Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №320/4852/15-ц
провадження № 22-ц/778/5208/15 Головуючий у 1 інстанції: Іваненко О.В.
Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Кочеткової І.В.,

при секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 червня 2015 року про забезпечення позову,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення 526 000 грн. заборгованості за договором позики від 10 липня 2012 року. З метою забезпечення позову просила накласти арешт на майно відповідача: нежитлове приміщення по АДРЕСА_2, квартиру АДРЕСА_1, автомобіль NISSAN MICRA, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 червня 2015 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на нежитлове приміщення по АДРЕСА_2, квартиру АДРЕСА_1, автомобіль и і виданий на його підставі Державний акт проNISSAN MICRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 та заборонено вчинення будь-яких дій щодо продажу, відчуження та переоформлення вказаного майна.

В апеляційній скарзі про скасування судової ухвали і відмову у вжитті заходів забезпечення позову ОСОБА_3. посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, відсутність підстав для забезпечення позову в обраний судом спосіб, порушення прав третіх осіб на вказане майно.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає частковому задоволенню.

За вимогами ч.1 п.2 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Відповідно до ст.ст.151, 152 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позов може забезпечуватися забороною вчиняти певні дії, накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

За роз'ясненнями п.4 постанови Пленуму Верховноо Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Постановляючи ухвалу від 09 червня 2015 року про забезпечення позову, суд врахував майновий характер та підстави спору між сторонами, предметом якого являється стягнення боргу в загальній сумі 526 000 грн.

Спосіб забезпечення позову обрано судом відповідно до ст. 152 ЦПК України і співмірно із заявленими позивачем вимогами.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали являються безпідставними. Суд дотримався норм процесуального права, з'ясувавши що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що обраним видом забезпечення позову порушено права і охоронювані законом інтереси третіх осіб - співвласників і нових власників рухомого і нерухомого майна, обмежено їх право користування майном, не заслуговують на увагу. Обраний судом спосіб забезпечення позову не порушує права відповідача і інших осіб на користування майном, яким забезпечено позов.

Допустимих доказів в обґрунтування доводів про те, що ОСОБА_2 станом на 9 червня 2015 року - дату вжиття заходів забезпечення позову вже не була його власником, остання суду не надала. Відчуження відповідачем вказаного в ухвалі майна після 09 червня 2015 року не є підставою для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відсутність тексту оскаржуваної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень не є підставою для її скасування судом апеляційної інстанції.

Разом з тим, постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції на порушення ч.3 ст.152 ЦПК України не обговорив питання щодо співмірності виду забезпечення із предметом спору, не обговорив питання про те, що вартість майна, на яке накладено арешт, може перевищувати суму боргу.

Вказаний недолік підлягає виправленню шляхом доповнення оскаржуваної ухвали вказівкою про накладення арешту на вказане в ухвалі майно в межах ціни позову - 526 000 грн.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими для вирішення спірного питання.

Керуючись ст.ст. 307, 312 п.2 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 червня 2015 року по цій справі змінити, доповнивши її вказівкою про накладення арешту на вказане в оскаржуваній ухвалі майно в межах ціни позову - 526 000 грн.

В іншій частині оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: