АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/6190/14-ц Номер провадження 22-ц/786/2967/15Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л.М. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі

головуючого судді Лобова О.А.,

суддів Акопян В.І., Абрамова П.С.

при секретарі Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України» на ухвалу Київського районного суду м.Полтави від 19 серпня 2015 року про відмову у перегляді за нововиявленими обставинами рішення Київського районного суду м.Полтави від 10 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 19 серпня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України» про перегляд за ново виявленими обставинами рішення цього ж суду від 10 листопада 2014 року.

В апеляційній скарзі ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, справу повернути до цього ж суду для розгляду по суті.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неправильно витлумачив положення частини другої ст.361 ЦПК України, дав неправильну оцінку фактичним обставинам, на які посилався заявник, а тому зробив хибний висновок про відсутність підстав для перегляду судового рішення за ново виявленими обставинами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали цивільної справи в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав:

Згідно п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Київського районного суду м.Полтави від 10 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 12 січня 2015 року, позов ОСОБА_2 задоволений частково: скасований наказ голови правління ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України» ОСОБА_3 №101-к від 08 серпня 2014 року про припинення трудового договору з ОСОБА_2; поновлено ОСОБА_2 на посаді директора ДП НАК «Надра України» «Полтаванафтогазгеологія» з 08 серпня 2014 року; стягнуто з ПАТ НАК «Надра України» на користь ОСОБА_2 17 260 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу у період з 08 серпня по 10 листопада 2014 року, а також 10 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди; рішення у частині поновлення на роботі допущене до негайного виконання; у задоволенні інших вимог відмовлено; вирішене питання про судові витрати.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2015 року касаційна скарга ПАТ НАК «Надра України» відхилена, рішення Київського районного суду м.Полтави від 10 листопада 2014 року та ухвала Апеляційного суду Полтавської області від 12 січня 2015 року залишені без змін.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 07 квітня 2015 року задоволена апеляційна скарга ДП НАК «Надра України» «Полтаванафтогазгеологія»: скасоване рішення Октябрського районного суду Полтавської області від 30 квітня 2014 року та ухвалене нове рішення, яким:

скасований наказ НАК «Надра України» №61-к від 16 червня 2009 року про звільнення ОСОБА_2 з посади директора ДП НАК «Надра України» «Полтаванафтогазгеологія»;

визнано ОСОБА_2 звільненим з посади директора ДП НАК «Надра України» «Полтаванафтогазгеологія» за п.8 ст.36 КЗпП України з 26 лютого 2013 року;

стягнуто з ДП НАК «Надра України» «Полтаванафтогазгеологія» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за період вимушеного прогулу з 16 червня 2009 року по 26 лютого 2009 року у сумі 391 856 грн. 40 коп., а також 10 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди;

рішення у частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах місячного платежу (8 791 грн. 79 коп.) звернуто до негайного виконання, вирішене питання про судові витрати.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 30 квітня 2014 року не було єдиною підставою для ухвалення рішення Київського районного суду м.Полтави від 10 листопада 2014 року, а прийняте судом до уваги лише у частині визначення розміру середнього заробітку ОСОБА_2 Що стосується належного відповідача у спірних правовідносинах, то у рішенні Київського районного суду м.Полтави від 10 листопада 2014 року мається посилання на рішення Господарського суду Полтавської області від 18 липня 2013 року, а не на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 30 квітня 2014 року.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, оскільки вони зроблені внаслідок неправильного застосування вимог процесуального закону.

Відповідно до пункту третього частини другої статті 361 ЦПК підставою для перегляду рішення суду у зв'язку з ново виявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення, що підлягає перегляду.

Як роз?яснено у пункті дев'ятому Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 20 березня 2012 року, скасування судового рішення (пункт 3 частини другої статті 361 ЦПК) може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору.

Підставою скасування судового рішення може бути лише ухвалене судом судове рішення, а не рішення третейського суду або іншого державного органу.

Вирішуючи питання про скасування судового рішення із зазначених підстав, суди мають виходити з преюдиційного зв'язку судових рішень, зокрема, із того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий зв'язок, факти, встановлені в одній із справ, мають значення для іншої справи.

За загальним правилом при вирішенні спору про поновлення особи на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд має встановити такі істотні обставини як законність чи незаконність звільнення працівника, розмір його середнього заробітку перед звільненням, а також яка особа має відповідати по пред'явленим вимогам (належний відповідач).

У мотивувальній частині рішення Київського районного суду м.Полтави від 10 листопада 2014 року (т.1 а.с.144 зворот, абзац 9,10) дослівно зазначено наступне: «Згідно рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 30 квітня 2014 року у справі №1622/9077/2012, яке набрало законної сили 25 вересня 2014 року, середньоденна заробітна плата позивача складає 265,54 грн. (471 159 грн. сер.заробітку / 1 748 днів за період з 16.06.2009 року по 20.04.2014 року).

Оскільки після останнього поновлення позивача на роботі заробітна плата йому не нараховувалась та не сплачувалась, обраховуючи суму компенсації вимушеного прогулу суд виходить з обставин, встановлених наведеним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави».

У рішенні Октябрського районного суду м.Полтави від 30 квітня 2014 року у справі №1622/9077/2012 відсутній розрахунок як середньоденної, так і середньомісячної заробітної плати ОСОБА_2, проте як слідує з абзацу сьомого резолютивної частини рішення суд визначив розмір середньомісячного заробітку у сумі 10 084 грн. 62 коп. (т.2 а.с. 45).

Таким чином, Київський районний суд м.Полтави, вирішуючи трудовий спір у частині визначення розміру компенсації за вимушений прогул, виходив з розміру середнього заробітку ОСОБА_2 перед звільненням, який був визначений іншим рішенням суду по спору між тими ж сторонами і у аналогічних правовідносинах.

У мотивувальній частині рішення Київського районного суду м.Полтави від 10 листопада 2014 року (т.1 а.с.144 зворот, абзац 15,16,17) дослівно зазначено наступне: «При цьому суд також виходить з того, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 30 квітня 2014 року встановлено, що обов'язок відшкодування позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу має особа, винна у незаконному звільненні працівника - НАК «Надра України».

Крім того, як встановлено постановою Господарського суду Полтавської області у справі №18/117 від 18 липня 2013 року (п.7 резолютивної частини постанови), у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів, обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних зі здійсненням ліквідаційної процедури.

Тому середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача необхідно стягнути саме з НАК «Надра України».

Таким чином, Київський районний суд м.Полтави при вирішенні трудового спору у частині визначення належного відповідача по пред'явленій вимозі обґрунтовував своє рішення фактами, встановленими рішенням Октябрського районного суду м.Полтави суду по спору між тими ж сторонами і у аналогічних правовідносинах.

Скасовуючи рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 30 квітня 2014 року та ухвалюючи нове рішення по суті спору, Апеляційний суд Полтавської області встановив інші істотні обставини, а саме:

розмір середньомісячної заробітної плати ОСОБА_2 за період з 11 грудня 2008 року по 19 червня 2009 року становив 8 791 грн. 79 коп. Довідка про середньомісячну заробітну плату ОСОБА_2 від 19 червня 2009 року у розмірі 10 084 грн. 62 коп. відкинута апеляційним судом як неналежний доказ (т.2 а.с.49, абзаци 4-12);

середній заробіток за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню з ДП НАК «Надра Україна» «Полтаванафтогазгеологія» (т.2 а.с.50, абзац 1).

Таким чином, при вирішенні питання про наявність підстав для перегляду рішення суду за ново виявленими обставинами суд першої інстанції у порушення вимог ст.361 ЦПК України не врахував наведені обставини, не з'ясував належним чином чи мають судові рішення преюдиційний зв'язок та чи може бути наслідком скасування судового рішення інше за змістом вирішення спору.

Як зазначено у пункті 20 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 20 березня 2012 року, за змістом частини другої статті 307 ЦПК апеляційний суд відповідно до наданих йому повноважень має право постановити ухвалу про скасування ухвали суду першої інстанції про залишення заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами без задоволення, постановленої з порушенням норм процесуального права, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, до повноважень якого законом віднесено вирішення цього питання. Нормами ЦПК не передбачено права апеляційного суду постановляти ухвалу про задоволення такої заяви і скасування ухваленого судом першої інстанції судового рішення.

За таких обставин ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, а справу - повернути до того ж суду для продовження розгляду.

Керуючись ст.303, п.3 ч.1 ст.312, ст.315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України» задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м.Полтави від 19 серпня 2015 року скасувати, заяву ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України» разом матеріалами цивільної справи №552/6190/14-ц повернути до Київського районного суду м.Полтави для розгляду по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.А. Лобов

Судді: В.І. Акопян

П.С. Абрамов

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов