Номер провадження: 22-ц/785/3182/15
Головуючий у першій інстанції Бузовський В. В.
Доповідач Варикаша О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді - Варикаші О.Д.

суддів - Бабія А.П.

- Станкевича В.А.

при секретарі - Желєзнову В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29.10.2014 року по справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором кредиту,-

встановила:

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду (а. с. 2-4), в якому просив стягнути з відповідачка на його користь заборгованість за кредитним договором № 014/0014/74/56356 від 09 червня 2006 року в розмірі 13 467,89 дол. США (158 388,37 грн.), у тому числі: заборгованість за кредитом у сумі 10 566,02 дол. США (124 261,09 грн.); заборгованість за відсотками в сумі 708,15 дол. США (8 328,61 грн.); пеня за порушення строків повернення кредиту та відсотків у сумі 2 193,72 дол. США (25 799,12 грн.), а також просив стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Свої позовні вимоги позивач, як зазначено в рішенні суду, обгрунтовував тим, що між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4, було укладено кредитний договір, відповідно до якого, він отримав споживчий кредит в сумі 20 000 дол. США. Строк дії договору встановлено до 09.06.2016 року, з наданням графіку погашення боргу по кредиту та сплати відсотків за користування ним. З часу отримання кредиту, ОСОБА_4, належним чином не виконував грошове зобов'язання, в наслідок чого виникла заборгованість.

В судовому засіданні в суді першої інстанції сторони не були присутні. Відповідно до заяви представника позивача (а. с. 29), останній просив розглянути справу без присутності представника банку, позовні вимоги банк підтримує в повному обсязі.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 29.10.2014 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р/н, ІН: НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» р/р 2909949, Код , МФО 328351 борг за договором кредиту в розмірі 13 467 (тринадцять тисяч чотириста шістдесят сім) доларів 89 центів США (за курсом Національного Банку України станом на 29.10.2014р., - 259 000 (двісті п'ятдесят дев'ять тисяч), в тому числі борг: за кредитом - 10 566,02 доларів США; відсотки за користування кредитом - 708,15 доларів США; пеня за прострочення сплати кредиту - 2 193,72 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р/н, ІН: НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» р/р 2909949, Код , МФО 328351 судовий збір в розмірі 1 583 грн. 88 коп. Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р/н, ІН: НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1 006 грн. 12 коп.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 через свого представника подав апеляційну скаргу на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29.10.2014 року, в якій просить рішення суду від 29.10.2014 року скасувати і призначити справу до розгляду в загальному порядку, посилаючись на те, що не погоджується з оскаржуваним рішенням суду, з підстав порушень норм матеріального та процесуального права України, незаконності та необґрунтованості його прийняття, з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Позивачем рішення суду не оскаржується.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог, наданих доказів і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні, в частині визначення розміру стягнутої заборгованості в гривневому еквіваленті з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для зміни рішення суду першої інстанції є, зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Задовольняючи позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 09.06.2006 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4, укладено кредитний договір № 014/0014/7456356, відповідно до якого, він отримав споживчий кредит в сумі 20 000 доларів США, що підтверджується договором, заявкою на видачу готівки (а. с. 9). Строк дії договору встановлено до 09.06.2016 року, з наданням графіку погашення боргу по кредиту та сплати відсотків за користування ним. Після отримання кредиту ОСОБА_4, не виконував належним чином грошове зобов'язання в наслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 17.06.2014 року складає 13 467,89 дол. США в тому числі борг: за кредитом - 10 566,02 доларів США; відсотки за користування кредитом - 708,15 доларів США; пеня за прострочення сплати кредиту - 2 193,72 доларів США, що підтверджується розрахунком боргу (а. с. 5-8).

До відношень встановлених по кредитному договору застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору.

За таких обставин, суд першої інстанції на підставі ст. ст. 533, 1046-1054 ЦК України, умов кредитного договору, задовольнив позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнув з відповідача судові витрати.

Судова колегія погоджуючись з висновками суду першої інстанції стосовно стягнення з відповідача на користь позивача боргу за договором кредиту, не погоджується з визначеним розміром стягнутої заборгованості в гривневому еквіваленті, оскільки судом першої інстанції при визначенні розміру стягнутої заборгованості в гривневому еквіваленті неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Так судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача на користь позивача кредитної заборгованості.

Оскільки, в судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 09.06.2006 року між позивачем та відповідачем - ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 014/0014/74/56356 (а. с. 9-14), за яким останній отримав кредит в розмірі 20 000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,25% річних з кінцевим терміном повернення 09.06.2016 року.

Як зазначено в позовній заяві (а. с. 1), 23.09.2010 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 014/80054/82/83882/01 до кредитного договору, відповідно до якої сторони погодили збільшити строк надання кредиту на 120 календарних місяців, з датою остаточного погашення кредиту - 09 жовтня 2027 року.

Свої зобов'язання за вище вказаним кредитним договором банк виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_6 обумовлену суму кредиту, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується учасниками процесу.

Однак, у зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_6 зобов'язань за кредитним договором, станом на 17.06.2014 року заборгованість за кредитним договором склала 13 467,89 дол. США (а. с. 5-8), з яких: борг за кредитом - 10 566,02 дол США; відсотки за користування кредитом - 708,15 дол. США; пеня за прострочення сплати кредиту - 2 193,72 дол. США.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 7.5. кредитного договору позивач має право достроково стягувати кредитну заборгованість.

Тому, на підставі викладеного, суд першої інстанції правомірно задовольнив позов позивача.

Однак, судова колегія не погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром стягнутої заборгованості в гривневому еквіваленті, на що вказує представник відповідача.

Оскільки, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначив, що 13 467,89 дол. США за курсом Національного Банку України станом на 29.10.2014 року - 259 000 грн.

Проте, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції відповідно до наданої представником відповідача інформації НБУ стосовно офіційного курсу валют на 29.10.2014 року встановлено та не заперечувалося представником позивача, що офіційний курс гривні до долара США станом на 29.10.2014 року становив 1 дол. США - 12,95 грн.

Тому, враховуючи викладене, гривневий еквівалент стягнутої з відповідача на користь позивача кредитної заборгованості станом на час ухвалення оскаржуваного рішення суду, а саме 29.10.2014 року становив 174 409 грн. 18 коп.

За таких обставин, визначений гривневий еквівалент стягнутої заборгованості з відповідача на користь позивача підлягає зміні з 259 000 на 174 409 грн. 18 коп. із зміною рішення суду в цій частині.

Доводи апеляційної скарги стосовно зміни кредитора в зобов'язанні та щодо неналежного позивача, судова колегія не приймає до уваги.

Оскільки, відповідно до матеріалів справи встановлено, що кредитор в зобов'язанні не змінювався та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» є належним позивачем, так як відповідно до статуту позивача було змінено лише найменування позивача (а. с. 19-21).

Також судова колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо сплати не в повному обсязі позивачем судового збору при зверненні з позовом до суду, який було в повній мірі стягнуто при ухваленні рішення суду, оскільки ці доводи не спростовують висновки суду першої інстанції.

Судова колегія не приймає до уваги також доводи апеляційної скарги, що як зазначає апелянт, стосовно нарахування незрозумілих сум у вигляді процентів за користування, пені, комісійних відрахувань тощо, які загалом перевищують кредит наданий відповідачу.

Оскільки, ці доводи спростовуються та не підтверджуються матеріалами справи, так як відповідачеві надавався кредит в розмірі 20 000 дол. США, а позов до нього пред'явлено, який задоволено, про стягнення 13 467,89 дол. США. Крім того, ставилося питання та стягнуто лише борг за кредитом, відсотки за користування кредитом і пеню та розмір стягнутої кредитної заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком.

Також судова колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги стосовно умов кредитного договору та їх несправедливості, оскільки предметом позову є стягнення кредитної заборгованості, а не оспорювання кредитного договору.

Судова колегія не приймає до уваги також доводи апеляційної скарги щодо погашення кредитної заборгованості з посиланням на копії наданих квитанцій в суді апеляційної інстанції. Оскільки, як встановлено в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, позивачем при здійсненні розрахунку кредитної заборгованості враховані всі суми сплачені відповідачем на погашення саме кредитної заборгованості за даним позовом, що підтверджується розрахунком наданим в суді першої інстанції та розрахунком наданим в суді апеляційної інстанції.

Також судова колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги стосовно порушень, на думку апелянта, судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки ці доводи не спростовують висновки суду першої інстанції та не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду.

Таким чином, на підставі наведеного та в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія частково погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає, що рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29.10.2014 року підлягає зміні, в частині визначення розміру стягнутої заборгованості в гривневому еквіваленті, визначивши гривневий еквівалент стягнутої заборгованості за курсом Національного Банку України станом на 29.10.2014 року в розмірі 174 409 грн. 18 коп. В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29.10.2014 року по справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором кредиту змінити, в частині визначення розміру стягнутої заборгованості в гривневому еквіваленті, визначивши гривневий еквівалент стягнутої заборгованості за курсом Національного Банку України станом на 29.10.2014 року в розмірі 174 409 грн. 18 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області О.Д. Варикаша

А.П. Бабій

В.А. Станкевич