Апеляційний суд Житомирської області
Справа №275/580/14-ц Головуючий у 1-й інст. Коваленко В. К.
Категорія 52 Доповідач Косигіна Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Талько О.Б., Григорусь Н.Й.

при секретарі Церпіцькій Т.В.

за участю прокурора Хамідової Е.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом виконавчого комітету Морозівської сільської ради в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав

за апеляційною скаргою ОСОБА_5

на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 19 січня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року виконавчий комітет Морозівської сільської ради звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6, вимоги якого під час розгляду справи збільшував, та остаточно просив позбавити відповідачів батьківських прав, стягнути з них аліменти, передати дітей органу опіки та піклування Брусилівської РДА для вирішення їх подальшої долі. Позивач зазначив, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не працюють, ведуть аморальний спосіб життя, зловживають спиртними напоями, не займаються вихованням дітей, не створили для них належних матеріально-побутових умов, їх поведінка шкідливо впливає на розвиток дітей. Дана сім'я перебуває на обліку в районній службі у справах дітей. ОСОБА_6 характеризується позитивно, працює, проте тривалий час життям та розвитком сина не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, а отже не виконує свої батьківські обов'язки.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 19 січня 2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та їх неповне дослідження, просить рішення скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Зазначив, що під час розгляду справи не було здобуто доказів на підтвердження того, що він ухилявся від виконання батьківських обов'язків, веде аморальний спосіб життя та зловживає алкогольними напоями.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, у випадку, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є матір'ю трьох дітей: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_3, а ОСОБА_6 - батько ОСОБА_1.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом без реєстрації шлюбу, офіційно ніде не працюють, на обліку у центрі зайнятості не перебувають, по місцю проживання характеризуються з негативної сторони, зловживають спиртними напоями. ОСОБА_4 зареєстрована в АДРЕСА_1, однак проживає разом із ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 Згідно даних Морозівської сільради ОСОБА_5 застосовує насильство до дітей співмешканки.

З характеристик, виданих Морозівською ЗОШ І-Ш ст. на неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що у другому семестрі мати дітей перестала цікавитися їх навчанням, не відвідувала школу, не надавала допомогу дітям у підготовці домашніх завдань, внаслідок чого вони мають низькій рівень знань.

ОСОБА_6 до 2007 року проживав з ОСОБА_4 у цивільному шлюбі. Після того, як він пішов з сім'ї, життям сина ОСОБА_7 не цікавився, участі у вихованні дитини не приймав, матеріальної допомоги не надавав. ОСОБА_6 працює, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони. Проте, він звернувся до начальника служби у справах дітей із заявою, в якій не заперечував проти того, щоб його позбавили батьківських прав стосовно сина ОСОБА_7, оскільки немає змоги його виховувати.

З актів обстеження матеріально-побутових умов проживання дітей від 31.05.2014 року, 26.06.2014 року, 19.12.2014 року, 16.12.2014 року, 14.01.2015 року вбачається, що ОСОБА_4, ОСОБА_5 та троє дітей проживають у приватному будинку в АДРЕСА_2, який належить ОСОБА_5 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зловживають спиртними напоями, не займаються вихованням дітей, часто залишають самих вдома, байдуже ставляться до їх розвитку та здоров'я. Мати грубо відноситься до дітей, залякує, залишає десятимісячну дочку на старших дітей. В будинку безлад, розкидані речі, немитий посуд, запас продуктів харчування обмежений, присадибна земельна ділянка не обробляється.

Рішенням комісії у справах неповнолітніх № 3 від 04.07.2014 року дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вилучено із сім'ї ОСОБА_4, оскільки мати не виконує батьківські обов'язки, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, веденням особистого сільського господарства не займається. На час вилучення діти знаходилися у бабусі, яка є хворою, не може самостійно пересуватися, потребує постійної сторонньої допомоги. У будинку бабусі не прибрано, відсутні належні санітарно-гігієнічні умови, діти не доглянуті.

З 04.07.2014 року по 15.07.2014 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 знаходилися на лікуванні у терапевтичному відділенні Брусилівської ЦРЛ. З 15.07.2014 року і по даний час діти перебувають в комунальній установі «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний дім» Житомирської обласної ради на повному державному забезпеченні. За час знаходження дітей у вказаному закладі мати відвідала їх чотири рази, приносила солодощі.

З червні 2014 року малолітня ОСОБА_3 передана на виховання в сім'ю сестри батька дитини - ОСОБА_8, у зв'язку із загрозою її життю та здоров'ю.

Опікунська рада при виконкомі Морозівської сільради вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 батьківських прав щодо трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3; ОСОБА_5 - дочки ОСОБА_9 (рішення від 26.06.2014 року).

Орган опіки і піклування Брусилівської райдержадміністрації вважав за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав. Крім вищевказаного у висновку зазначено, що на початку червня 2014 року діти знаходилися на вихованні у сторонніх людей, оскільки мати відмовилася від них. В цей час діти хворіли на вітряну віспу, проте мати їх лікуванням не займалася.

Допитані в суді першої інстанції свідки підтвердили, що батьки вихованням дітей не займалися, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зловживали спиртними напоями, будинок знаходився в антисанітарному стані, земельна ділянка не обробляється. Дітей часто годували сусіди.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідачі тривалий час ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклуються про дітей, не беруть участі у їх вихованні, утриманні та лікуванні, що в цілому негативно впливає на їх фізичний та духовний розвиток. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.

Є безпідставними доводи апелянта про те, що під час розгляду справи не доведено його безвідповідальне ставлення до дочки, оскільки це спростовується матеріалами справи. Крім того, при апеляційному розгляді ОСОБА_5 пояснив, що він не працює, на життя заробляє тимчасовими заробітками, самостійно виховувати дочку не може, потребує допомоги родичів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду. Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 19 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Судді