Номер провадження 2/754/2816/15
Справа № 754/4960/15-ц
У Х В А Л А

19.05.2015 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ЛІСОВСЬКА О.В., розглянувши клопотання представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті", третя особа: ОСОБА_2, про визнання недійсним положень кредитного договору та договору в цілому, договору застави транспортного засобу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ "Порше Мобіліті" про визнання недійсним положень кредитного договору та договору в цілому, договору застави транспортного засобу.

В судовому засіданні представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ "Порше Мобіліті" здійснювати дії, спрямовані на звернення стягнення на легковий автомобіль НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1, та переданий у заставу за Договором застави транспортного засобу від 29.11.2013 року, шляхом звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису за Договором застави.

Ухвалою суду від 12.05.2015 року позивачу був наданий строк для усунення недоліків по вказаній заяві, а саме для сплати судового збору.

18.05.2015 року представником позивача до суду була подана заява на виконання вимог ухвали суду та квитанція про сплату судового збору у розмірі 121, 80 грн.

На даний час подана заява про забезпечення позову повністю відповідає вимогам діючого законодавства.

Зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали справи, суддя приходить до висновку, що заява представника позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Згідно із ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є визнання недійсним п. 1.3.1 Загальних умов кредитування (додаток до Кредитного договору від 26.11.2013 року), визнання недійсним Графіку погашення кредиту за кредитним договором від 26.11.2013 року, визнання недійсним Кредитного договору від 26.11.2013 року, а також визнання недійсним Договору застави автомобіля від 29.11.2013 року.

У письмовій заяві представником позивача вказується про те, що відповідач має право задовольнити свої вимоги за рахунок майна, що перебуває у заставі у випадку невиконання (або часткового невиконання) умов Кредитного договору, внаслідок чого повернення сторін у стан, який існував до моменту порушення буде неможливим, оскільки предмет застави не підлягатиме витребуванню у добросовісного набувача.

Але при цьому слід зазначити, що представником позивача не наведено достатньо підстав, що могли б свідчити про те, що невжиття саме таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду, не надано жодних належних доказів на підтвердження того, що відповідач має намір звернути стягнення на транспортний засіб, що перебуває у заставі, а тому суддя приходить до висновку, що підстав для задоволення клопотання представника позивача немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику позивача у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом п"яти днів з дня проголошення.

Суддя: