У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

Справа № 534/2522/15-ц

Провадження №2/534/1064/15

30 жовтня 2015 року м. Комсомольськ

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Солоха О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 та публічного акціонерного товариства комерційного банка «Приватбанк» про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», в якому просить: визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту від 20.07.2006р.

Дослідивши подану позовну заяву суддя вважає, що її слід залишити без руху з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

При зверненні до суду позивачем не сплачено судовий збір.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою заяви немайнового характеру, судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати - 487 грн. 20 коп.

ОСОБА_1 посилається на Закону України «Про захист прав споживачів», внаслідок чого він звільнений від сплати судового збору.

Слід зазначити, що за теорією держави і права колізії в законодавстві суперечності або розбіжності між нормами права, закріпленими у приписах нормативно-правових актів, що регулюють однакові правові відносини і виявляються в процесі їх застосування компетентними органами і уповноваженими посадовими особами.

Змістовна (сутнісна) колізія виникає внаслідок введення в дію загальних і спеціальних (виняткових) актів, коли норми одного акта суперечить нормі іншого акту через частковий збіг обсягів їх регулювання, викликаний специфікою суспільних відносин. Для подолання цієї колізії необхідно керуватися принципом: норма спеціального (виняткового) акта скасовує дію норми загального акта, за умови, що спеціальний акт формально не відмінений.

Суддя вказує, що Закон України «Про судовий збір» є спеціальним по відношенню до Закону України «Про захист прав споживачів», то у даному випадку мають бути застосовані норми Закону України «Про судовий збір».

Згідно чинної, на даний час, редакції Закону «Про судовий збір» позивачі даної категорії не звільнені від сплати судового збору при подачі позову про захист прав споживачів.

Відповідно до ч.4 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Пунктом 22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Із п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов.

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст.119 ЦПК України, зобовязаний був викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено (ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»), про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням, таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Проте, в позовній заяві позивачем не зазначено яке саме право як споживача, передбачене Законом України "Про захист прав споживачів" порушене, та яку саме форму захисту прав споживача, передбачену вказаним законом, ОСОБА_1 просить застосувати суд.

Згідно п.5 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Разом з тим позивачем зазначена вимога ЦПК України не виконана.

За приписами ч.1 ст.28, ч.1 ст.29 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Проте позивачем при зверненні до суду із позовом не надано ксерокопії паспорту, щоб суддя міг перевірити цивільну процесуальну правоздатність та дієздатність позивача.

Суддя вказує, що у відповідності до ст. 1 Указу Президії Верховної ради СРСР від 04.08.1983 року державні і громадські підприємства, установи й організації видають за заявами громадян копії документів, які виходять від цих підприємств, установ і організацій, якщо такі копії необхідні для вирішення питань, що стосуються прав і законних інтересів громадян, які звернулися до них. Копії документів видаються на бланках підприємств, установ і організацій. Вірність копії документа засвідчується підписом керівника або уповноваженої на те службової особи і печаткою. На копії зазначається дата її видачі і робиться відмітка про те, що оригінал документа знаходиться в даному підприємстві, установі, організації.

Натомість позивачем не додано до позовної заяви належним чином завіреної копії договору про надання кредиту від 20.07.2006р., щодо якого є прохальна вимога визнати договір недійсним.

Відповідно до положень ст.121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, або не сплачено судові витрати, постановляє ухвалу про залишення позову без руху.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 та публічного акціонерного товариства комерційного банка «Приватбанк» про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 триденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який починає свій перебіг з дня отримання позивачем копії даної ухвали.

В разі невиконання вимог суду позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис ОСОБА_2

Згідно з оригіналом.

Суддя О.В. Солоха