УХВАЛА

іменем україни

1 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк», третя особа - Іпотечний центр в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», про зобов'язання виконати дії та стягнення пені за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Південкомбанк» на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 14 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що на виконання вимог п/п 1 п. 9 Порядку забезпечення громадян доступним житлом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2009 року № 140 (далі - Порядок), між Державною спеціалізованою фінансовою установою «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (далі - Фонд) та публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Південкомбанк» (далі - ПАТ «КБ «Південкомбанк») 17 грудня 2010 року було укладено договір про співпрацю № 8, а 8 липня 2011 року та 18 лютого 2014 року - додаткові угоди до нього. 3 жовтня 2013 року між ним та банком було укладено договір про відкриття фізичній особі поточного рахунку для участі у програмі будівництва (придбання) доступного житла з отриманням державної підтримки. 3 жовтня 2013 року між ним та Іпотечним центром у м. Києві та Київській області Держмолодьжитла (далі - Іпотечний центр) було укладено договір про обслуговування коштів для будівництва (придбання) доступного житла. 10 лютого 2014 року він вніс на рахунок банку 200 тис. грн та 9 квітня 2014 року - 140 268 грн 52 коп. 21 жовтня 2013 року Іпотечним центром перераховано на рахунок 75 505 грн державної підтримки. 18 квітня 2014 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Територіальне між господарче об'єднання «Ліко-Холдінг» (далі - ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг») було укладено договір купівлі-продажу майнових прав, за умовами якого він зобов'язався здійснити фінансування будівництва об'єкта, у тому числі на момент підписання акту прийому-передачі квартири, оплатити 100 % її вартості. Термін прийняття об'єкта до експлуатації - 30 вересня 2015 року. Відповідно до п. 2.3, 4.1.2 договору про відкриття фізичній особі поточного рахунку для участі у програмі будівництва (придбання) доступного житла з отримання державної підтримки відповідач зобов'язався без надання додаткових документів здійснювати договірне списання коштів відповідно до листа-розпорядження Іпотечного центру не пізніше наступного робочого дня від дня надходження такого листа-розпорядження. Станом на 19 травня 2014 року з його рахунку на рахунок ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг» перераховано 140 268 грн 52 коп., що складає 33,72 % вартості квартири. 22 квітня 2014 року Іпотечним центром до банку було подано лист-розпорядження про здійснення перерахування коштів з його рахунку на рахунок ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг» 275 663 грн 48 коп. відповідачем переказ цих коштів не здійснено.

Ураховуючи наведене, позивач просив зобов'язати відповідача переказати з його рахунку на поточний рахунок ТОВ «ТМО «Ліко-Холіднг», відкритий у ПАТ «КБ «Південкомбанк», 275 663 грн 48 коп., а на його користь стягнути пеню, нараховану у зв'язку з несвоєчасним виконання зобов'язання, у розмірі 7 443 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Зобов'язано ПАТ «КБ «Південкомбанк» перерахувати з рахунку ОСОБА_3, відкритого в ПАТ «КБ «Південкомбанк», 275 663 грн 48 коп. на поточний рахунок ТОВ ТМО «Ліко-Холдінг», відкритий в ПАТ «Креді Агріколь Банк», згідно договору купівлі-продажу майнових прав від 18 квітня 2014 року на підставі листа-розпорядження від 22 квітня 2014 року № 1118 Іпотечного центру у м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву». Стягнуто з ПАТ «КБ «Південкомбанк» на користь ОСОБА_3 пеню у розмірі 7 443 грн 09 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Південкомбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Південкомбанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що на виконання умов договору про співпрацю від 3 жовтня 2013 року та додаткових угод до нього відповідач переказ коштів не здійснив, у результаті чого порушив строк виконання розпорядження від 22 квітня 2014 року.

