Справа № 755/2851/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"23" червня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Нестеровському Б.Ю., Івіній М.Ю., Сазоновій В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Житлово ремонтно-експлуатаційна організація ЖРЕО № 402 про зняття з реєстраційного обліку, у зв'язку з відсутністю за місцем реєстрації понад встановлений термін, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1., звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни; зобов'язати Житлово ремонтно-експлуатаційну організацію ЖРЕО-402 зняти ОСОБА_2 з реєстрації обліку місця проживання за адресою: АДРЕСА_1; всі судові витрати покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Виконавчого комітету Печерської районної Ради народних депутатів № 122 від 23 грудня 1986 року йому було надано для проживання двокімнатну квартири житловою площею 29,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

07 січня 1987 року видано відповідний ордер № 90659. Відповідач, ОСОБА_2, ніколи не проживала за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується актом не проживання від 16 жовтня 2012 року та заявами сусідів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Жодних спроб вселитися та проживати в квартирі відповідач не здійснювала. Перешкод у проживанні він їй не створював. Відповідач постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2. Проте її мати, його колишня дружина, ОСОБА_6, безпідставно намагалася перевести на себе особовий рахунок на квартиру. За фактом даного правопорушення 03 квітня 2013 року було відкрито кримінальне провадження № 005620. На сьогоднішній день з ним проживає дружина, ОСОБА_7 та її син ОСОБА_8 Вони сплачують комунальні послуги та підтримують помешкання у належному стані. Відповідач же не бере жодної участі у витратах на утримання квартири. Коли він звернувся до ЖРЕО-402 з проханням виписати ОСОБА_2 з квартири за адресою: АДРЕСА_1, як таку, що не проживає за вказаною адресою, співробітники ЖРЕО-402 почали всіляко перешкоджати. Як було йому порекомендовано співробітниками ЖРЕО-402 у листі № 1-859 від 02 грудня 2013 року, він склав з сусідами акт про не проживання ОСОБА_2 від 27 липня 2014 року. Проте в ЖРЕО-402 відмовилися його завіряти, аргументуючи це заявою від відповідачки, де вона просить не проводити будь-яких дій з наданою йому для проживання квартирою. І хоча, такі вимоги є безпідставними, він не заперечував щоб ОСОБА_2 поінформували та запросили на складання акту. Проте ніхто не з'явився і акт так і не завірили. В подальшому, він його імені до ЖРЕО-402 направлялися адвокатські запити. Перший з них, від 08 січня 2015 року № 08/01-1 співробітники навіть не передали на розгляд начальнику і в довідці № 57 від 26 січня 2015 року стверджують, що нічого не отримували. Хоча довідка поштового відділення 02094 № 2 свідчить, що рекомендований лист з запитом вручений уповноваженій особі. На сьогоднішній день складено акт від 21 січня 2012 року про не проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 протягом багатьох років та Акт про постійне проживання в квартирі його, дружини, ОСОБА_7 та сина, ОСОБА_8 У відповідь на повторний адвокатський запит надано довідку № 244 від 28 січня 2015 року про те, що він є відповідальним квартиронаймачем.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Пояснив суду, що спірна квартиру не перебуває у його власності, він є квартиронаймачем. Дніпровським районним судом м. Києва 05 березня 2013 року було винесено рішення про вселення відповідача у спірну квартиру, проте вона до цього часу не вселилася у квартиру, не сплачувала кошти за квартиру та навіть не телефонувала. 23 квітня 2015 року відповідач відкликала виконавчий лист про її вселення з ВДВС, що свідчить про те, що вона втратила свій інтерес до квартири та не бажає в ній проживати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просила у відповідності до вимог ст. ст. 64, 72 ЖК УРСР, позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, суд про причини неявки не повідомила.

Представник третьої особи - Житлової ремонтно-експлуатаційної організації № 402 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, представника третьої особи та за згодою сторони позивача постановити заочне рішення.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, дослідивши матеріали цивільної справи № 2604/17356/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва, про усунення перешкод в користування жилим приміщенням та вселення та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, та зобов'язання вчинити дії щодо зняття з реєстраційного обліку, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 січня 1987 року Виконавчим комітетом Печерської районної ради народних депутатів м. Києва на ім'я ОСОБА_1 на сім'ю із трьох чоловік було видано ордер на житлове приміщення № 90659 серії Б на право зайняття житлового приміщення площею 29,4 кв.м., яка складається із двох кімнат в квартирі ізольованій по адресі АДРЕСА_1 (а.с.8).

Судом встановлено, що у спірній квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, 1963 року народження - з 1987 року та ОСОБА_2, 1994 року народження - з 1994 року.

ОСОБА_2 є донькою позивача ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про народження останньої (а.с.8, ц/с № 2604/17356/12).

Відповідно до ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до акту про не проживання від 16 жовтня 2012 року, складеного майстром технічної дільниці ОСОБА_11, сусідами по будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та затвердженого заступником начальника ЖРЕО № 402 ОСОБА_3, ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 на протязі тривалого часу (а.с.9).

Згідно заяв гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_13 на ім`я начальника ЖРЕО - 402, останні підтвердили, що в квартирі АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 із дружиною ОСОБА_7 і сином ОСОБА_15. ОСОБА_2 в даній квартирі не проживає багато років (а.с.10, 10 об.).

Відповідно до акту про не проживання від 24 жовтня 2014 року, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_4,, ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає більше вісімнадцяти років і не з'являється за даною адресою (а.с.26).

Згідно акту про не проживання від 21 січня 2015 року, складеного майстром технічної дільниці ОСОБА_11, сусідами по будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_13, ОСОБА_4 та затвердженого начальником ЖРЕО № 402 ОСОБА_9, ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 на протязі багатьох років не проживає. При цьому, представником ЖРЕО № 402 в акті зазначено, що у паспортному відділі ЖРЕО № 402 зареєстровані заяви ОСОБА_2 за № 79 від 08 лютого 2012 року та № 17 від 21 січня 2015 року, в яких остання звертається з проханням без її відома не проводити виписку або прописку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.30).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 зверталася до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 третя особа Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва, про усунення перешкод в користування жилим приміщенням та вселення (справа № 2604/17356/12), в межах якого було винесено рішення про вселення ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1

В той же час, як встановлено судом та підтверджено поясненнями позивача, відповідач жодним чином не намагалася вселитися у спірну квартиру, при цьому позивач не чинив будь-яких перешкод відповідачу у реалізації її права на вселення. Дані обставини підтверджуються листом Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві від 02 травня 2015 року. Так, у наведеному листі зазначено, що 08 серпня 2013 року відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2604/17356/2012 від 19 липня 2013 року виданого Дніпровським районним судом м. Києва про вселення ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1 23 квітня 2015 року до відділу надійшла заява стягуюча ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачу та постановою державного виконавця від 23 квітня 2015 року вказаний виконавчий лист повернуто стягувачу (а.с.85).

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Як роз'яснено в п. 10 постанови Пленуму ВСУ «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12 квітня 1985 року, у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Наявність рішення суду про право громадянина користуватися жилим приміщенням не є перешкодою до розгляду і задоволення позову про визнання його таким, що втратив це право з мотивів, що після набрання рішенням законної сили або після його виконання він був відсутнім понад шість місяців, у тому числі і в тих випадках, коли строк для виконання рішення не скінчився.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, з огляду на вищевикладене вбачається, що відповідач тривалий час не проживає за адресою реєстрації, будь-яких дій щодо вселення її у спірну квартиру не проводила та не проводить, що свідчить про відсутність заінтересованості у проживанні в спірній квартирі.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на вищевикладене, надані стороною позивача докази підтверджують факт не проживання відповідача у квартирі без поважних причин понад шість місяців, а відповідачем не надано доказів перешкоджання позивачем у користуванні житлом, доказів наміру вселитися в квартир, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, внаслідок відсутності понад встановлені строки.

Щодо позовних вимог позивача про зобов'язання Житлово ремонтно-експлуатаційну організацію № 402 зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1, то дані вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з позовних вимог позивача, позов пред'явлено до ОСОБА_2 Разом з тим, позивач просить суд зобов'язати третю особу - Житлову ремонтно-експлуатаційну організацію № 402 вчинити певні дії, що суперечить вимогам цивільного процесуального законодавства.

Підстави для зняття з реєстрації місця проживання визначені в ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Виконання функцій з ведення реєстраційного обліку місця проживання та перебування фізичних осіб в Україні та надання інформації про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні, здійснюється органами Державної міграційної служби України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, враховуючи викладене, позивач повинен звертатися з вимогами про зняття відповідача з реєстраційного обліку до органів Державної міграційної служби України.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Житлово ремонтно-експлуатаційна організація ЖРЕО № 402 про зняття з реєстраційного обліку, у зв'язку з відсутністю за місцем реєстрації понад встановлений термін.

Крім того, в порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 64, 71, 72 Житлового кодексу Української РСР, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 3, 11, 57-61, 88, 208, 212-215, 218, 224-228, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Житлово ремонтно-експлуатаційна організація ЖРЕО № 402 про зняття з реєстраційного обліку, у зв'язку з відсутністю за місцем реєстрації понад встановлений термін - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: