Справа № 758/9815/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шаховніної М. О. ,

при секретарі - Якимович К. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр» про визнання незаконним та скасування наказу про дисциплінарне стягнення,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр» про визнання незаконним та скасування наказу про дисциплінарне стягнення.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що він з 01 серпня 2012 року та до цього часу працює на посаді головного редактора журналу в Державному підприємстві «Сервісно-видавничий центр», наказом від 27.08.2015 року № 225-Т його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності (догани) за неналежне виконання функціональних обов'язків, передбачених п. 3.4, 3.10, 3.19 наказу ДП "СВЦ Міндоходів" від 20.06.2014 року № 116 "Про розподіл функціональних обов'язків та повноважень між керівниками ДП "СВЦ Міндоходів України".

Зазначив, що підставою для винесення йому догани стало те, що згідно з графіком виходу журналу, затвердженого на підприємстві, № 32 журналу повинен був вийти в друк 25 серпня 2015 року, дана дата була чітко зазначена у листі-замовленні, який було направлено до типографії від 21.08.2015 року № 955. Однак типографією було затримано здачу номера на 1 добу, у зв'язку з тим, що понеділок 24 серпня був державним вихідним днем, а всі спроби позивача вплинути на видавництво з метою пришвидшення здачі номера саме у вівторок 25.08.2015 року були безрезультатними.

Крім того, позивач вказав, що ним не було порушено п. 3.4, 3.10, 3.19 наказу ДП "СВЦ Міндоходів" від 20.06.2014 року № 116 "Про розподіл функціональних обов'язків та повноважень між керівниками ДП "СВЦ Міндоходів України", оскільки він добросовісно виконує свої функціональні обов'язки.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просив визнати незаконним та скасувати наказ Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр» № 225-т від 27 серпня 2015 року «Про дисциплінарне стягнення».

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з тих же підстав, просив їх задовольнити. Пояснив, що він три роки працює у відповідача та належним чином виконує свої функціональні обов'язки. Вказав, що факт відсутності його вини у ситуації щодо невчасного здачі номера на одну добу керівництвом підприємства не було враховано. Відповідач не чекаючи пояснень з боку типографії про причини порушення ними строків здачі та без детального аналізу ситуації видав наказ про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечували та просили відмовити у його задоволенні. Пояснили, що вимоги позивача є необґрунтованими та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Відповідно до затвердженого графіку здачі до друку та виходу з друку журналу "Вісник. Право знати все про податки та збори" у ІІ півріччі 2015 року № 32 журналу повинен був вийти з друку 25 серпня 2015 року, але у вказаний строк журнал не вийшов, при цьому позивачем не було враховано, що 24 серпня 2015 року був вихідним днем, а тому ним були порушені його функціональні обов'язки, за що він і був притягнутий до дисциплінарного стягнення (а.с. 31-32).

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, вивчивши матеріали справи оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що наказом № 198-к від 01 серпня 2012 року ОСОБА_1 було призначено на посаду головного редактора журналу "Вісник податкової служби України" Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр Державної податкової служби України» (а.с. 44).

Наказом від 27.08.2015 року № 225-Т позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності (догани), оскільки відповідно до затвердженого графіку здачі до друку та виходу з друку журналу "Вісник. Право знати все про податки та збори" 25.08.2015 року є граничним терміном виходу з друку №32 Журналу. Однак № 32 Журналу вийшов з друку із запізненням, а саме - 26 серпня 2015 року. Причиною запізнення виходу з друку журналу стало неналежне виконання головним редактором журналу ОСОБА_1 функціональних обов'язків, затверджених наказом ДП "СВЦ Міндоходів" від 20.06.2014 року № 116 "Про розподіл функціональних обов'язків та повноважень між керівниками ДП "СВЦ Міндоходів України", а саме: передбачених п. 3.4, 3.10, 3.19 даного наказу (а.с. 45).

Згідно зі ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Пунктом 7.2.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр Державної податкової служби України» передбачено, що працівники підприємства несуть дисциплінарну відповідальність за невиконання неналежне виконання посадових обов'язків (а.с. 49-57).

Відповідно до ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов'язків, закріплених нормами трудового права, як-от: КЗпП, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Особливе значення при визначенні діяння працівника як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини працівника, тобто, пов'язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов'язків без поважних причин. Тобто наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника.

Працівника не можна визнати винним, якщо він неналежно виконує свою роботу (не забезпечив виконання), зокрема, внаслідок захворювання або відсутності відповідних умов для її виконання. В разі виникнення трудового спору наявність чи відсутність поважних причин, а отже, наявність чи відсутність вини працівника, встановлює орган, що розглядає спір.

Статтею 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці.

Відповідно до ч. ч.1, 4 ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Згідно роз'яснень, викладених в п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ щодо притягнення працівників до дисциплінарної відповідальності, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Отже дисциплінарним проступком визнається невиконання (неналежне виконання) саме трудових обов'язків за умови, якщо воно сталося в робочий час. Працівника не можна притягнути до дисциплінарної відповідальності, якщо він не порушив своїх трудових обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, підставою винесення наказу № 225-Т від 27 серпня 2015 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності було те, що ним були порушені п. 3.4, 3.10, 3.19 наказу ДП "СВЦ Міндоходів" від 20.06.2014 року № 116 "Про розподіл функціональних обов'язків та повноважень між керівниками ДП "СВЦ Міндоходів України".

Пунктом 3.4. посадових обов'язків головного редактора передбачено забезпечення розробки графіку випуску журналу, планів тематичного та інформаційного наповнення журналу, контроль випусків журналу та всіх технологічних етапах (рівнях), визначення строків, дат та інших умов виходу журналу (а.с. 10).

У п. 3.10 посадових обов'язків передбачено, що головний редактор представляє інтереси журналу в процесі організації роботи та налагодження договірних відносин з ДП "Преса", проводить переговори, візує укладені з ним договори, контролює стан виконання зобов'язань щодо доставки журналу та дотримання строків доставки (а.с. 10).

Згідно п. 3.19 головний редактор організовує роботу з типографіями та іншими видавничими підприємствами з питань забезпечення випуску журналу та поліграфічної продукції, забезпечує укладення та пролонгацію угод з типографіями, формує замовлення та технічні вимоги до якості випущеної ними продукції (а.с. 11).

У судовому засіданні встановлено, що позивачем були виконані його функціональні обов'язки згідно наказу ДП "СВЦ Міндоходів" від 20.06.2014 року № 116 "Про розподіл функціональних обов'язків та повноважень між керівниками ДП "СВЦ Міндоходів України" у повному обсязі, оскільки ним до типографії було направлено лист-замовлення щодо друку № 32 журналу від 21 серпня 2015 року № 955 з описом технічних характеристик журналу, а також вказівкою, що доставка журналу до редакції має відбутися саме 25 серпня 2015 року (а.с. 13).

З листа ДП "Преса України" від 31.08.2015 року вбачається, що вони проносять свої вибачення за понесені ДП "СВЦ Міністерства доходів і зборів" незручності щодо невчасного виходу журналу. Причиною зазначають те, що всі дні з моменту отримання заявки до передбаченого в заявці терміну видачі тиражу, були вихідними. ДП "Преса України" не виконало умови заявки № 955 від 21.08.2015 року та передало тираж журналу ДП "СВЦ Міністерства доходів і зборів" 26.08.2015 року (а.с. 14).

Трудове законодавство виходить з принципу презумпції невинуватості, тобто не можна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов'язаний сам доводити свою невинуватість.

Виходячи з положень ст. 10 ЦПК України саме на роботодавцеві лежить обов'язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Разом з тим, у судовому засіданні представниками відповідача не доведено невиконання позивачем покладених на нього посадових обов'язків, не надано доказів того, що при виконанні позивачем своїх обов'язків мав місце дисциплінарний проступок, не зазначено, які дії позивача призвели до негативних наслідків та заподіяння шкоди ДП «Сервісно-видавничий центр».

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що наказ ДП «Сервісно-видавничий центр» № 225-т від 27 серпня 2015 року «Про дисциплінарне стягнення» є незаконним і необґрунтованим, оскільки не з вини ОСОБА_1 було затримано здачу номера журналу на одну добу, а тому позовні вимоги позивача знайшли свого доведення у судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 139, 147, 147-1, 148, 149 КЗпП України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 15, 57, 58, 59, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр» № 225-т від 27 серпня 2015 року «Про дисциплінарне стягнення».

Стягнути з Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр» в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання через Подільський районний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М. О. Шаховніна