Справа № 369/5254/15-ц Головуючий у І інстанції Дубас Т. В.
Провадження № 22-ц/780/5510/15 Доповідач у 2 інстанції Антоненко В. І.
Категорія 23 21.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

21 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого - судді Антоненко В.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Гуля В.В.,

за участю секретаря - Бобка О.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петропавлівське», Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-Будівельна група «Олімп» про визнання недійсними та скасування рахунків по обслуговуванню паркомісць.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулись до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Петропавлівське» (далі - ТОВ «Петропавлівське»), товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна група «Олімп» (далі - ТОВ «Інвестиційно-будівельна група «Олімп») про визнання недійсними та скасування рахунків по обслуговуванню паркомісць.

Заявлені вимоги обґрунтовували тим, що 16 липня 2011 року відбулась переуступка майнових прав на паркомісце № 12 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, згідно інвестиційного договору № 54-А про участь ОСОБА_2 у фінансуванні будівництва критого паркінгу від 30 травня 2008 року. Будівництво вищевказаного паркомісця у сумі 100 000 (сто тисяч) гривень було проінвестовано у повному обсязі, що підтверджується довідкою від 30 травня 2008 року щодо повного розрахунку за паркомісце № 12.

16 липня 2011 року відбулась переуступка майнових прав на паркомісце № 13 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, згідно інвестиційного договору № 55-А про участь ОСОБА_3 у фінансуванні будівництва критого паркінгу від 30 травня 2008 року. Будівництво вищевказаного паркомісця у сумі 100 000 (сто тисяч) гривень було проінвестовано у повному обсязі, що підтверджується довідкою від 30 травня 2008 року щодо повного розрахунку за паркомісце № 13.

Відповідно до п. 3.2 даних договорів ТОВ «Інвестиційно-будівельна група «Олімп» зобов'язується за рахунок власних та (або) залучених сил і коштів здійснити будівництво об'єкту і передати об'єкт у власність інвестору в терміни, передбачені цим Договором.

Відповідно до п.1.4 даних договорів плановий термін здачі підземного паркінгу в експлуатацію IV квартал 2010 року, згідно 3 абзацу п. 3.1. договорів, а саме: протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання повідомлення від Підприємства (ТОВ «Інвестиційно-будівельна група «Олімп») про введення підземного паркінгу в експулатацію, прийняти від Підприємства об'єкт інвестування по акту прийому передачі.

На час звернення з позовом до суду позивачам так і не було надано повідомлення щодо введення підземного паркінгу в експлуатацію, також жодного акту прийому передачі щодо об'єкта інвестування підписано сторонами договору не було.

На даний час підземний паркінг в експлуатацію так і не зданий, чим на думку Позивачів, порушено їх право власності щодо володіння, користування та розпорядження майном.

ТОВ «Петропавлівське» є організацією, яка надає послуги щодо утримання та обслуговування у житловому комплексі «Петропавлівське», та починаючи з 01.01.2015 року, відповідно до оголошення, копія якого знаходиться в матеріалах справи, дана організація почала виставляти рахунки інвесторам паркомісць.

Позивачі не є власниками паркомісць, вони є інвесторами, відповідно до вищезазначених договорів. Право власності не було отримано з причини ненадання будівельною організацією необхідних документів відповідно до договору щодо отримання права власності на інвестовані об'єкти.

Позивачі зазначили, що ТОВ «Петропавлівське», монополізуючи своє становлення у житловому комплексі «Петропавлівське», нав'язує тарифи, які були узгоджені з інвесторами або власниками даних паркомісць. Об'єктивного розрахунку щодо вартості утримування об'єкту розроблено не було.

Також, у ТОВ «Петропавлівське» відсутній підписаний з позивачами договір щодо надання послуг, а тому товариство не має права щодо нарахування заборгованості.

Позивачі зазначили, що ТОВ «Інвестиційно-будівельна група «Олімп» не в повному обсязі виконало визначені договором дії щодо здійснення будівництва та передачі об'єкта у власність інвестору, а ТОВ «Петропавлівське», не маючи на це права, прийняло на себе зобов'язання щодо утримування об'єкту, нав'язуючи інвесторам ціну, яка не відповідає ринковій по типу надання послуг.

Позивачі зазначили, що відповідно до ст. 1042 ЦК України управитель має право на плату, встановлену договором, а також на відшкодування необхідних витрат, зроблених ним у зв'язку з управлінням майном. Але підрахунки витрат на управління підземного паркінгу Відповідач не виконував, або виконав не належним чином, а на вимогу Позивачів надати інформацію про загальні обсяги витрат щодо утримання підземного паркінгу надав лише таблицю тарифів з 01 січня 2015 року у розмірі 25,08 гривень за 1 метр квадратний площі, та перерахунок тарифів з 01 березня 2015 року у розмірі 14,63 гривні за метр квадратний площі паркомісця.

Дані тарифи не були винесені на обговорення, приймалися особисто керівництвом ТОВ «Петропавлівське», при цьому, на думку позивачів, деякі пункти порушують законодаство, такі як нарахування на фонд заробітної праці, електропостачання, поточні ремонтні роботи, обслуговування воріт, встановлення та обслуговування магнітних замків, вогнегасників, системи вентиляції.

Позивачі зазначили, що договірних відносин між ними та ТОВ «Петропавлівське» немає, жодного договору щодо утримання або обслуговування інвестованого об'єкту, а саме паркомісць № 12, № 13 сторонами підписано не було, тому виставлені рахунки з 01 січня 2015 року, на їх думку, є незаконними та такими, що оплаті не підлягають.

Позивачі просили суд визнати незаконними рахунки, виставлені ТОВ «Петропавлівське» щодо обслуговування паркомісць № 12 та № 13 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, АДРЕСА_2 та такими, що не підлягають оплаті; визнати незаконною заборгованість, яка утворилась відповідно виставлених рахунків по обслуговуванню паркомісць № 12 та № 13 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, АДРЕСА_2 та скасувати її; визнати незаконними тарифи, сформовані ТОВ «Петропавлівське» щодо обслуговування вищезазначених паркомісць; заборонити ТОВ «Петропавлівське» виставляти рахунки щодо обслуговування паркомісць за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, АДРЕСА_2 без підписання відповідного договору про обслуговування з власниками паркомісць; судові витрати покласти на ТОВ «Петропавлівське».

В подальшому, позивачі подали до суду заяву про зменшення позовних вимог, в остаточному варіанті просивши суд: визнати рахунки, виставлені з січня по липень 2015 року ТОВ «Петропавлівське» за обслуговування паркомісць № 12 та № 13 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, АДРЕСА_2 незаконними і такими, що не підлягають оплаті; визнати незаконною та скасувати заборгованість, яка утворилася відповідно до виставлених ТОВ «Петропавлівське» рахунків з лютого по липень 2015 року щодо обслуговування паркомісць № 12 та № 13 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, АДРЕСА_2 ; визнати дії ТОВ «Петропавлівське» щодо формування тарифів на обслуговування паркомісць за вищезазначеною адресою незаконними та покласти на ТОВ «Петропавлівське» судові витрати.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що 05 квітня 2010 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Інвестиційно-будівельна група «Олімп» було укладено інвестиційний договір про участь у фінансуванні будівництва критого паркінгу за № 289-А,відповідно до п.1.1. якого інвестор здійснює фінансування будівництва обраного ним об'єкту інвестування шляхом внесення коштів на поточний рахунок Підприємства з метою отримання цього об'єкту у власність після завершення будівництва будинку, в якому знаходиться об'єкт, на умовах цього договору. Відповідно до п. 1.3 вищезазначеного договору, адреса об'єкту будівництва: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1.Аналогічний договір був укладений 05 квітня 2010 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Інвестиційно-будівельна група «Олімп».01 березня 2011 року ТОВ «Петропавлівське» від ТОВ «Інвестиційно-будівельна група «Олімп» було передано в управління з управління (з балансу) житловий будинок та критий паркінг за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, АДРЕСА_2.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд обгрунтовано виходив з положень ст. ст. 626, 627 ЦК України та прийшов до правильного висновку про те, що позивачі не надали належних та допустимих доказів для задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Тобто, ТОВ «Петропавлівське» взяло на себе обов'язок управління підземним паркінгом з метою задоволення потреб власників паркомісць в підземному паркінгу щодо безперервної та якісної експлуатації об'єкта.

Відповідно до п. 3.1. вищезазначених інвестиційних договорів про участь у фінансуванні будівництва критого паркінгу інвестор зобов'язується за рахунок власних коштів, після підписання з Підприємством акту прийому-передачі паркомісця, оформити правовстановлюючі документи на об'єкт інвестування та за рахунок власних коштів нести витрати по утриманню підземного паркінгу з дня підписання акту прийому-передачі з Підприємством.

Згідно з правилом частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 627 цього Кодексу відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Позивачами ані в позовній заяві, ані в заяві про зменшення розміру позовних вимог не конкретизовано розмір нарахованої їм заборгованості, яку просять визнати незаконною та скасувати; копії повідомлення про сплату комунальних послуг не дають можливості суду встановити загальний розмір нарахованої заборгованості, оскільки стосуються вибіркових місяців (ОСОБА_2 - повідомлення про сплату комунальних послуг за лютий 2015 року, ОСОБА_4 - повідомлення про сплату комунальних послуг за січень і за березень 2015 року); більш того законодавством не передбачено такого способу захисту своїх прав та інтересів як визнання незаконною та скасування заборгованості.

Стосовно заявленої вимоги Позивачів щодо визнання рахунків, виставлених з січня по липень 2015 року ТОВ «Петропавлівське» за обслуговування паркомісць № 12 та №13 за адресою: АДРЕСА_2 незаконними і такими, що не підлягають оплаті, то слід зазначити, що нарахування заборгованості з оплати за обслуговування паркомісць само по собі ще не порушує нічиїх прав, оскільки діючим законодавством, яке регулює правовідносини, що виникли між сторонами, не передбачено стягнення нарахованої заборгованості безпосередньо на підставі рахунку про заборгованість. Даний рахунок є різновидом претензії підприємства і може залишатися нереалізованим з якихось причин. Тому його складання само по собі ще не свідчить про порушення прав споживачів. І тільки в разі вчинення товариством конкретних дій, як то пред'явлення позову до суду про стягнення нарахованої заборгованості, тощо, може йти мова про порушення прав споживачів і вже в межах такого позову й виникає необхідність аналізу рахунків заборгованості в плані перевірки наявності самого порушення по оплаті за надані послуги. Таким чином, вимоги позивача про визнання рахунків незаконними та такими, що не підлягають оплаті, в межах заявлених позовних вимог по даній справі не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав.

Щодо позовної вимоги про визнання дій ТОВ «Петропавлівське» щодо формування тарифів на обслуговування паркомісць незаконними, то слід зазначити, що відповідно до правової норми, зазначеної в Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529, вартість інших послуг (утримання служб консьєржів, вбудованих паркінгів, установлення і утримання замково-переговорних пристроїв тощо) сплачується понад розмір плати за послуги на підставі договорів, укладених між власниками житлових будинків (гуртожитків), власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку), власниками нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) та відповідними надавачами послуг.

Позивачами не надано доказів невідповідності поданих ТОВ «Петропавлівське» розрахунків економічно обґрунтованих витрат на обслуговування паркомісць чинному законодавству або порядку здійснення таких розрахунків чи інших доказів щодо неправомірного застосування тарифів ТОВ «Петропавлівське».

Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Докази та обставини, на які посилаються апелянт в своїх апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: