АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
Справа № 676/8999/14-ц
Провадження № 22-ц/792/461/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

у складі: головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Фанди В.П., Спірідонової Т.В.

при секретарі: Дорощук О.М.

з участю: апелянта ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 24 січня 2015 року, по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права на користування житлом, виселення з будинку,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_1, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що з жовтня 1996 року перебувала в шлюбі з ОСОБА_2

28 серпня 2012 року ОСОБА_2, як член її сім'ї, за згодою її матері, власника будинку, був зареєстрований в АДРЕСА_1.

24 грудня 2013 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано.

14 листопада 2014 року її мати - ОСОБА_3 подарувала їй будинковолодіння та земельну ділянку за зазначеною адресою.

У зв'язку з цим, позивач просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житлом та виселити його з будинку АДРЕСА_1

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 24 січня 2015 року у позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити.

Вважає, що рішення є незаконним, необґрунтованим, таким що не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що суд не прийняв до уваги, що на момент вселення ОСОБА_2 в будинок його власником була матір позивача. На день подачі позову, власник будинку змінився, відповідач не є членом сім'ї позивача.

Апелянт зазначає, що відповідач не набув самостійного права на житло.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню ____________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Шевцова Л.М. Категорія:43,44,46

Доповідач: Купельський А.В.

частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що ОСОБА_2 був вселений у спірний будинок за рішенням Кам'янець-Поідльського міськрайонного суду від 28.08.2014 року, яке ОСОБА_1 не оскаржувалось.

Між тим, з таким висновком суду першої інстанції повністю погодитись неможливо.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч ці порушення можуть і не бути поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.

Із зазначеного слід дійти висновку, що виникнення права членів сім'ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку, права власності на цей будинок, а відтак - припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сім'ї на користування цим будинком.

Отже, права членів сім'ї власника будинку на об'єкт власності є похідними від прав самого власника.

Передбачаючи право власника житлового будинку (квартири) на відчуження цих об'єктів, закон не передбачив при цьому перехід прав і обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом (житлового сервітуту) членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника будинку (квартири), на відміну від договору найму (оренди) житла - ст. ст. 810, 814 ЦК України.

Частина 4 ст. 156 ЖК України передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна.

Зазначені висновки не суперечать нормам ст. 47 Конституції України, ст. 9 ЖК України, ст. 311 ЦК України, враховуючи, що право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи.

Враховуючи, що відповідач не набув самостійного права на житло з підстав, передбачених законом (найм, оренда, вселення наймачем чи на підставі ордера тощо - ст. 810 ЦК України, ст. ст. 61, 64 ЖК України), висновок суду першої інстанцій про відсутність порушення житлових прав позивача та про брак підстав для їх захисту є помилковим.

Таким чином, з припиненням права власності особи на жиле приміщення, члени його сім'ї також втрачають право користування цим приміщенням і підлягають виселенню за позовом нового власника.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що сторони з 1996 року до грудня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі і проживали в АДРЕСА_1, власником якого була мати позивача - ОСОБА_3 (а. с. 7)

28 серпня 2012 року ОСОБА_2, як член сім'ї, зі згоди власника будинку був зареєстрований в зазначеному будинку (а. с. 7).

Шлюб між сторонами розірвано рішенням суду від 24.12.2013 року (а. с. 5).

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 28 серпня 2014 року ОСОБА_2 вселено в будинок АДРЕСА_1 (а. с. 8-10).

ОСОБА_3 14 листопада 2014 року подарувала житловий будинок за вказаною адресою своїй дочці - ОСОБА_1 (а. с. 3, 4).

Отже, у зв'язку з тим, що ОСОБА_2, не є членом сім'ї власника будинку, у нього відсутні договірні відносини з ним. Колишній власник будинку помер і право власності перейшло до ОСОБА_1, тому відповідач втратив право користування цим будинком, оскільки його права похідні від прав колишнього власника будинку.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині відмови у виселенні ОСОБА_2 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, змінює розподіл судових витрат.

За таких обставин з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судові витрати в сумі 121 грн. 80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 24 січня 2015 року скасувати в частині відмови у виселенні. Ухвалити нове, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з будинку АДРЕСА_1 Кам'янець-Подільського району без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 121 грн. 80 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду А.В. Купельський