Справа № 188/239/15-ц
Провадження № 2/188/219/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Філіповій В.С.

з участю представників :

- позивача ОСОБА_1

- відповідача -1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до приватного підприємця ОСОБА_4 ( відповідач-1 ) , приватне акціонерне товариство " Українська пожежно-страхова компанія " ( відповідач-2 ) , третя особа- Федорчук ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди , спричиненої ДТП ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів та третьої особи та зазначає , що вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 12.05.2014 р. у справі № 188/620/14-к , провадження № 1-кп /188/83/2014 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки . На підставі ст . 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки , покладено обов"язки , передбачені п.204 ч. 1 ст. 76 КК України .

Задоволено цивільний позов прокурора прокуратури Петропавлівського району Дніпропетровської області та стягнуто з ОСОБА_6 на користь комунального закладу " Першотравенська центральна міська лікарня Дніпропетровської обласної ради " відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правоповрушення ОСОБА_7 в розмірі 6889.31 грн.

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним у тому , що водій ОСОБА_6 22.01.2015 р. близько 10.50 год. , керуючи автомобілем - сідловим тягачем " Рено Магнум " , р.н. АС 4536АХ з напівпричепом " Кроне" , р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 на 343 км + 280 м автодороги Знаменівка-Луганськ_Ізварино , рухаючись зі сторони м. Донецьк у напрямку м. Дніпропетровська , в межах Петропавлівського району Дніпропетровської області , не вжив заходів безпеки , тобто не здійснив рух зі швидкості , при якій би мав можливість постійного контролювати рух автомобіля і виконувати всі необхідні діїї по його керуванню , що забезпечило б безпеку всім учасникам дорожнього руху. На слизькій автодорозі не вибрав безпечної швидкості та дистанції до транспортного засобу , який рухався по переду , а також особливості вантажу , що перевозився , почав різко гальмувати , під час гальмування не впорався з керуванням транспортним засобом , виїхав на прааву обочину по ході свого руху , де допустив зіткнення зі стоячим на узбіччі автомобілем НОМЕР_2 , водій якого ОСОБА_7 у цей час протирав лобове скло автомобіля.

Внаслідок ДТП водій автомобіля ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження , які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень , які є небезпечними для життя.

Своїми діями водій ОСОБА_6 порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України .

Невиконання водієм ОСОБА_6 п. 12.1 ПДР України знаходиться в причиному зв"язку з фактом настання події ДТП та наслідками , які сталися.

Вантажний автомобіль - сідловий тягач " Рено Магнум " Реєстраційний номер НОМЕР_3 та напівпричеп " Кроне" , реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА1633275 , САА 000177 , виданих Луцьким ВРЕР УДАІ УМВС України в Волинській області 03.10.2009 р. та 26.06.2009 р. відповідно належить ОСОБА_4 .

Цивільно-правова відповідальність власників зазначених наземних транспортних засобів застрахована в Приватному акціонерному товаристві " Українська пожежно-страхова компанія ( Волинське обласне управління ) відповідно до полісів № АС /7060072 зі строком дії з 00 год. 00 хв. 23.10.2013 р. до 22.10.2014 р. включно.

Після ДТП позивач з тяжкими травмами потрапив до КЗ " Першотравенська центральна міська лікарня..." де тривалий час лікувався і ще й до цього часу проходить відновлювальні процедури .

На лікування витратив кошти у сумі 16532.01 грн. , що підтверджується доданими до справи копіями товарних чеків .

З метою визначення вартості матеріального збитку , спричиненого внаслідок пошкодження автомобіля НОМЕР_4 та визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля він звертався до приватного підприємця ОСОБА_8 , який є спеціалістом автотоварознавцем . Відповідно до висновку № 235/14 експертного автотоварознавчого дослідження від 29.10.2014 р. вартість матеріальних збитків , спричинених власнику автомобіля НОМЕР_4 складе 18547.75 грн. . Вартість відновлювального ремонту даного автомобіля складе 26219.81 грн.

За послуги спеціаліста автотоварознавця він сплатив ОСОБА_8 1300 грн.

Крім матеріальних збитків йому заподіяно ще й моральну шкоду , яка пов"язана з тим , що він зазнав фізичних страждань , отримавши тілесні ушкодження ( перелік зазначається ). У зв"язку з отриманням даний тілесних ушкоджень , змушений був тривалий час лікуватися. Стан його здоров"я не відновився і до цього часу . Подія ДТП порушила його звичайний уклад його життя , тривалий час лікувався , був обмежений у пересувані , спілкванні з друзями та родичами , на тілі залишилися страшні шрами . Спричинену моральну шкоду він оцінює у 200000 ( двісті тисяч ) грн.

Таким чином з ПАТ " Українська пожежно - страхова компанія " може бути стягнено лише 826.60 грн. моральної шкоди ( 16532.01 грн. х 5 % = 826.60 грн. , а решта суми в розмірі 199 173.40 ( 200 000 грн. - 826.60 грн. = 199 173.40 грн. ) підлягає стягненню з приватного підприємця ОСОБА_4 .

Також зазначає , що в зв"язку з підготовкою позову до судового розгляду та участю представника у справі він витртаив 6 000 грн. на правову допомогу .

Просить суд :

- стягнути з відповідача - Приватного акціонерного товариства " Українська пожежно-страхова компанія " на користь позивача ОСОБА_3 кошти в сумі 16 532.01 грн. - витрати на лікування , 18547.75 грн. вартість матеріальних збитків , спричинених власнику автомобіля НОМЕР_4 , 1300 грн. - витрати за послуги спеціаліста автотоварознавця та 826.60 грн. на відшкодування моральної шкоди ;

- стягнути з відповідача - Приватного підприємця ОСОБА_4 на користь позивача - ОСОБА_3 кошти в сумі 199 173.40 грн. на відшкодування моральної шкоди , 6000 грн. витрат на правову допомогу та судові витрати.

При розгляді справи витребувати з архіву Петропавлівського суду для огляду в судовому засіданні матеріали кримінальної справи № 188/620/14-к провадження № 1-кп / 188/83/2014 р.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. Позивач дав суду пояснення щодо обставин справи і дані пояснення є аналогічними до вищезазначеного . Просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача -1 позов не визнав . Надав суду свої письмові заперечення , в яких акцентує увагу суду на тому , що позивач невірно визначився з належним відповідачем.

Зазначає , що його довіритель , тобто ОСОБА_4 , дійсно є законним володільцем вантажного автомобіля - сідлового тягача , марки " Рено Магнум " р.н. НОМЕР_3 з напівпричепом . Однак , даний автомобіль перебував у оренді у водія ОСОБА_9 . Даний факт підтверджується наданою ним копією договору підряду № 1 від 20.01.2014 р. Строк виконання робіт за цим Договором визначено з 20.01.2014 р. до 24.01.2014 р. ДТП сталася 22.01.2014 р.

Отже , належним відповідачем у справі є ОСОБА_9 , якого зазначено у позові в якості третьої особи . Останній повинен нести цивільно-правову відповідальність нарівні з відповідачем ПАТ " Українська пожежно-страхова компанія ".

Просить суд в позовних вимогах відносно відповідача-1 відмовити. Питання щодо вимог до відповідача - 2 вирішити у відповідності до діючого законодавства.

Вислухавши сторони , вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено , що дійсно вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 12.05.2014 р. у справі № 188/620/14-к , провадження № 1-кп /188/83/2014 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки . На підставі ст . 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки , покладено обов"язки , передбачені п.204 ч. 1 ст. 76 КК України .

Згідно матеріалів даної справи підтверджується факт спричинення потерпілому ОСОБА_3 , тобто позивачу по справі , тяжких тілесних ушкоджень.

Вирішено питання щодо цивільного позову прокурора та вирішено питання щодо судових витрат.

Вирок суду набрав законної сили.

