У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У травні 2014 року ПАТ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 22 076 грн 77 коп. за договором про надання карткового кредиту від 29 жовтня 2007 року.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 березня 2015 року в позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено в частині обґрунтування підстав для відмови в позові. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «ПриватБанк» просить скасувати судові рішення у справі, мотивуючи свою вимогу порушенням судами (судом) норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив із того, що з огляду на положення п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг сплив строк позовної давності до вимог позивача.

Змінюючи обґрунтування підстав для відмови в позові, апеляційний суд виходив із того, що тіло кредиту (3000 грн) та проценти за кредитним договором (1445 грн 30 коп.) вже було стягнуто судовим наказом Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2008 року. Крім того, оскільки матеріали справи не містять відомостей щодо пролонгації договору, боржник не здійснював погашення заборгованості за кредитом, а з указаним позовом банк вернувся у травні 2014 року, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові з цих підстав.

Рішення апеляційного суду відповідає нормам матеріального і процесуального закону, правовому висновку Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року (справа № 6-103цс14), а також встановленим обставинам справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, оскільки не містять посилання на докази щодо строку дії виданої відповідачу кредитної картки та відомості про її перевипуск.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту рішення апеляційного суду вбачається, що наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк