Справа № 136/742/13-ц Провадження № 22-ц/772/968/2015Головуючий в суді першої інстанції Пороховий Г. І.
Категорія 30Доповідач Матківська М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Сопруна В.В., Шемети Т.М.

При секретарі: Сніжко О.А.

За участю: представника відповідача - адвоката Вишневської О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Липовецька хлібна база»

на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 29 січня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Наста», Приватного підприємства «Липовецька хлібна база», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5 і ОСОБА_6, про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, -

В с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 і ТОВ «Липовецька хлібна база» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 15 446,95 гр. та відшкодування моральної шкоди в сумі 2 000 гр.

Ухвалою Липовецького районного суд Вінницької області від 9 серпня 2013 року до участі у справі третьою особою залучено Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Наста».

У серпні 2013 року приватне підприємство «Липовецька хлібна база» звернулася в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Вінницького управління страхування ТДВ СК «Альфа-Гарант», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Ухвалою Липовецького районного суд Вінницької області від 11 листопада 2014 року за клопотанням представника позивача замінено неналежного відповідача ОСОБА_5 належним відповідачем ТДВ СК «Наста» і залучено до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5 і ОСОБА_6

11 листопада 2014 року представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_7 подав заяву про зміну і уточнення позовних вимог, у якій просив стягнути на користь позивача з відповідача ТДВ СК «Наста» 14 917,35 гр. матеріальної шкоди та судові витрати, виходячи із принципу пропорційного їх розподілу; стягнути з відповідача ПП «Липовецька хлібна база» 1 000 гр. (франшиза) матеріальної шкоди, 2 000 гр. моральної шкоди та судові витрати виходячи із принципу їх пропорційного розподілу.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 9 грудня 2014 року зустрічну позовну заяву ПП «Липовецька хлібна база» до ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТДВ СК «Альфа Гарант», про відшкодування матеріальної і моральної шкоди заподіяної внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, залишено без розгляду.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 29 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково.

Стягнуто з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Наста» на користь позивача ОСОБА_3 14 446,35 гр. матеріальної шкоди та судові витрати: оплата судового збору 200 гр., проведення авто-товарознавчої експертизи 400 гр., надання правової допомоги адвокатом 2 200 гр., а разом 2 800 гр.

Стягнуто з відповідача ПП «Липовецька хлібна база» на користь позивача ОСОБА_3 1 000 гр. (франшиза) матеріальної шкоди та судові витрати: оплата судового збору 29 гр., проведення авто-товарознавчої експертизи 70 гр., надання правової допомоги адвокатом 800 гр., а разом 899 гр., в решті заявленого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ПП «Липовецька хлібна база» просить рішення суду в частині стягнення з ПП «Липовецька хлібна база» скасувати, а в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Зазначив, що рішення суду в цій частині вважає незаконним через неправильно встановлені судом обставини, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийняття доказів та через порушення норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідача ПП «Липовецька хлібна база» підтримала апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Представник відповідача ТДВ СК «Наста» у судове засідання не з'явився і не надав письмових заперечень на апеляційну скаргу, оскільки не отримав копію апеляційної скарги, яка разом із судовою повісткою повернулася не врученою за зазначеною поштою причиною: «за закінченням встановленого строку зберігання».

Позивач ОСОБА_3 і треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися і не надали письмових заперечень на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

По даній справі рішення суду оскаржується лише відповідачем ПП «Липовецька хлібна база» і лише у частині задоволення позовних вимог, заявлених до нього.

Суд першої інстанції встановив, що 30 листопада 2012 року біля 22.30 год. на автодорозі Липовець-Вінниця між населеними пунктами місто Липовець і село Струтинка Липовецького району водій ОСОБА_5, керуючи автомобілем ГАЗ-33021 білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ПП «Липовецька хлібна база» (том 1 а. с. 114), порушивши вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху в Україні, здійснив зіткнення із автомобілем «КАМАЗ-5320», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 (том 1 а. с. 89), в результаті чого було пошкоджено автомобіль «КАМАЗ-5320».

На місце пригоди прибули працівники ДАІ, повідомивши про пригоду начальника слідчого відділення Липовецького РВ УМВС України рапортом, який був зареєстрований в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події 30 листопада 2012 року за № 105 (том 1 а. с. 88).

30 листопада 2012 року слідчим СВ Липовецького РВ УМВС України складено протокол огляду місця події та схему до нього (т. 1 а. с. 21-23) і протокол огляду транспортного засобу - автомобіля «КАМАЗ-5320» державний номерний знак НОМЕР_2. При огляді цього автомобіля встановлені такі зовнішні пошкодження: вся передня та бокові частини, бампер, скло, двері, правий борт пробитий і деформований, пошкодження правого борта причіпа (том 1 а. с. 18-20).

Постановою про закриття кримінального провадження від 19 травня 2014 року кримінальне провадження № 0000065 від 1.12.2012 року закрито за відсутністю в діях ОСОБА_5 і ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а також за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (том 1 а. с. 178-180).

