Справа № 329/114/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(додаткове)

06 квітня 2015р. смт. Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Глянь С.І., при секретарі Силаєвій Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Управління Державної казначейської служби України у Чернігівському районі про уточнення рішення Чернігівського районного суду Запорізької області № 329/114/15-ц від 12 лютого 2015 року за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Запорізької області про стягнення коштів за знаходження у відрядженні в сумі 996,20 грн.,

в с т а н о в и в:

Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 12 лютого 2015 року задоволено позов ОСОБА_1 до Комунальної установи «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Запорізької області про стягнення коштів за знаходження у відрядженні за період з 11.06.2012р. по 10.07.2012 р. в сумі 996,20 грн. з урахуванням інфляції.

Рішення суду набрало законної сили, ОСОБА_1 отримала виконавчий лист.

Із заявою про уточнення рішення звернулось Управління Державної казначейської служби України у Чернігівському районі, мотивуючи тим, що не бачать законодавчого підтвердження нарахування суми інфляції за період з 10.07.2012 р. по день розгляду справи в суді.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 вимогу заяви змінила та просила суд уточнити рішення, вказати, чим керувався суд та надати точний розрахунок суми нарахування.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти уточнення рішення суду не заперечувала, пояснила, що неодноразово зверталась до попереднього головного лікаря і нинішнього, який запропонував їй звернутись до суду, оскільки лікарня являється бюджетною установою і витрати на відрядження не передбачено.

Представник відповідача в судовому засіданні надала суду довідку про суму компенсації за період з 11.07.2012р. по 28.02.2015 року, яка становить 212,42 грн.

Суд, розглянувши заяву, дійшов наступного висновку:

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або з власної ініціативи суд може ухвалити додаткове рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦПК України подання заяви про додаткове рішення суду допускається, якщо не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне винести додаткове рішення.

Беручи до уваги, що за відрядження нараховується компенсація, а не інфляція, суд виносячи рішення в задоволенні позову виходить з наступного.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму ВС України N 13 від 24.12.99 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» у справах, пов'язаних із вирішенням спорів про індексацію заробітної плати або компенсацію працівникам втрати її частини у зв'язку із затримкою її виплати», суди мають враховувати, що:

2) компенсація втрати частини заробітної плати провадиться згідно зі ст.34 Закону і Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів

України від 20 грудня 1997 р. № 1427 ( 1427-97-п ) (зі змінами, внесеними постановою від 23 квітня 1999 р. № 692 ( 692-99-п ), підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки

виплати нарахованої заробітної плати (проіндексованої за наявності необхідних для цього умов) на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому винен роботодавець, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток.

Враховуючи, що заборгованість з виплати коштів за знаходження у відрядженні в тому числі з урахуванням компенсації виникло не вини позивачки, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з відповідача КУ «Чернігівська центральна районна лікарня» необхідно стягнути заборгованість із витрат на відрядження у розмірі 996 грн. 20 коп. з урахуванням компенсації за період з 11.07.2012р. по день звернення до суду - 28.02.2015р.

Керуючись ч. 1 ст. 208, п. 2 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, п. 22 Постанови Пленуму ВС України № 13 від 24.12.99 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» у справах, пов'язаних із вирішенням спорів про індексацію заробітної плати або компенсацію працівникам втрати її частини у зв'язку із затримкою її виплати»суд,-

ВИ Р І Ш И В:

Винести додаткове рішення, доповнивши резолютивну частину рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 12 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Запорізької області про стягнення коштів за знаходження у відрядженні :

Стягнути з КУ «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Запорізької області, Код ЗКПО: 1992995, МФО 913015, р/рахунок: 1040 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 заборгованість із витрат на відрядження у розмірі 996 (девятсот девяносто шість ) грн. 20 коп. з урахуванням компенсації з 10.07.2012 по 12.02.2015рр., (яка виникла не з вини позивачки) в розмірі 212, 42 грн. (двісті дванадцять грн., 42 коп).

Виконавчий лист № 329/114/15-ц виданий 23 лютого 2015 року визнати таким, що втратив чинність.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: С.І.Глянь