Справа № 581/728/15-ц
Провадження № 2/581/264/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
17 вересня 2015 року Липоводолинський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді - Сізова Д.В.,
з участю секретаря - Самілик Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОТУРЕ-АГРО», третя особа: відділ Держземагенства у Липоводолинському районі Сумської області,
про розірвання договору оренди землі,
29 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.
Свої вимоги мотивував тим, що будучи з 2001 року власником розташованої на території Синівської сільської ради Липоводолинського району земельної ділянки, площею 3,20 га, він уклав з відповідачем договір оренди землі від 10 грудня 2006 року, на строк 10 років, який 12 червня 2007 року був зареєстрований у Липоводолинському районному відділенні Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру».
Вказує, що ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» систематично порушує його умови, зокрема:
із самого початку укладення договору оренди не у повному обсязі виплачує орендну плату за користування земельною ділянкою, а саме, проводячи розрахунок зерном, відповідач у порушення п.12 договору оренди жодного разу не складав відповідні акти, не відбувалась звірка ваги та якості наданої продукції, у в 2014 році розрахунок за користування земельною ділянкою взагалі не проводився;
не проводилася щорічна індексація орендної плати, як того вимагає п.10 договору оренди земельної ділянки;
у порушення вимог ст.8 Закону України «Про оренду землі» передання у 2013 році земельної ділянки в суборенду ТОВ «Діамант-Агро» без наявності відповідного положення в договорі оренди земельної ділянки та відповідної письмової згоди орендодавця,;
Крім того, посилається на порушення відповідачем положень ст. 15 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якого договір оренди земельної ділянки не містить такої істотної умови договору, як передача в заставу та внесення до статутного капіталу права оренди земельної ділянки, що і здійснило ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО», уклавши з ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» договір застави від 03 вересня 2013 року та передавши останньому в заставу належні йому права оренди земельної ділянки. Зазначене вказує на недійсність договору оренди земельної ділянки та доводить факт передачі ділянки в суборенду.
Сторони, треті особи, їх представники у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від відповідача заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Тому, зважаючи на надану представником позивача заяву про підтримання позовних вимог та можливості розгляду справи у заочному порядку, суд вважає можливим розглянути цивільну справу без присутності учасників провадження, ухваливши заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 01 листопада 2001 року ОСОБА_1 отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,20 га, що розташована на території Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області.
Згідно з актами, 10 грудня 2006 року договірні сторони визначили межі вказаної земельної ділянки в натурі, а 12 червня 2007 року відбулися приймання-передача цієї земельної ділянки, що надавалася в оренду.
Відповідно до п.п. 1, 9, 36 зазначеного договору орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, орендна плата вноситься орендарем, зміна умов договору оренди здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін.
01 жовтня 2013 року між ТОВ «МАГДОН» (виконавець), ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» (замовник) та ПАТ «БАНК КАМБІО» (кредитор) укладено договір, відповідно до умов якого виконавець на розташованих на території Синівської сільської ради Липоводолинського району земельних ділянках, загальною площею 1350,7 га, зобовязався виконати сільськогосподарські роботи по посіву, обробці, вирощуванню та збиранню сільськогосподарської продукції, а також погасити заборгованість перед орендодавцями по орендній платі та сумам орендного податку.
24 березня 2014 року між ТОВ «МАГДОН» (первісний кредитор), ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» (новий кредитор) та ПАТ «БАНК КАМБІО» укладено договір про відступлення права вимоги за договором від 01 жовтня 2013 року, відповідно до умов якого обовязки виконати обробіток земель та інше перейшло до ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО».
Ухвалою господарського суду міста Києва від 21 травня 2014 року порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО», введено процедуру розпорядження майном товариства.
12 березня 2015 року між ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» та ТОВ «АГРАРНА КОМПАНІЯ ФОРВАРД» укладено договір підряду, відповідно до умов якого останній зобовязався здійснити обробіток орендованих ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» земельних ділянок на території Синівської сільської ради Липоводолинського району.
Відповідно до наданих 10 серпня 2015 року відділом Держземагенства у Липоводолинському районі Сумської області відомостей, договори суборенди належних позивачу земельних ділянок протягом 2011-2012 років не реєструвалися.
Згідно з довідкою Роменської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області від 18 серпня 2015 року нарахування та виплата орендної плати, а також сплата податку на доходи фізичних осіб із сум доходу від надання майна в оренду ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» позивачу за 2014 рік та шість місяців 2015 року не здійснювалася.
За наданими Синівською сільською радою Липоводолинського району відомостями від серпня 2015 року, починаючи з серпня 2014 року ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» самостійно не обробляло орендовані ним земельні ділянки, а їх обробітком займалися ТОВ «АГРАРНА КОМПАНІЯ ФОРВАРД», ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» та ФГ «Обрій».
Відповідно до наданих ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» відомостей, орендну плату за 2014 рік у сумі 2417 грн. 81 коп. позивачеві було сплачено цим товариством.
Зміна умов договору оренди землі в письмовій формі за взаємною згодою сторін не проводилась.
Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».
Орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оренду землі»), а орендодавець відповідно до ч. 1 ст. 24 цього Закону має право вимагати від орендаря безпосереднього використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди та своєчасного внесення орендної плати.
Таким чином, залучення третіх осіб до обробітку землі та сплати орендної плати орендодавцю з припиненням орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки виходить за межі діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем.
Із матеріалів справи вбачається, що з моменту збору врожаю 2013 року ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» передало орендовану земельну ділянку в користування іншій юридичній особі без згоди на те орендодавця, фактично господарської діяльності із цільового її використання не здійснювало, ця земельна ділянка оброблялась іншою юридичною особою, яка й сплачувала орендодавцю орендну плату.
За змістом ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст.ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору.
Саме до такого висновку зводиться правова позиція Верховного Суду України у постанові від 12 лютого 2014 року (у справі № 6-166 цс 13), відповідно до якої припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки та передача третім особам функцій з її обробітку й оплати орендної плати орендодавцю, виходить за межі господарської діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем, та є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки за ст. 32 вказаного Закону. Тому позовна вимога про розірвання договору оренди земельної ділянки з даної підстави підлягає задоволенню.
Щодо посилань про відсутність у тексті договору оренди такої істотної умови, як можливість передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, та укладення відповідачем з ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» договору застави, суд зазначає наступне.
Зазначена умова в договорі оренди землі була визначена істотною лише із внесенням змін до ст. 15 Закону України «Про оренду землі», які відбулися 14 жовтня 2008 року. Доказів укладення договору застави суду надано не було.
Крім того, зазначене не може бути підставою для розірвання договору оренди, тому суд розглядає дану вимогу як безпідставну та необґрунтовану.
Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягнути 243 грн. 60 коп. в рахунок повернення судового збору.
Керуючись ст.ст.10, 212-215, 223 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОТУРЕ-АГРО» на користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Заочне рішення може бути переглянуто Липоводолинським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до апеляційного суду в загальному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом 10 днів із дня його проголошення, а якщо він не був присутнім у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, має право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Д. В. Сізов