Справа № 127/7728/15-ц
Провадження № 2/127/3112/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2015 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Куйдан Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Вінницької міської ради про визнання права власності літ. «Д», який є приналежністю квартири АДРЕСА_1 і розташований на прибудинковій території буд. №26 по вул. Архітектора Артинова в м. Вінниці.

Позовна заява мотивована тим, що згідно з договором купівлі-продажу квартири, посвідченого 28.01.1991р. Першою винницькою державою нотаріальною конторою за реєстром № 3-45, ОСОБА_2 придбав у виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м. Вінниці квартиру АДРЕСА_2 (9 січня) у м. Вінниці. До складу придбаної ОСОБА_2 квартири входять : кімнати 1-3, 1-6, 1-7 житловою площею 62,0 ваннаї -I-I, кухня 1-2, тамбур 1-4, два коридори 1-5, 1-8, сарай літ. «Д».

23.02.2000 р. ОСОБА_2 склав заповіт, згідно з яким все належне йому майно заповідав позивачеві.

11.11.2001р. ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 18.07.2003р. позивач успадкував квартиру АДРЕСА_2 (9 січня) у м. Вінниці.

11.03.2015р. Державним реєстратором Реєстраційної служби Вінницького міського птазління юстиції Вінницької області було здійснено державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру за позивачем.

Згідно з відомостями, викладеним у Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.03.2015р., за позивачем зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 95,1 кв.м, житловою площею 62,0 кв.м. Проте в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не містяться відомості про належність позивачеві сараю літ «Д», який входив до складу придбаного ОСОБА_2 нерухомого майна і, відповідно, в подальшому входив до складу спадкового майна.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Суду додатково пояснив про те, що на звернення до Першої вінницької державної нотаріальної контори він отримав відповідь від 21.09.2015 р., відповідно до якої нотаріальна контора не може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори 18 липня 2003 року за реєстровим №5-2166.

Представник відповідача позов не визнав. Згідно з його запереченнями в договорі купівлі-продажу квартири від 28.01.1991 р. зазначено і сарай літ. «Д». Спору з приводу цієї складової обєкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 між позивачем та Вінницькою міською радою не виникає, що і підтвердив представник позивача в судовому засіданні. На думку представника відповідача сарай літ.»Д» мав бути включений державним нотаріусом в свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 18.07.2003 р.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

За договором купівлі-продажу квартири, посвідченого 28.01.1991р. Першою винницькою державою нотаріальною конторою за реєстром № 3-45, ОСОБА_2 придбав у виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м. Вінниці квартиру АДРЕСА_2 (9 січня) у м. Вінниці. До складу придбаної ОСОБА_2 квартири входять : кімнати 1-3, 1-6, 1-7 житловою площею 62,0 ваннаї -I-I, кухня 1-2, тамбур 1-4, два коридори 1-5, 1-8, сарай літ. «Д».

23.02.2000 р. ОСОБА_2 склав заповіт, згідно з яким все належне йому майно заповідав позивачеві.

11.11.2001р. ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 18.07.2003р. позивач успадкував квартиру АДРЕСА_2 (9 січня) у м. Вінниці.

11.03.2015р. Державним реєстратором Реєстраційної служби Вінницького міського птазління юстиції Вінницької області було здійснено державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру за позивачем.

Згідно з відомостями, викладеним у Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.03.2015р., за позивачем зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 95,1 кв.м, житловою площею 62,0 кв.м.

Але в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не містяться відомості про належність позивачеві сараю літ «Д», який входив до складу придбаного ОСОБА_2 нерухомого майна.

В свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 18.07.2003 р. до складу спадкового майна входить у цілому квартира №1, розташована в м. Вінниці, по вул. Архітектора Артинова (9 Січня) в будинку під номером 26, належної померлому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 28 січня 1991 року.

На звернення позивача до Першої вінницької державної нотаріальної контори він отримав відповідь про те, що внесення змін до свідоцтва про право на спадщину передбачено статтею 1300 Цивільного кодексу України, відповідно до вказаної статті внесення нотаріусом, змін до свідоцтва про право на спадщину відбувається у випадку, якщо після спливу строку про прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями, за згодою усіх спадкоємців, які вчасно прийняли спадщину, або за рішенням суду спадщину прийняли інші спадкоємці, що мало своїм наслідком перерозподіл спадкових часток. Позасудовий порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину застосовується у разі згоди на це усіх спадкоємців, що прийняли спадщину.

Відповідно до Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказам Міністерства юстиції України від 03.02.1994 року № 6/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.02.1994 року за № 33/242 (форма № 11), що діяли на момент видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори 18 липня 2003 року за реєстровим № 5-2166, при видачі свідоцтва про право на спадщину, не було передбачено детального опису спадкового майна, зокрема нерухомості складових частин спадкового майна.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат», на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Оскільки свідоцтво про право на спадщину на ім 'я ОСОБА_1 уже було видане, Перша вінницька державна нотаріальна контора, не може видати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Спірних правовідносин між сторонами при розгляді справи не встановлено. Вінницькою міською радою право власності позивача на сарай літ. «Д» не заперечується. Положення ст. 392 ЦК України при вирішенні справи застосуванню не підлягають.

А відтак позивач не втратив можливості звернення до суду в порядку ст. 1300 ЦК України з позовними вимогами про внесення змін в свідоцтво про право на спадщину.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 392, 1300 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя