Справа№592/2568/15-ц
Провадження №2/592/1090/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

26 червня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми

у складі: головуючого - судді Бичкова І.Г.,

при секретарі Троценко Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про встановлення порядку користування квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з даним позовом до відповідачки ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою і в обґрунтування позовних вимог вказали про те, що їхні батьки: батько - ОСОБА_4 та мати - ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.12.1990 року.

12.05.2010 року шлюб між ними було розірвано. На час звернення з даним позовом до суду позивачі тимчасово проживають в Росії.

Згідно свідоцтву про право власності на житло від 13.05.1996 року, виданого управлінням комунальної власності і приватизації Сумського міськвиконкому згідно з рішенням міськвиконкому від 08.05.1996 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Згідно технічного паспорту вказана квартира посімейного заселення, розташована на 7-му поверсі 9-ти поверхового будинку та складається з двох кімнат житловою площею 28,6 кв.м., у тому числі 1-а кімната 11,6 кв.м, 2-а кімната 17,0 кв.м., кухні, площею 7,8 кв.м., вбиральні, площею 1,0 кв.м, ванної кімнати, площею 2,6 кв.м, коридору, площею 6,8 кв.м, вбудованої шафи, площею 0,2 кв.м., квартира обладнана лоджією 3,6 х 0,5 = 1,80 кв.м. Загальна площа квартири - 48,80 кв.м. Вищевказані кімнати з окремими ізольованими приміщеннями. Позивачі були зареєстровані у вказаній квартирі та постійно проживали в ній. На даний час мати позивачів - ОСОБА_3 в спірній квартирі не проживає. В квартирі постійно мешкають квартиранти, яких вона заселила. Відповідачка чинить перешкоди позивачам у користуванні квартирою, а саме: змінила замок на вхідних дверях, не дає ключі. Тому вони не можуть потрапити до квартири, де залишилися їхні особисті речі. Позивачі намагалися потрапити до квартири, щоб організувати проведення поточного ремонту в ній, але їх не впустили. Тому вони змушені звернутися до суду і просять встановити порядок користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1, та виділити в користування ОСОБА_1, ОСОБА_2 кімнату, площею 17,0 кв.м. з лоджією, площею 1,80 кв.м., а ОСОБА_3 - кімнату, площею 11,6 кв.м. Кухню, площею 7,8 кв.м., вбиральню, площею 1,0 кв.м., ванну кімнату, площею 2,6 кв.м., коридор, площею 6,8 кв.м., вбудовану шафу, площею 0,2 кв.м., залишити в спільному користуванні.

У судове засідання представник позивачів за довіреністю ОСОБА_7 не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги позивачів підтримав, наполягав на їх задоволенні. Не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, але від неї не надійшло заяви про розгляд справи у її відсутність, письмових заперечень суду не надала.

Третя особа - ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, але від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність.

Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що у повній мірі узгоджується та не суперечить положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України.

Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, щоОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.12.1990 року.

Від шлюбу народились діти: син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

12.05.2010 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2, виданим 12.05.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 376.

Згідно свідоцтву про право власності на житло від 13.05.1996 року, виданому управлінням комунальної власності і приватизації Сумського міськвиконкому згідно з рішенням міськвиконкому від 08.05.1996 року, зареєстрованому Сумським бюро технічної інвентаризації і записаному у реєстрову книгу за № 493, квартира АДРЕСА_1, належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Згідно свідоцтву про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_1, виданому 01.11.2013 року Красногорським управлінням ЗАГС Головного управління ЗАГС Московської області за актовим записом № 1198, 01.11.2013 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 і змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_8.

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1, вищевказана квартира посімейного заселення, розташована на 7-му поверсі 9-ти поверхового будинку та складається з двох кімнат, житловою площею 28,6 кв.м., у тому числі, 1-а кімната 11,6 кв.м, 2-а кімната 17,0 кв.м., кухні, площею 7,8 кв.м., вбиральні, площею 1,0 кв.м, ванної кімнати, площею 2,6 кв.м, коридору, площею 6,8 кв.м, вбудованої шафи, площею 0,2 кв.м., квартира обладнана лоджією 3,6 х 0,5 = 1,80 кв.м. Загальна площа квартири - 48,80 кв.м. Вищевказані кімнати з окремими ізольованими приміщеннями.

Позивачі були зареєстровані у вказаній квартирі та постійно проживали в ній. На даний час мати позивачів - ОСОБА_3 в спірній квартирі не проживає. В квартирі постійно мешкають квартиранти, яких вона заселила. Відповідачка чинить перешкоди позивачам у користуванні квартирою, а саме: змінила замок на вхідних дверях, не дає ключі. Тому вони не можуть потрапити до квартири, де залишилися їхні особисті речі. Позивачі намагалися потрапити до квартири, щоб організувати проведення поточного ремонту в ній, але їх не впустили

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Сумській області ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованою або знятою з реєстрації не значиться.

Згідно відмітці на сторінці № 11 паспорту громадянина України серії НОМЕР_3, виданого 09.12.1999 року Ковпаківським РВ СМУ УМВС України в Сумській області на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, остання з 17.12.1999 року знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України вбачається, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із житлових відносин.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійснення своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

З ч. 3 ст. 358 ЦК України вбачається, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

З ст. 383 ЦК України вбачається, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб, може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, на основі з'ясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 88, 197, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 358, 361, 369, 383, 391 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1, а саме: виділитив користування ОСОБА_1, ОСОБА_2, кімнату, площею 17,0 кв.м. з лоджією, площею 1,80 кв.м., а ОСОБА_3 - кімнату, площею 11,6 кв.м.

Кухню, площею 7,8 кв.м., вбиральню, площею 1,0 кв.м., ванну кімнату, площею 2,6 кв.м., коридор, площею 6,8 кв.м., вбудовану шафу, площею 0,2 кв.м., залишити в спільному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Копію заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення направити рекомендованим листом із повідомленням ОСОБА_3

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому раз строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Сумської області через суд першої інстанції - Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий: І.Г. Бичков