За наслідками проведеної судової авто-технічної експертизи № 21а від 18.01.2013 року отримані висновки, згідно яких у дорожній ситуації, що склалася, водій автомобіля «ГАЗ-33021» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній події шляхом виконання вимог п.10.1 Правил дорожнього руху в Україні. У дорожній ситуації, що склалася, водій автомобіля «КАМАЗ-5320» державний номер НОМЕР_2 не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем «ГАЗ-33021» терміновим гальмуванням з зупинкою автомобілям до смуги руху автомобіля «ГАЗ-33021» при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи. У дорожній ситуації, що склалася, дії водія автомобіля «ГАЗ-33021» ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху в Україні і знаходилися з технічної точки зору в причинному зв'язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди (том 1 а. с. 33-35).

Власником автомобіля «ГАЗ-33021» державний номер НОМЕР_1 являється ПП «Липовецька хлібна база» (том 1 а. с. 114), яка має поліс №АВ/1344500 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого страховиком являється Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Наста». Термін дії полісу: з 09.06.2012 року до 08.06.2013 року; страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого, за шкоду заподіяну майну визначена в сумі 50 000 гр.; розмір франшизи: 1 000 гр. (том 1 а. с. 76).

Страхувальник ПП «Липовецька хлібна база» 3 грудня 2012 року повідомив страховика ТДВ СК «Наста», подавши заяву про настання страхового випадку по договору обов'язкового страхування, який стався 30.11.2012 року о 22.55 год. У заяві страхувальник зазначив водієм ОСОБА_5 (том 1 а. с. 77).

ПП «Липовецька хлібна база» повідомило суд про те, що ОСОБА_6 (третя особа по даній справі) згідно табеля робочого часу виконував 30 листопада 2012 року посадові обов'язки з 7.00 до 16.00 години. В період часу з 22.00 до 23.00 під час ДТП водій ОСОБА_6 не знаходився при виконанні трудових обов'язків працівника ПП «Липовецька хлібна база». У цей період часу водій підприємства ОСОБА_6 у свій неробочий час і на власний розсуд, без згоди ПП «Липовецька хлібна база» допустив до керування автомобілем ГАЗ-33012 з державним номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_5, який став учасником ДТП за участю водія ОСОБА_3 (том 1 а. с. 90).

Висновком експертного дослідження за результатами визнання матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу № 488/13-21 від 28.03.2013 року визначено розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля КАМАЗ-5320 державний номер НОМЕР_2, 1989 року виготовлення, внаслідок пошкодження при ДТП, який згідно розрахунків складає 15 446,95 гр. (том 1 а. с. 6-17).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За правилами ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Відповідно до п. 22.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За правилами статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих встановлюється при укладенні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотків від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

По справі сума франшизи обумовлена договором обов'язкового страхування від 08.06.2012 року у розмірі 1 000 гр. (том 1 а. с. 76).

Визначена сума страхового відшкодування у розмірі 15 446,95 гр., висновком експертного дослідження, сторонами, у тому числі страховиком, не заперечена і не спростована, тобто визнана ним.

Цей розмір страхового відшкодування вірно зменшений судом на суму франшизи - 1 000 гр.

Оскільки відповідач ПП «Липовецька хлібна база» є власником джерела підвищеної небезпеки - автомобіля «ГАЗ-33021» державний номерний знак НОМЕР_1 - учасника ДТП, яка сталася 30 листопада 2012 року, та роботодавцем третьої особи ОСОБА_6, який добровільно передав керування автомобілем ОСОБА_5, винному у скоєні ДТП, тому саме приватне підприємство є особою відповідальною за завдану позивачу шкоду в тій частині, що не підлягає відшкодуванню із відповідача ТДВ СК «Наста», як страховиком, та зобов'язаний, відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України сплатити позивачу суму 1 000 гр. франшизи.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що він не зобов'язаний до відшкодування шкоди, оскільки така шкода була причинена позивачу водієм ОСОБА_5, який допустив порушення Правил дорожнього руху в Україні під час керування належним відповідачу автомобілем, але при цьому ОСОБА_5 ніколи не працював на ПП «Липовецька хлібна база», спростовуються таким.

Відповідно до частин 3 і 4 ст. 1187 ЦК України особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання, або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідачем ПП «Липовецька хлібна база» на виконання вимог статей 10, 60 ЦПК України не надано суду належним та допустимих доказів, визначених статтями 57-66 ЦПК України, на підтвердження неправомірності заволодіння винною в ДТП особою ОСОБА_5 належним підприємству автомобілем і на підтвердження своєї недбалості, як власника транспортного засобу, у неправомірному заволодінні цим автомобілем ОСОБА_5

За наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 в частині стягнення із відповідача ПП «Липовецька хлібна база» франшизи в сумі 1000 грн.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Липовецька хлібна база» відхилити.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 29 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ М.В. Матківська

Судді: /підпис/ В.В. Сопрун

/підпис/ Т.М. Шемета

Згідно з оригіналом:

Суддя: М.В. Матківська