У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Черненко В.А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану його представником ОСОБА_3, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 6 жовтня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову виконуючого обов'язки начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про відновлення виконавчого провадження, заінтересована особа - публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанку Росії», -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 6 жовтня 2015 року, у задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення скарги.

У відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, з висновком якої погодився апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Зокрема, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні скарги, оскільки виконуючим обов'язки начальника відділу примусового виконання рішень ДВС України ОСОБА_4 та головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України ОСОБА_5 винесено постанови згідно норм чинного законодавства.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, подану його представником ОСОБА_3, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 6 жовтня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову виконуючого обов'язки начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про відновлення виконавчого провадження, заінтересована особа - публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанку Росії».

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.А. Черненко