РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/16577/14-ц

Провадження № 2/643/591/15

24.09.2015 р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Харченко А.М.

при секретарі Горборуковій М.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності та визначення порядку користування квартирою, зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_2, про усунення перешкод у користуванні власністю в цілому та виселення без надання іншого жилого приміщення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просив визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 наступним чином: 1/3 частку у спільній сумісній власності на квартиру за ОСОБА_1, 1/3 частку у спільній сумісній власності на квартиру за ОСОБА_3, 1/3 частку у спільній сумісній власності на квартиру за ОСОБА_2 Також просив визначити порядок користування зазначеною квартирою між співвласниками наступним чином: кімнату (5), площею 12,6 кв.м залишити у володінні та користуванні ОСОБА_3; кімнату (6), площею 18,5 кв.м залишити у володінні та користуванні ОСОБА_1, кімнату (7), площею 12,5 кв. м залишити у володінні та користуванні ОСОБА_2 Підсобні приміщення кухня (3), площею 7,3 кв.м, вбиральня сполучена (2), площею 3,0 кв.м, коридор (1), площею 6,3 кв.м, вбудована шафа (4), площею 0,7 кв.м, залишити в загальному користуванні. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилався на ті обставини, що йому та відповідачам матері ОСОБА_2 та брату ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2. Він володіє та користується в зазначеній квартирі кімнатою (6), площею 18,5 кв.м, з 1995 року по теперішній час мешкає з цивільною дружиною ОСОБА_6 За весь час володіння та користування квартирою позивач брав участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, а також зазнав суттєвих матеріальних витрат на поліпшення місць загального користування та кімнати (6) 18,5 кв.м, зокрема за рахунок позивача були встановлені пластикові вікна та килимове покриття. Двома другими кімнатами у квартирі володіють та користуються його рідний брат та мати, зокрема, кімнатою (5) 12,6 кв.м користується рідний брат позивача ОСОБА_3, а кімнатою (7) 12,5 кв.м користується мати ОСОБА_2 Такий порядок володіння та користування квартирою сторонами добровільно було визначено первинно у 1995 році, потім у 2002 році, після того, як їх мати ОСОБА_2 виїхала з квартири до свого чоловіка, та у 2010 році після приватизації квартири. Нотаріально посвідчити добровільно встановлений порядок володіння та користування квартирою інші співвласники відмовляються.

13.01.2015 р. відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_7, в якому просив виселити ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_3 без надання іншого жилого приміщення; зобовязати ОСОБА_1 не перешкоджати йому у здійсненні права власності користуванні квартирою 8 по пров. Адигейському, 13 м. Харкова в цілому. В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_3 зазначив, що квартира АДРЕСА_4 належить ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11 лютого 2010 року за № 5-10-314463-ц, виданого ХМЦПДЖФ. Квартира складається з трьох житлових кімнат площею 12,6 кв.м., 18,5 кв.м., 12,5 кв.м., загальною площею 43,6 кв.м. Відповідач ОСОБА_1 в порушення його прав займає і просить визначити порядок користування з наданням йому кімнати площею 18,5 кв.м. В користування позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виділити кімнати 12,6 кв.м та 12,5 кв.м. Вважає, що такий порядок користування є неможливим і таким, що порушує права інших власників. Згода про визначення порядку користування квартирою між сторонами не досягнута, а запропонований ОСОБА_1 варіант порядку користування квартирою не відповідає його частці у праві спільної часткової власності, оскільки на 1/3 частину приходиться 14,5 кв.м. Такий відступ від частки ОСОБА_1 є великим, що значно порушує права інших співвласників. Кімната 18,5 кв.м. завжди знаходилася у спільному користуванні. Відповідачі за зустрічним позовом самостійно визначили інший порядок, заселилися у більшу кімнату. ОСОБА_6 в їх квартирі не зареєстрована, має власне житло, права власності в спірній квартирі вона не має, відсутні будь-які домовленості між співвласниками стосовно її проживання в квартирі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_8, який діє на підставі виданої довіреності, позовні вимоги позивача за первісним позовом підтримали у повному обсязі, посилаючись на вищенаведене, та просили суд первісний позов задовольнити, в задоволенні зустрічного позову - відмовити. Крім того, зазначили, що ОСОБА_1 займає кімнату, площею 18,5 кв.м, з 1995 року після смерті бабусі та дідуся. З 2004 року вони мешкають в цій кімнаті з ОСОБА_6. Їх мати ОСОБА_2 виїхала з квартири у 2002 році.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_9, зустрічний позов підтримали у повному обсязі, посилаючись на вищенаведене, та просили зустрічний позов задовольнити. В задоволенні первісного позову просили відмовити, оскільки позивач ОСОБА_3 вважає, що найбільша в квартирі кімната 18,5 кв.м повинна залишитися у спільному користуванні. ОСОБА_1 у вересні 2013 року вселив до квартири, без його згоди, ОСОБА_6, а частину меблів виставив у кімнату, площею 12,5 кв.м. За рік він шість разів звертався до правоохоронних органів з приводу поведінки ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_6. Він мешкає з дружиною та дитиною у кімнаті, площею 12,6 кв.м, та саме він за власні кошти встановив кондиціонери в кімнатах, площею 12,6 кв.м та 18,5 кв.м, замінював змішувач. На кімнату, площею 18,5 кв.м, ОСОБА_1 встановив замок.

Відповідач за первісним позовом, третя особа за зустрічним позовом ОСОБА_2 позовні вимоги за первісним позовом не визнала, за зустрічним позовом не підтримала позовні вимоги в частині виселення ОСОБА_6 Також пояснила, що ОСОБА_1 займав кімнату, площею 18,5 кв.м, в спірній квартирі, ОСОБА_3 кімнату, площею 12,6 кв.м. Кімнату, площею 12,5 кв.м, перетворили у сховище після її відїзду з речами разом з новим чоловіком у 2004 році. ОСОБА_6 не мешкала в квартирі з 2005 до 2013 року. До вселення у квартиру ОСОБА_6 скандалів у квартирі не було, згоду на її вселення вона не давала, однак, враховуючи, що на цей час ОСОБА_6 є дружиною її сина, вона заперечує проти її виселення.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_6 позовні вимоги ОСОБА_3 не визнала та пояснила, що мешкала з 1994 року в квартирі АДРЕСА_5, а саме у кімнаті, площею 18,5 кв.м, перебуваючи у цивільному шлюбі з ОСОБА_1. У січні 2015 року вони зареєстрували шлюб. На цей час у них з ОСОБА_3 склалися неприязні стосунки, оскільки він провокує сварки та постійно викликає міліцію. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 просила відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, представників ОСОБА_1, ОСОБА_3 та третьої особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що спірною є трикімнатна ізольована квартира АДРЕСА_6.

Згідно з Свідоцтвом про право власності на житло, виданого 11 лютого 2010 р. Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради, р. № 5-10-314463-Ц, копія якого знаходиться в матеріалах справи, спірна квартира належить на праві спільної сумісної власності сторонам у справі ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 (а.с. 5).

Згідно із ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Таким чином, кожному із співвласників належить по 1/3 частині квартири АДРЕСА_7.

На підставі викладеного, суд вважає можливим первісний позов ОСОБА_1 в цій частині задовольнити та визначити частки співвласників ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_8 та визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку зазначеної квартири за кожним.

Згідно з довідкою дільниці № 30 КП «Жилкомсервіс» від 23.10.2014 р., у АДРЕСА_9 зареєстровані чотири особи: ОСОБА_2, її сини ОСОБА_1 та ОСОБА_3, онука ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Особовий рахунок відкритий на імя відповідачки за первісним позовом та третьої особи за зустрічним позовом ОСОБА_11

Спірна квартира трикімнатна, кімнати роздільні, житловою площею 43,6 кв.м, а саме: 12,6, 18,5 та 12,5 кв.м. Також в квартирі є коридор, площею 6,3 кв.м, кухня, площею 7,3 кв.м, вбудована шафа - 0,7 кв.м, вбиральня (сполучена) 3,0 кв.м. Загальна площа квартири становить 60,9 кв.м (а.с.50-51).

На кожну особу, яка є співвласником квартири, з урахуванням місць загального користування припадає по 20,3 кв.м.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Положеннями ст. 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Ухвалою суду від 11 березня 2015 р. за клопотанням позивача за первісним позовом ОСОБА_1 по справі призначалася судова будівельно-технічна експертиза, провадження якої доручалося ХНДІСЕ імені заслуженого професора ОСОБА_12.

12 червня 2015 р. ХНДІСЕ імені заслуженого професора ОСОБА_12 повернуло цивільну справу без виконання, оскільки в призначений експертом час не було забезпечено обстеження квартири АДРЕСА_7 та наданих матеріалів недостатньо для повноти дослідження і надання висновку.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 в судовому засіданні заявив про відсутність коштів для сплати експертизи та підтримав свої позовні вимоги.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 в судовому засіданні відмовився спільно з ОСОБА_1 сплатити експертизу, заперечував проти задоволення первісного позову, з своїми позовними вимогами про порядок користування квартирою не звернувся.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14 показали, що знаходяться у дружніх стосунках з сімєю ОСОБА_1, неодноразово бували у квартирі АДРЕСА_10. При цьому ОСОБА_1 займає більшу кімнату, яка на предявленому паспорті БТІ, під № 6, ОСОБА_3 кімнату під № 5, їх мати ОСОБА_2 кімнату під № 7.

На підставі викладеного, суд вважає можливим позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задовольнити та визначити порядок користування квартирою № 8 в будинку № 13 по провулку Адигейському в м. Харкові, виділивши ОСОБА_3 в користування житлову кімнату літ. 5, площею 12,6 кв.м; ОСОБА_1 виділити в користування житлову кімнату: літ. 6, житловою площею 18,5 кв.м, в квартирі АДРЕСА_11; ОСОБА_2 виділити в користування житлову кімнату літ. 7, житловою площею 12,5 кв.м, в квартирі АДРЕСА_11; кухню літ. 3, площею 7,3 кв.м, вбиральню (сполучену) літ. 2, площею 3 кв.м, коридор літ. 1, площею 6,3 кв.м, вбудовану шафу літ. 4, площею 0,7 кв.м, залишити в спільному користуванні.

Судом встановлено, що відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_6 24 січня 2015 року уклала шлюб з відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1, який є співвласником спірної квартири, їй присвоєне прізвище ОСОБА_1, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.49).

Таким чином, суд не знаходить підстав для задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про виселення ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_12, без надання іншого жилого приміщення.

Враховуючи, що суд задовольняє первісні позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визначає порядок користування квартирою між співвласниками, тому вважає можливим в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про зобовязання ОСОБА_1 не перешкоджати йому у здійсненні права власності користуванні квартирою 8 по пров. Адигейському, 13 м. Харкова в цілому відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 357, 358, 370, 372 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити частки співвласників ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_8.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_8 за кожним.

Визначити порядок користування квартирою № 8 в будинку № 13 по провулку Адигейському в м. Харкові, виділивши ОСОБА_3 в користування житлову кімнату літ. 5, площею 12,6 кв.м.

ОСОБА_1 виділити в користування житлову кімнату: літ. 6, житловою площею 18,5 кв.м, в квартирі АДРЕСА_11.

ОСОБА_2, виділити в користування житлову кімнату літ. 7, житловою площею 12,5 кв.м, в квартирі АДРЕСА_11.

Кухню літ. 3, площею 7,3 кв.м, вбиральню (сполучену) літ. 2, площею 3 кв.м, коридор літ. 1, площею 6,3 кв.м, вбудовану шафу літ. 4, площею 0,7 кв.м, залишити в спільному користуванні.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_2, про усунення перешкод у користуванні власністю в цілому та виселення без надання іншого жилого приміщення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Харченко А.М.