Справа № 755/8891/15-ц
"10" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Гончарука В.П.
при секретарі Красновій І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Анатолійови, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа: КП "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва ЖРЕО № 402, Відділ громадянства, іміграції фізичних осіб Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням в зв'язку з не проживанням понад 6 місяців, -
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Анатолійови, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: КП "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва ЖРЕО № 402, Відділ громадянства, іміграції фізичних осіб Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві звернулась до суду з позовом, в якому просили визнати ОСОБА_8, ОСОБА_9 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1, відповідачі в квартирі не проживає більше шести місяців.
Позивачі надав в судове засідання заяву, в якій позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, розглянувши справу у її відсутність.
Відповідачі в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 володіє на праві приватної власності квартирою № АДРЕСА_1.
Виходячи з довідки Ф-3 № 1134 від 04.04.2015р., виданої ЖРЕО № 40.
Виходячи з відповідного акту від 07.04.2015р., складеного та затверджених посадовими особами ЖРЕО-402, що ОСОБА_8, ОСОБА_9 не проживають з 2009 року по теперішній час в квартирі АДРЕСА_2.
Відповідно до положень ст. ст. 64, 65 Житлового кодексу України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.
Як роз'яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року за № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.
Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як убачається з матеріалів справи та пояснень позивачки викладених у позовній заяві, відповідачі ОСОБА_8, ОСОБА_9понад півроку в спірній квартирі не проживають, не користуються житловою площею, за комунальні послуги не сплачує, проживає в іншому місці, будь-яких поважних причин, які б перешкоджали відповідачці користуватись спірною квартирою, судом не встановлено, а тому є підставі визнати ОСОБА_8, ОСОБА_9такими, що втратили право користування житловою площею, а саме в АДРЕСА_3.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Анатолійови, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа: КП "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва ЖРЕО № 402, Відділ громадянства, іміграції фізичних осіб Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням в зв'язку з не проживанням понад 6 місяцівпідлягає задоволенню.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 64, 71, 72 Житлового кодексу України, ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», ст.ст. 10, 57, 58, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226, 232-233, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Визнати ОСОБА_8 (1972р.н.) та ОСОБА_9 (1996 р.н.) такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_4, знявши їх з реєстраційного обліку за цією адресою.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів з моменту проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя :