Справа № 642/5290/15-ц
Провадження № 4-с/642/28/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Вікторов В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 від 8 червня 2015 року про арешт майна у виконавчому провадженні № 477789894 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПуАТ «ФІДО Банк», -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова зі скаргою, у якій просить визнати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 від 08.06.2015 року незаконною та зобов'язати вказану особу скасувати постанову від 08.06.2015 року.

Разом зі скаргою була подана заява про забезпечення позову, у якій ОСОБА_1 просить зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 642/2406/14, виданого Ленінським районним судом м. Харкова 01.04.2015 до закінчення розгляду скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 по суті.

Заява про забезпечення позову розглядається судом відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України без повідомлення осіб, які приймають участь у справі.

Суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню на підставі наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними їз заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, зокрема, має з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи ту обставину, що задоволення заявленої заяви про забезпечення позову не тягне порушення прав чи законних інтересів інших осіб, а також те, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, керуючись ст. 151 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 642/2406/14, виданого Ленінським районним судом м. Харкова 01.04.2015 до закінчення розгляду скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 по суті.

Дата видачі ухвали: 01.07.2015 року

Строк пред'явлення документу до виконання: один рік.

Ухвала підлягає негайному виконанню, відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання ухвали.

Суддя В.В. Вікторов