У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу

ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду

м. Одеси від 25 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 05 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Одеської міської ради, Виконавчому комітету Одеської міської ради, ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фуфаєва Ольга Ольгертівна, про визнання протиправними та скасування розпоряджень, визнання протиправним та скасування рішення міськради, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права користування нежитловим приміщенням, стягнення моральної шкоди, зобов'язання звільнити нежитлове приміщення і демонтувати самовільно прибудовану прибудову,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що розпорядженням Центральної районної адміністрації виконкому Одеської міської ради, правонаступником якої є Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, від 13 грудня 1996 року № 272 йому надано в користування нежитлове приміщення (сарай) загальною площею 8,4 кв. м під літ. «Л», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та за це приміщення він сплачував відповідну плату, тому фактично між ним і колишньою Центральною районною адміністрацією виконкому Одеської міської ради було укладено договір оренди нежитлового приміщення (сараю), але це розпорядження було скасовано розпорядженням від 25 липня 2002 року № 699 без будь-яких законних підстав та з порушенням діючого законодавства.

На підставі рішення Одеської міської ради від 15 грудня 2002 року

№ 434-XA1V 27 грудня 2002 року між Одеською міською радою та ОСОБА_3 укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу

Фуфаєвою О.О. за реєстраційним № 1938, зареєстрований Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості під реєстраційним № 437, відповідно до якого Одеська міська рада продала ОСОБА_3 нежитлове приміщення (сарай) загальною площею 8,4 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1 та позначене на схематичному плані двору під літ. «Л».

Просив визнати протиправним та скасувати рішення Центральної районної адміністрації виконкому Одеської міської ради від 25 липня 2002 року № 699 «Про відміну розпорядження Центральної районної адміністрації виконкому Одеської міської ради від 13 грудня 1996 року № 272»; визнати протиправним та скасувати рішення Центральної районної адміністрації виконкому Одеської міської ради від 09 грудня 2002 року № 1279 «Про затвердження протоколу від 05 листопада 2002 року № 13 районної оціночної комісії та укладання угоди купівлі-продажу нежитлових приміщень з ОСОБА_3»; визнати протиправним та скасувати рішення Одеської міської ради від 15 жовтня 2002 року № 434-ХХІV «Про затвердження переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Одеси, розташованих в Центральному районі м. Одеси, що підлягають відчуженню у 2002 році» у частині відчуження підсобного приміщення площею 10 кв. м по АДРЕСА_1; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 27 грудня 2002 року; визнати право користування на праві оренди спірним нежитловим приміщенням; зобов'язати ОСОБА_3 звільнити спірне нежитлове приміщення (сарай) та демонтувати самовільно збудовану прибудову; відшкодувати моральну шкоду.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня

2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05 лютого 2015 року, у позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Суди обґрунтовано відмовили у задоволенні позову, оскільки належних доказів на підтвердження того, що між позивачем та Центральною районною адміністрацією виконкому Одеської міської ради укладався договір оренди нежитлового приміщення не надано; власником спірного житлового приміщення на підставі свідоцтва про право власності від 18 листопада 2002 року була Одеська міська рада, яка в межах своїх повноважень розпорядилася майном шляхом відчуження.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Одеської міської ради, Виконавчому комітету Одеської міської ради, ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фуфаєва Ольга Ольгертівна, про визнання протиправними та скасування розпоряджень, визнання протиправним та скасування рішення міськради, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права користування нежитловим приміщенням, стягнення моральної шкоди, зобов'язання звільнити нежитлове приміщення і демонтувати самовільно прибудовану прибудову.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік