Справа № 2/489/2784/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

10.11.2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді - Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участю:

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2015 р. ОСОБА_2. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна.

Вказував на те, що проживав з відповідачкою однією сім?єю, без реєстрації шлюбу з вересня 1997 р. до кінця червня 2015 р. В них є син ОСОБА_4, 2001 р.н. В період спільного проживання, за спільні кошти, сторонами було придбано квартиру АДРЕСА_1. Право власності на вищезазначене майно зареєстроване за відповідачкою ОСОБА_3, однак оскільки квартира була придбана сторонами за спільні кошти в період сумісного проживання позивач вважає, що дана квартира є спільним майном.

На підставі викладеного ОСОБА_2. просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги зменшив. Оскільки право власності на квартиру зареєстровано за відповідачкою та їх сином в рівних частках, вважає, що частки його та відповідачки є рівними та просив визнати за ним право власності на ? частку квартири в порядку розділу спільної сумісної власності..

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з?явилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю з вересня 1997 р. по червень 2015 р. , вели спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_1 в ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_4.

07.10.2002 р., між відповідачкою ОСОБА_3, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_4, та ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_7, було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, посвідчений ПН ММНО Поліщук Л.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 3538.

Вказана квартира була придбана за спільні кошти сторін, проте, згідно домовленості між ними, зареєстровано було право власності за відповідачкою та сином.

С червня 2015 року сторони припинили спільне проживання, при цьому позивач був вимушений мешкати окремо, через що вважає, що його права порушені відповідачем.

Згідно ст.112 ЦК України (ред.1963 р.) майно може належати на праві спільної власності двом або кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток або без визначення часток.

Відповідно до ст.113 ЦК України (ред.1963 р.) володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності проводиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди - спір вирішується судом.

Згідно ст.ст.16,17 Закону України «Про власність» спільною сумісною власністю громадян є майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї . Якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при надбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створені спільної власності. Частка учасника спільної власності визначається при поділі майна. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою, частки визначаються рівними.

Отже, суд вважає, що з урахуванням домовленості сторін щодо частки сина у спільній часткові власності на квартиру, інша частка є спільною для сторін у справі та складає по ? частині кожному.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 14, 30, 60, 62, 212-214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна - задовольнити.

Встановити, що частки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в праві спільній сумісній власності на ? частку квартири АДРЕСА_1 є рівними та складають по ? частки кожного.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: