Справа № 397/688/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2015 року Олександрівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді КОМЛАЧ О.Ф.,

при секретарі СТУПАК Л.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Оберіг» про стягнення середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом , в якому просить стягнути з відповідача 7672 грн. 56 коп. середню заробітну плату за час затримки проведення з ним розрахунку при звільненні та 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди , завданої несвоєчасним проведенням розрахунку.

Позивач в судовому заіданні позовні вимги підтримав, суду поясгив, що він звільнився з роботи 1 грудня 2014 року, але вчасно розрахунок не отримав. Розрахункові кошти відповідач перерахував на його картку лише в березні 2015 року, а тому він просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку. Також просить стягнути з відповідача 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, оскільки він вчасно не отримав належні йому кошти, а за цей час гроші знецінилися, він вимушей був приймати міри для стягнення коштів через суд. Також позивач суду пояснив, що ним була змінена банківська платіжна картка, тому кошти ним були отримані фактично лише 06 квітня 2014 року, оскільки про зміну картки він вчасно не повідомив відповідача. Просить задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що дійсно не було вчасно проведено розрахунок з позивачем, оскільки у них на рахунках були відсутні кошти. Дійсно 27 березня 2015 року було підготовлено список працівників, де також був зазначений і позивач, та передано до банку для здійснення перерахування коштів на його картку. Кошти були перераховані 30 березня 2015 року. Прсить задовольнити позов частково, зменшивши суму середнього заробітку, оскільки вважає, що необхідно за березень 2015 року взяти до уваги не 21 день , а 19 днів, так як 27 березня вони вже передали список до банку.

Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали цивільної справи. Суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так в судовому засіданні було достовірно встановлено, що позивач працював у відповідача згідно наказу №103 від 30 листопада 2006 року (а.с.26) та 01 грудня 2014 року , згідно наказу №72, був звільнений з займаної посади (а.с. 25).

Відповідач не розрахувався з позивчем у день звільнення. Лише 27 березня 2015 року було складено Список №1 працівників КП «Оберіг», де під №1 значиться позивач, який надійшов до банку 30 березня 2015 року (а.с.27). Зарахування коштів на картку позивача було здійснено банком 06 квітня 2015 року -згідно Виписки по картковому рахунку (а.с.28-29).

Згідно ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум , що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення.

Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ч.1 ст. 116 КЗпП України, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач звільнився з роботи 01 грудня 2014 року , а повний розрахунок отримав лише 06 квітня 2015 року. Також було встановлено, що Списки працівників КП «Оберіг» надійшли до банківської установи 30 березня 2015 року. Зарахування коштів на картку позивача було здійснено фатично 06 квітня 2015 року із-за того, що у позивача змінився картковий рахунок, а він , в свою чергу, про дану зміну не повідомив відповідача. Таким чином суд вважає, що затримка виплати коштів в період з 01 по 06 квітня 2015 року виникла не по вині відповідача. Отже суд вважає, що виплаті підлягає середньомісячна заробітна плата позивача за період з 01 грудня 2014 року по 30 березня 2015 року, тобто по день коли до банку надійшли відповідні документи, направлені відповідачем.

Згідно довідки середноьоденна заробітна плата позивача становить 91 грн. 34 коп. (а.с.13). За грудень 2014 року за 23 робочі дні підлягає виплаті 2100 грн. 82 коп. ( 23 робочі дні х 91,34 грн./день = 2100,82 грн.); за січень 2015 року за 20 робочих днів підлягає виплаті 1826 грн. 80 коп. ( 20 робочих дні х 91,34 грн. /день = 1826,80 грн.); за лютий 2015 року за 20 робочих днів підлягає виплаті 1826 грн. 80 коп. ( 20 робочих дні х 91,34 грн. /день = 1826,80 грн.), за березень 2015 року за 21 робочий день підлягає виплаті 1918 грн. 14 коп. ( 21 робочий день х 91,34 грн. /день = 1918,14 грн.). Всього за період з 01 грудня 2014 року по 30 березня 2015 року підлягає виплаті на користь позивача 7672 грн. 56 коп. ( 2100,82+1826,80+1826,80+1918,14 = 7672,56).

Таким чином в судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що відповідач не здійснив з позивачем вчасно розрахунку при його звільненні, а тому підлягає задоволенню вимога позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача сереньомісячного заробітку за період затримки розрахунку з 01 грудня 2014 року по 30 березня 2015 року в сумі 7672 грн. 56 коп.

Згідно ч.1 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди проводиться в разі , якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього зусиль для організації свого життя.

В судовому засіданні було встановлено, що дійсно позивач переніс моральні страждання із-за неотримання вчасно розрахунку при звільненні, він вимушений був звертатися до суду для захисту своїх прав, відбулося знецінення коштів. Таким чином суд вважає, що позивач дійсно зазнав моральних страждань та йому завдана моральна шкода відповідачем. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. Також суд враховує характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, а саме їх тривалість, можливість їх відновлення. А тому, виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Позивач, згідно п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору.

Згідно ст. 88 ЦПК України, в разі задоволення позову , судовий збір стягується з відповідача, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Керуючись ст. 88, ст. 214 , ст. 215 ЦПК України суд-,

в и р і ш и в :

Задовольнити позов частково: стягнути з Комунального підприємства «Оберіг» ( юидична адреса 27300 вул. Островського,22 сел. Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області) на користь ОСОБА_1 7672 гривні 56 копійок (сім тисяч шістсот сімдесят дві гривні 56 копійок) середньої заробітної плати за час затримки проведення розрахунку при звільненні та 500 гривень 00 копійок (пятсрт гривень 00 копійок)- в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Комунального підприємства «Оберіг» на користь ОСОБА_1 243 гривні 60 копійок- слаченого ним судового збору.

На рішення суду може бути подана через Олександрівський районний суд в апеляційний суд Кіровоградської області апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2

Рішення набрало законної ситли __________________________________________

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2