СЛОВ?ЯНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2015 року м. Слов?янськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої - судді Неженцевої О.В.

при секретарі Дзюба М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м. Слов?янську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

09 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням сімейних відносин і неможливістю збереження сім?ї.

Ухвалою судді від 12 жовтня 2015 року позовна заява була залишена без руху у зв?язку із ненаданням доказів позивачем про сплату судового збору. 16 жовтня 2015 року провадження по справі було відкрите.

Позивач ОСОБА_1, був належним чином сповіщений про час та місце судового розгляду, але не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, разом із клопотанням про долучення квитанції про сплату судового збору подав письмову заяву, датовану 16.10.2015 року про підтримання заявлених позовних вимог та клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. /а.с.11/.

У позовній заяві зазначено, що з 10.05.2003 року позивач ОСОБА_1 перебуває з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Внаслідок несумісності характерів між подружжям постійно виникали суперечки та сварки на побутовому ґрунті, що призвело до втрати почуття любові один до одного. За цих підстав вони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо за різними адресами, не ведуть спільне господарство і фактично не спілкуються між собою. За час окремого проживання він дійшов висновку, що примирення між ними та подальше спільне проживання неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із них. На підставі наведених обставини, позивач ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2, була належним чином сповіщена про час та місце судового розгляду, але не використала свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, через канцелярію суду подала письмову заяву, датовану 17.08.2015 року про визнання заявлених позовних вимог у повному обсязі, просила справу розглядати у її відсутність /а.с.13/.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України ) установив наступне.

Згідно копії закордонного паспорту НОМЕР_1 прізвище та ім?я позивача «ОСОБА_1» без зазначення імені по-батькові. Інших даних про наявність у позивача імені по-батькові суду не надано.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 10 травня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 90 /а.с.2/. Сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (батьком якої записаний ОСОБА_1), та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (батьком якої записаний ОСОБА_1) /а.с.3,4/.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Як убачається із матеріалів справи і встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім?єю і не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків, між ними встановились неприязні взаємовідносини. Суд вважає, що за таких обставин надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно до положень статті З СК України сім?ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обовязки.

Згідно з приписом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та збереження їх сім?ї неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, заява відповідає дійсній волі чоловіка, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 11,60,174,212,213,214,215, Цивільного процесуального кодексу України, статтями 110-112 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище «ОСОБА_2»), ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 10 травня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 90, розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідача «ОСОБА_2» залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Донецької області через Слов?янський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Неженцева