Номер провадження: 22-ц/785/3677/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів Парапана В.Ф., Панасенкова В.О.,

при секретарі Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про скасування свідоцтва про право власності та державної реєстрації,

встановила:

26 грудня 2014 року позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_5 про скасування свідоцтва про право власності та державної реєстрації, в якому просили суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним та скасувати свідоцтво на право власності та державну реєстрацію житлового будинку з надвірними спорудами №63 по вул. Чумацькій у м. Одесі, що належить ОСОБА_5 на праві власності, посилаючись на те, що відповідач, без дозвільних документів здійснила самочинне будівництво, використав належні їм будівельні матеріали. Відповідач, як замовник будівництва, не маючи дозволу на виконання будівельних робіт, отримала декларацію про готовність об'єкту до експлуатації на підставі якої їй було видане свідоцтво на право власності на спірний будинок та зареєстровано у державному реєстрі прав на нерухоме майно. У подальшому зазначена декларація була скасована. Таким чином, право власності на спірну будівлю було отримано відповідачем без відповідних правових підстав, а тому є таким, що підлягає скасуванню.

Позивачі у судове засідання не зявились, надавши до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій позов не визнала, посилаючись на те, що вона як власниця земельної ділянки мала права без дозвільних документів проводити будівельні роботи. А будівельними матеріалами, що належать позивачам, мала права скористатися, так як вони знаходились на її земельній ділянці. Справу просила слухати у її відсутність.

Рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволені в повному обсязі.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності серія САЕ №571247 від 22 березня 2012 року, яке видане ОСОБА_5 на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Чумацька, 63.

Визнано незаконним та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Чумацька, 63.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачам в задоволені позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарг, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що вони обґрунтовані та основані на законі, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було встановлено, що 01 грудня 2000 року, між сторонами по справі, був укладений договір дарування земельної ділянки площею 0,0915 га, яка розташована по вул. Чумацький, 63 у м. Одесі.

У відповідності до умов договору відповідач отримала у приватну власність зазначену земельну ділянку. Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області та зареєстрований у реєстрі за номером 2524, серія АВО №383463.

На підставі договору дарування відповідач отримала державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, який зареєстрований 19 квітня 2010 року, серія ЯИ №921464. Кадастровий номер земельної ділянки :20:028:0084.

У подальшому, ОСОБА_5, використавши належні позивачам будівельні матеріали, без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснила будівництво житлового будинку та на підставі декларації про готовність об'єкту до експлуатації від 08.12.2011 року, серія ОД №7, отримала свідоцтво про право власності від 22 березня 2012 року серія САЕ №571247.

Дане свідоцтво 05 червня 2012 року було зареєстроване відповідачем у КП "ОМБТІ та РОН", про що свідчить витяг за №34369339, номер запису 44710 у книзі 312-142.

02 грудня 2014 року наказом №3"СК" Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, декларація про готовність об'єкта до експлуатації на підставі якої відповідач отримала спірний будинок у власність - була скасована, в зв'язку з відсутністю у останньої дозволу на виконання будівельних робіт.

Таким чином, суд вважав, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи дозволяють задовольнити позов у повному обсязі, оскільки будівництво спірного об'єкту нерухомості було здійснено відповідачем без належних дозвільних документів.

З такими висновками суду першої інстанції неможливо погодитись, виходячи з наступного.

Позивачі не надали жодного належного та допустимого доказу того, що відповідачкою порушені будь які їх права та законні інтереси.

Так, з моменту оформлення договору дарування 01 грудня 2000 року, вони перестали бути власниками спірної земельної ділянки.

Жодного доказу того, що на вказаній земельній ділянці знаходились будь які будівельні матеріали, які б належали позивачам, також відсутні, цей висновок суд зробив тільки зі слів сторін, і він є припущенням, що не може бути прийнято до уваги.

В той же час, суд не зясував, що оспорене свідоцтво від 05 червня 2012 року було видано в період находження відповідачки в шлюбі з ОСОБА_2, на час подачі цього позову спору в Малиновському райсуді вже знаходилась справа щодо розподілу спільного майна подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_2, предметом позову якого є спірні будинки, розташовані по вул. Чумацький, 63 у м. Одесі.

ОСОБА_2 при цьому не був залучений до розгляду справи.

При таких обставинах, винесене рішення не може вважатися повністю законним та обґрунтованим, так як воно ухвалене без повних і всебічно з'ясованих обставин, на які позивачі посилалися як на підставу своїх позовних вимог.

Згідно зі ст. 309 ч.1 п.п.1-4 ЦПК України, підставами для зміни або скасування рішення суду першої інстанції є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Розглядаючи справу, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не повно зясував обставини, що мають значення для справи, не довів обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а також суд порушив та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим, є підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 ч.1 п. 1-4; ст. 313-314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про скасування свідоцтва про право власності та державної реєстрації відмовити в повному обсязі.

Рішення вступає в законну силу з моменту оголошення. На рішення може бути подана касаційна скарга протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішення апеляційного суду.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді В.Ф. Парапан

ОСОБА_6