Зазначені обставини , відповідно до норм ч. 1 ст. 61 ЦПК України визнаються сторонами , а тому не підлягають доказуванню.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тобто , суд вважає , що вищезазначений доказ необхідно досліджувати та оцінювати по даній справі в порядку , передбаченому ЦПК України .

В зв"язку з цим , суд зазначає наступне . Формально вина обвинуваченого ОСОБА_9 , з урахуванням вищезазначеного доказів у скоєнні злочину , тобто в умисному спричиненні позивачу тяжких тілесних ушкоджень є доказаною.

Таким чином , з матеріалів справи вбачається, що предметом спору є питання щодо встановлення належного відповідача по вимозі позивача про стягнення шкоди з ОСОБА_4

В своїх поясненнях позивач та його представник стверджують , що відповідач- 1 , тобто приватний підприємець ОСОБА_4 , як і відповідач- 2 є належними відповідачами , а тому повинні нести цивільно-правову відповідальність , кожен окремо , згідно чинного законодавства. При цьому посилається на норми ст. 1187 ЦК України .

Однак , суд не погоджується з такою позицією позивача щодо цівільно-правової відповідальності відповідача-1 за даною вимогою.

Згідно роз"яснень пунктів 5 та 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» ( далі Пленум ) не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв"язку з виконанням своїх трудових (службових) обов"язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК.

На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров"ю у зв'язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини 3 і 4 ст. 1187 ЦК).

В ході судового розгляду справи , судом досліджувалися матеріали кримінального провадження № 0000067 від 22.01.2014 р. по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України .

В своєму поясненні від 22.01.2014 р. ОСОБА_6 пояснив , що він працює у приватного підприємця ОСОБА_4 на автомобілі " Рено Магнум" , вантажний сідловий тягач р.н. НОМЕР_3 та напівпричеп " Кроне" , р.н. НОМЕР_1. ( а.с. 31 ) .

Аналогічні свідчення ОСОБА_6 дав під час допиту в якості підозрюваного 01.04.2014 р. Вказав , що він працює у приватного підприємця ОСОБА_4 ( а.с. 81 ) .

При цьому не вказав , що він перебуває з приватним підприємцем ОСОБА_4 у трудових взаємостосунках та працює водієм . В матеріалах справи відсутня копія трудової книжки , де було б зроблено відповідний запис про прийняття на роботу в якості водія. Такого документу не надано позивачем суду в ході судового розгляду та не ставилося питання про витребування доказів у відповідності до ст. 137 ЦПК України.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ( САА 163275 ) , виданого Луцьким ВРЕР ДАІ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 є власником автомобіля "RENAUM MAGNUM " , реєстраційний номер НОМЕР_5.

В той же час , представник відповідача-1, на підтвердження свого заперечення , надав суду Договір підряду № 1 від 20.01.2014 р. та Акт приймання-передачі виконаних робіт від 20.01.2014 р. В даному договорі зазначається , що ОСОБА_4 ( замовник ) та ОСОБА_6 ( підрядник ) , керуючись положеннями ст.ст.837-864 ) уклали цей цивільно-правовий Договір підряду про наступне :

- Замовник доручає , а Підрядник бере на себе зобов"язання в порядку та умовах , визначених цим Договором виконати певні роботи /послуги : перевезення вантажів...

Строк виконання Робіт за цим Договором з 20.01.2014 р. до 24.01.2014 р.

Також в даному договорі були обговорені всі інші суттєві умови . Договір підписано сторонами , про що свідчать печать замовника , його підпис та підпис підрядника.

Актом приймання - передачі виконаних робіт від 20.01.2014 р. підтверджується факт виконаної певної роботи та її вартість.

Таким чином , суд в даній конкретній ситуації керується роз"ясненнями постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» , де зазначено наступне :

- п.4 . Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

-п. 6 . Особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як зазначалося вище , ОСОБА_4 є власником вантажного автомобіля , а ОСОБА_6 , керував даним автомобілем на підставі договору підряду.

Суд погоджується з позицією представника відповідача-1 , що належним відповідачем по вимозі позивача є ОСОБА_6П.( підрядник по договору підряду ) і останній повинен нести цивільно-правову відповідальність. Замінити первісного відповідача-1 належним відповідачем суд за своєю ініціативою не має правової підстави в силу ч. 1 ст. 33 ЦПК України , а позивач не скористався своїм правом , передбаченим даною нормою.

Отже , вимога позивача в цій частині не підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги позивача до відповідача-2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди ?

Враховуючи всі вищезазначені обставини щодо факту ДТП , настання шкоди та безпосереднього причинного зв"язку , суд вважає , що вимога позивача в цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом також встановлено .

22.11.2013 р. між ПАТ " Українська пожежно-страхова компанія " та ОСОБА_10 було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії Поліс № АС /7060072 , відповідно до якого страховиком було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідно до вимог ЗУ " Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ".

Строк дії з 23.11.2013 р. до 22.10.2014 р. Даний договір було заключено відносно забезпеченого транспортного засобу вантажного автомобіля " Рено Магнум" , р.н. НОМЕР_3.

Аналогічний Договір ( Поліс № АС /7060074 ) було укладено між сторонами щодо вантажного напівпричепу " Кроне" , н.з АС 9689 ХХ .

Відповідно до висновку № 235/14 експертного автотоварознавчого дослідження від 29.10.2014 р. вартість матеріальних збитків , спричинених власнику автомобіля НОМЕР_4 складає 18547.75 грн. . Вартість відновлювального ремонту даного автомобіля складе 26219.81 грн.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 роз'яснено, що з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

Вирішуючи питання про розмір заподіяної матеріальної шкоди ,яка підлягає відшкодуванню , суд погоджується з доводами позивача про розмір матеріальної та моральної шкоди , з його обгрунтуваннями та розрахунками

Розмір матеріальної шкоди підтверджується наданим позивачем доказами - висновком автотоварознавця , рахунками з аптеки та рахунками-фактурами. На думку суду дані докази є належними , достовірними та достатніми для прийняття рішення щодо даних вимог позивача.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 5 постанови №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, моральних та психічних переживаннях, пов'язаних з отриманням тяжких тілесних ушкоджень , пошкодженням автомобіля , вишукуванням додаткового часу і додаткових психічних та фізичних зусиль для відновлення свого здоров"я , для ремонту автомобіля та підготовки і подачі до суду необхідних документів з метою відшкодування завданої шкоди.

На думку суду даний розмір моральної шкоди також є обгрунованим , а тому підлягає задоволенню в повному розмірі .

На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 3 , 57 , 84 , 212-214 , 218 ЦПК України , ст. 38.1.1 п.п. а, б , в,г,г" та пп. 38.1.1-ґ п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , ст. ст. 23 , 1166 , 1167 , 1187, 1194 ЦК України суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до приватного підприємця ОСОБА_4 , приватне акціонерне товариство " Українська пожежно-страхова компанія " , третя особа- Федорчук ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди , спричиненої ДТП задоволити частково .

Стягнути з Приватного акціонерного товариство " Українська пожежно-страхова компанія" на користь ОСОБА_3 :

- 16532 ( шістьнадцять тисяч п"ятьсот тридцять дві ) грн. , що є витратами на лікування позивача ;

- 18 547 ( вісімнадцять тисяч п"ятьсот сорок сім ) грн. 75 коп. , що є матеріальною шкодою спричиненою позивачу , як власнику автомобіля НОМЕР_6 ;

- 1300 ( одна тисяча триста ) грн. , що є витратами за послуги спеціаліста авто-товарознавця ;

- 825 ( вісімсот двадцять шість ) грн. 60 коп. , що розміром моральної шкоди.

А загалом - 37205 ( тридцять сім тисяч двісті п"ять ) грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Копію даного рішення направити сторонам.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текс рішення виготовлено 30 .06.2015 р.

Суддя ОСОБА_11