У х в а л а

іменем україни

12 серпня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гвоздика П.О., Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: відділ державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції, Жовківська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Шоробура-Гірка Наталія Стефанівна про визнання недійсними угод про відчуження нерухомого майна за касаційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду Львівської області від 26 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: відділ державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції, Жовківська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Шоробура-Гірка Н.С. про визнання недійсними угод про відчуження нерухомого майна.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 9 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 26 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнано недійсним договір дарування Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6 (дарувальником) та ОСОБА_7 (обдарованою), посвідчений Шоробурою-Гіркою Н.С., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 23 вересня 2013 року, зареєстрований в реєстрі за №3659.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 просять скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення ним норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про визнання недійсним договору дарування Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, оскільки дана квартира, у відповідності до ст. 60 СК України, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_5, а договором дарування порушуються права останнього на Ѕ частини вказаної квартири.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Таким чином, касаційну скаргу на рішення апеляційного суду Львівської області від 26 лютого 2015 року слід відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 26 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:П.О. Гвоздик
Н.А. Горелкіна
О.І. Євтушенко