Апеляційний суд погодився з такими висновками та вважав, що з дня направлення банку розпорядження від 22 квітня 2014 року про перерахування з рахунку позивача на рахунок ТОВ «ТМО «Ліко-Холіднг» 275 663 грн 48 коп. до дня запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Південкомбанк» було достатньо часу для здійснення переказу грошових коштів.

Проте повністю погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що 17 грудня 2010 року між Фондом та ПАТ «Південкомбанк» було укладено договір про співпрацю № 8, а 8 липня 2011 року та 18 лютого 2014 року додаткові угоди до нього.

3 жовтня 2013 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Південкомбанк» було укладено договір про відкриття фізичній особі поточного рахунку для участі у програмі будівництва (придбання) доступного житла з отриманням державної підтримки.

3 жовтня 2013 року між ОСОБА_3 та Іпотечним центром було укладено договір про обслуговування коштів для будівництва (придбання) доступного житла.

10 лютого 2014 ОСОБА_3 вніс на рахунок банку 200 тис. грн та 9 квітня 2014 року - 140 268 грн 52 коп.

21 жовтня 2013 року Іпотечним центром перераховано на рахунок 75 505 грн державної підтримки.

18 квітня 2014 року між ОСОБА_3 та ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав, за умовами якого він зобов'язався здійснити фінансування будівництва об'єкта, у тому числі на момент підписання акту прийому-передачі квартири, оплатити 100 % її вартості. Термін прийняття об'єкта до експлуатації - 30 вересня 2015 року.

Відповідно до п. 2.3, 4.1.2 договору про відкриття фізичній особі поточного рахунку для участі у програмі будівництва (придбання) доступного житла з отримання державної підтримки відповідач зобов'язався без надання додаткових документів здійснювати договірне списання коштів відповідно до листа-розпорядження Іпотечного центру не пізніше наступного робочого дня від дня надходження такого листа-розпорядження.

Станом на 19 травня 2014 року з його рахунку на рахунок ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг» перераховано 140 268 грн 52 коп., що складає 33,72 % вартості квартири.

22 квітня 2014 року Іпотечним центром до банку було подано лист-розпорядження про здійснення перерахування коштів з рахунку ОСОБА_3 на рахунок ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг» 275 663 грн 48 коп. відповідачем переказ цих коштів не здійснено.

26 травня 2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення № 37 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію у ПАТ «КБ «Південкомбанк» строком на 3 місяці з 26 травня 2014 року по 25 серпня 2014 року. Рішенням Фонду від 15 серпня 2014 року № 71 дію тимчасової адміністрації продовжено до 25 вересня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку з ринку, що запроваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону України ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з пп. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Суд зазначене не врахував, не звернув уваги на те, що з 26 вересня 2014 року Національним банком України відкликано банківську ліцензію ПАТ КБ «Південкомбанк», і з цього часу ПАТ «КБ «Південкомбанк» не має права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб, тобто фактично позбавлений права виконувати будь-які операції по рахунках власних клієнтів, в тому числі здійснювати будь-які перерахування з рахунку, відкритого на ім'я ОСОБА_3, на користь ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг».

Крім того, з 29 липня 2014 року ПАТ «КБ «Південкомбанк» почав виплати вкладникам за договорами банківського вкладу та договорами банківського рахунку, строк яких закінчився, через установи ПАТ «ФІДОБАНК».

Так, 22 серпня 2014 року ОСОБА_3 отримав у ПАТ «ФІДОБАНК» грошові кошти з поточного рахунку, відкритого на його ім'я у ПАТ «КБ «Південкомбанк» у розмірі 200 тис. грн.

Апеляційний суд на вказане уваги не звернув, не дав оцінки тому, чи зменшився залишок коштів на рахунку позивача внаслідок отримання ним встановленого ліміту при ліквідації ПАТ «КБ «Південкомбанк».

За таких обставин, апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України на зазначені положення закону уваги не звернув; не застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню; доводів сторін як на підтвердження, так і на заперечення позову належним чином не перевірив; не встановив фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення спору.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлені, судове рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко