метою забезпечення виконання умов договору позики. За цим договором ОСОБА_2 передала в заставу належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1. При посвідченні обох договорів приватний нотаріус Богородчанського районного нотаріального округу ОСОБА_3 вказала дані про його особу з його паспортного документу, у якому були допущені помилки. Зокрема, його прізвище значилось як «Палагів», а не «Полагів», а по батькові Ілліч, замість «Ількович». Пізніше, при заміні радянського паспорту на паспорт громадянина України, вказані помилки у написанні його анкетних даних були виправлені. Але виправлення в укладених договорах провести неможливо через те, що нотаріус ОСОБА_3 померла. З цих же причин неможливо на даний час припинити обтяження речових прав на нерухоме майно, яке втратило свою актуальність, оскільки договір позики був виконаний у термін визначений договором. Виходячи з цього, просив встановити факт його належності як сторони договору до правовстановлюючих документів договору позики від 26.03.1999 року, зареєстрованого в реєстрі за №Д-74 та договору застави майна від 26.03.1999 року №Д-76. Крім того, просив визнати припиненим дію вказаного договору застави майна та зобовязати реєстраційну службу Богородчанського районного управління юстиції Івано-Франківської області виключити з державного реєстру обтяжень відомості про квариру №1 в будинку №138 по вул. Стуса в селищі Солотвин Богородчанського району Івано-Франківської області.

В судове засідання позивач подав письмову заяву у якій клопотав про проведення розгляду справи у його відсутності, заявлені вимоги просив задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 підтримала. Вказала, що її мати ОСОБА_2 в 1993 році дійсно позичила у ОСОБА_1 кошти в сумі 3300 дол.США про що було укладено договір, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом ОСОБА_3 З метою забезпечення виконання умов цього договору було укладено договір застави нерухомого майна квартири, що належить матері по вул. Стуса, 138/1 в смт. Солотвин. Свої зобовязання за договором мати виконала і кошти повернула вчасно, а тому вважала, що договір застави припинив свою дію автоматично. При зверненні до державного реєстратора з приводу перереєстрації права власності виявила, що реєстраційною службою у липні 2015 року перенесено до Державного реєстру відомості про реєстрацію обтяження на вказану квартиру відповідно до листа повідомлення від 30.06.1999 року приватного нотаріуса ОСОБА_3 На даний час припинити дію договору застави в іншому, крім судового, порядку не вдається через смерть нотаріуса і помилки у написанні анкетних даних заставодержателя, які були допущені при посвідченні договору застави.

Представник реєстраційної служби Богородчанського районного управління юстиції ОСОБА_5 в судовому засіданні заявлений позов визнав частково. Вказав, що дійсно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є відомості про обтяження на квартиру АДРЕСА_2. Самостійно прийняти рішення про знаття обтяження, без рішення того органу чи посадової особи, яка наклала таке обтяження, реєстратор не вправі. Заінтересованими сторонами належних документів реєстратору не було подано. Якщо судом буде констатовано факт припинення договору застави, то таке рішення суду буде підставою для внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав.

Заслухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 26.03.1999 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким позивач позичив ОСОБА_2 суму, що була еквівалентна 3300 дол. США на строк до 26.07.1999 року. Того ж дня між цими сторонами було укладено договір застави, за яким ОСОБА_2 в порядку забезпечення виконання зобовязання за договором позики, передала в заставу квартиру №1 в будинку№138 по вул. Стуса в селищі Солотвин Богородчанського району Івано-Франківської області. Обидва договори були посвідчені приватним нотаріусом Богородчанського нотаріального округу ОСОБА_3 і зареєстровані за номерами відповідно №Д-74 та №Д-76. В обох договорах прізвище позивача було вказано Палагів, а по батькові ОСОБА_6. Разом з тим, як зазначає позивач, у звязку із заміною радянського паспорта на паспорт громадянина України було виправлено помилки, зроблені попередньо у написанні його прізвища та по батькові, яке раніше транслітерувалось на російський лад. Водночас, вказаний договір стосується його особи, що підтвердила в судовому засіданні представник ОСОБА_2 Виправлення у цих правовстановлюючих документах провести неможливо, оскільки нотаріус ОСОБА_3 померла.

Згідно ст. 181 ЦК Української РСР (1963 року), який був чинним на момент виникнення правовідносин, що є предметом судового розгляду, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає в силу договору чи закону. Заставою може буди забезпечена дійсна вимога.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання.

Оскільки ОСОБА_1 заявив про те, що отримав повний розрахунок за договором позики на суму 3300 дол.США, що був посвідчений приватним нотаріусом Богородчанського районного нотаріального округу ОСОБА_3 №Д-74 від 26.03.1999 року і немає будь-яких претензій матеріального характеру до ОСОБА_2, то зобовязання за договором позики слід визнати припиненими внаслідок його виконання. Відповідно з припиненням забезпеченого заставою зобовязання припиняється і саме право на заставу. Отже вимога позивача про визнання припиненим договору застави квартири АДРЕСА_3, що в смт. Солотвин Богородчанського району Івано-Франківської області від 26.03.1999 року, що укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 і посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3 №Д-76 підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд вважає, що приймати рішення зобовязального характеру щодо реєстраційної служби Богородчанського районного управління юстиції підстав немає. Позивачем не подано суду жодних доказів на підтвердження неправомірності дій реєстраційної служби при здійсненні покладених на неї обовязків.

Керуючись ст.213-215 ЦПК України, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт укладення 26.03.1999 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 договору позики, що посвідчений приватним нотаріусом Богородчанського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим номером Д-74.

Встановити факт укладення 26.03.1999 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 договору застави майна, що посвідчений приватним нотаріусом Богородчанського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим номером Д-76 та визнати припиненим вказаний договір застави внаслідок припинення забезпеченого заставою зобов"язання. Виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію обтяження №10317231 на квартиру АДРЕСА_4, загальною площею 48 кв.м., житловою 25 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_2, що був внесений до реєстру державним реєстратором на підставі листа-повідомлення приватного нотаріуса ОСОБА_3 від 30.06.1999 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачами в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Битківський Л.М.