Справа № 203/1724/14-ц
Провадження № 2/0203/837/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Лісіцині М.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «УКРСИББАНК», ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим

встановив:

18 березня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача ПАТ «Укрсиббанк» з позовом про визнання договору поруки припиненим. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що між нею та відповідачем укладено договір поруки № 0/4 від 21.03.2008. Строк дії вказаного договору не встановлений, тому на підставі ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Відповідач 18.05.2009 року направив заяву-повідомлення № 133-126/081 на адресу основного позичальника ОСОБА_3, в якій вимагав повернення усієї суми заборгованості за кредитом. Оскільки протягом наступних шести місяців відповідач не звернувся з позовом до ОСОБА_2, вона вважає, що договір поруки слід визнати припиненим.

Відповідач ПАТ «Укрсиббанк» звернувся з клопотанням про заміну сторони у справі правонаступником, мотивуючи це тим, що 08 грудня 2011 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами, за яким права вимоги за спірними договором поруки перейшли до ПАТ «Дельта Банк» (а.с. а.с. 9 20).

В судовому засідання 08 квітня 2014 року судом було ухвалено про залучення ПАТ «Дельта Банк» як співвідповідача (а.с. 25).

Рішенням Кіровського районного суду від 11 червня 2014 року, залишеним в силі ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня 2015 року ухвалені по справі рішення скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції

Під час нового розгляду представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ПАТ «Дельта Банк» та третя особа ОСОБА_3 в засідання суду не зявились, причини своєї неявки не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином (а.с. а.с. 218 220).

Відповідач ПАТ «Укрсиббанк» в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 221). Водночас від нього надійшли письмові заперечення, в яких він просив відмовити у позові, оскільки боржник до поручитель відповідають як солідарні боржники, основне зобовязання на цей час не погашене, строк дії договору поручительства не визначений і тому, на думку відповідача, закінчується з виконанням основного зобовязання. Відповідач також посилався на рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області, скасовані в касаційному порядку, а також на заочне рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 20.05.2001 року, яким задоволені позовні вимоги відповідача до ОСОБА_2, стягнуто заборгованість за кредитним договором.

Оскільки жоден з відповідачів не зявився в судове засідання, від відповідача ПАТ «Дельта Банк» не надійшло жодних заяв та клопотань, від відповідача ПАТ «Укрсиббанк» надійшли заперечення на позов, проте про розгляд справи за його відсутності він не просив, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України здійснити розгляд даної цивільної справи в заочному порядку відповідно до Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.03.2008 р. між відповідачем та третьою особою ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 0, за яким Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» (правонаступником його є відповідач) надав третій особі кредит у сумі 105 000,00 доларів США з терміном повернення 21.03.2029 р., що підтверджується наявними у справі матеріалами та не заперечується сторонами.

Того ж дня між сторонами було укладено договір поруки № 0/4, за яким позивач зобов'язався солідарно з третьою особою відповідати за своєчасне повернення кредитних коштів (а.с. 5).

18 травня 2009 року у зв'язку із систематичним невиконанням кредитних зобов'язань відповідач висунув третій особі письмову вимогу про дострокове погашення зобов'язань за кредитним договором, визначивши строк такого погашення 31-й календарний день від дати отримання письмової вимоги (а.с. 4). Факт направлення вказаної вимоги також встановлений заочним рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 28 січня 2014 року у цивільній справі № 203/5816/13-ц відносно іншого поручителя за тим самим договором (а.с. 40).

Відповідно до частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Укладений між сторонами договір поруки № 0/4 від 21.03.2008 не містить конкретного строку дії, п. 3.1. Договору передбачено, що він діє до повного припинення всіх зобовязань боржника за основним договором (а.с. 5). Вказане формулювання не може вважатись конкретним строком дії договору, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення, а згідно ч. 1 ст. 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Про те, що договір поруки № 0/4 від 21.03.2008 року не може вважатись таким, що містить строк його дії, зазначено в абз. 5 стор. 5 ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року.

Судом встановлено, що у травні 2009 року відповідач висунув третій особі письмову вимогу про дострокове погашення зобов'язань за кредитним договором, визначивши строк такого погашення 31-й календарний день від дати отримання письмової вимоги.

Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України . Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. При цьому на підставі ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України вказані положення застосовуються і до кредитних відносин.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у звязку з предявленням ПАТ «Укрсиббанк» вимоги до ОСОБА_3 у травні 2009 року, він мав предявити вимоги до позивачки протягом наступних шести місяців з метою дотримання строку, визначеного ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України.

У лютому 2010 року ПАТ «Укрсиббанк» звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ТОВ «Ратекс», ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 21.03.2008 р. (а.с. а.с. 75 76).

Заочним рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 20 травня 2011 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідачів (у тому числі ОСОБА_2О.) заборгованість за кредитним договором № 0 від 21.03.2008 року (а.с. 76).

Водночас, в подальшому ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська вказане заочне рішення було скасоване, а справу призначено до судового розгляду в загальному порядку (а.с. 85).

08 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами, за яким права вимоги за кредитним договором № 0 від 21.03.2008 року перейшли до ПАТ «Дельта Банк» (а.с. а.с. 9 20). З урахуванням цього на підставі відповідної заяви ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 12 березня 2012 року було замінено первісного позивача ПАТ «Укрсиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 86).

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 28 квітня 2014 року позовні вимоги до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ТОВ «Ратекс», ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 21.03.2008 р. було залишено без розгляду.

Таким чином, відповідачами було пропущено визначений ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України шестимісячний строк, що є підставою для задоволення позову ОСОБА_2

Наведене відповідає правовим позиціям, висловленим Верховним Судом України у постанові від 17 вересня 2014 року у справі № 125цс14.

Відповідно до ч. 5 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Підстав для іншого застосування норм матеріального права, ніж у наведеній вище постанові Верховного Суду України не вбачається.

Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі.

Згідно ст. 88 ЦПК України у звязку з повним задоволенням позовних вимог судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову, апеляційної та касаційної скарг (а.с. а.с. 1, 124, 179-А, 179-В) стягнути з відповідачів, розподіливши між ними в рівних частинах.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 251, 252, 559, 1050, 1034 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 58, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ПАТ «УКРСИББАНК», ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим задовольнити.

Визнати припиненим договір поруки № 0/4 від 21.03.2008 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Укрсиббинк», що забезпечує виконання кредитного договору № 0 від 21.03.2008 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК», місцезнаходження: 61050, м. Харків, пр. Московський, буд. 60, ідентифікаційний код 09807750, на користь ОСОБА_5, яка проживає за адресою: 49087, АДРЕСА_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, судовий збір в сумі 267 (двісті шістдесят сім) грн. 96 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК», місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б, ідентифікаційний код 34047020, на користь ОСОБА_5, яка проживає за адресою: 49087, АДРЕСА_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, судовий збір в сумі 267 (двісті шістдесят сім) грн. 96 коп.

Заочне рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 233 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем та третьою особою до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення. У раз, якщо рішення було ухвалене без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення також може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Повний текст рішення складено 18 червня 2015 року.

Суддя С.В. Єдаменко