УХВАЛА

іменем україни

1 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення та зняття з реєстрації; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Царичанського районного нотаріального округу Сало Вікторія Володимирівна, відділ Державної виконавчої служби Царичанського районного управління юстиції, про визнання свідоцтва про придбання житлового будинку з прилюдних торгів недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 27 червня 2012 року нею з прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна придбано житловий будинок АДРЕСА_1, який раніше належав на праві власності ОСОБА_4, що підтверджується актом про проведення прилюдних торгів від 16 липня 2012 року. 9 липня 2012 року вона отримала свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та 4 березня 2013 року здійснила державну реєстрацію свого права власності на вказаний будинок.

Зазначала, що колишній власник будинку - ОСОБА_4 - відмовляється у добровільному порядку його звільнити, чим порушує її право власності.

З урахуванням викладеного, позивач просила суд усунути перешкоди у здійсненні нею права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 шляхом виселення з нього та зняття з реєстрації ОСОБА_4

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом та, посилаючись на ті самі обставини, вказувала, що зазначені прилюдні торги відбулися із порушенням встановлених чинним законодавством правил їх проведення, які полягають у тому, що вказаний житловий будинок не підлягав відчуженню у зв'язку із дією постанови старшого слідчого СВ Царичанського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 23 лютого 2012 року, якою заборонено незалежно від рішення про відкриття виконавчого провадження відчуження належного їй нерухомого майна.

У зв'язку із цим ОСОБА_4 просила суд визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1, від 9 липня 2012 року.

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2015 року, зупинено провадження у вказаній справі до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору позики недійсним.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Зупиняючи провадження у вказаній справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що розгляд вказаної цивільної справи неможливий до набрання законної сили рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору позики недійсним, оскільки оскаржується договір, за неналежне виконання якого суд ухвалив рішення про стягнення боргу з ОСОБА_4 на користь кредиторів, у зв'язку з чим звернуто стягнення на нерухоме майно ОСОБА_4 - житловий будинок АДРЕСА_1, і встановлені рішенням у справі про визнання договору позики недійсним обставини можуть вплинути на законність набуття ОСОБА_3 нерухомого майна з прилюдних торгів.

Проте такого висновку суди дійшли із порушенням вимог процесуального закону.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Царичанського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_8 про визнання договору позики недійсним.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто, між двома справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв'язок. Це виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення (при оцінці юридичних фактів) для іншої справи.

Судом встановлено, що 27 червня 2012 року ОСОБА_3 придбала з прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна житловий будинок АДРЕСА_1, який раніше належав на праві власності ОСОБА_4, що підтверджується актом про проведення прилюдних торгів від 16 липня 2012 року. 9 липня 2012 року вона отримала свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та 4 березня 2013 року здійснила державну реєстрацію свого права власності на вказаний будинок.

Отже, ОСОБА_3 як законний власник спірного житлового будинку, при тому, що публічні торги, на яких вона придбала майно, вже були предметом судового розгляду та не визнані недійсними, у силу ст. ст. 321, 391 ЦК України захищає своє право власності.

Крім того, суди не звернули уваги на те, що відповідно до ч. 2 ст. 388 ЦК України майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, тобто з дотриманням вимог закону, що встановлюють такий порядок.

Суди зазначених вимог закону не врахували та належним чином юридичні наслідки розгляду вищевказаних справ не з'ясували, зокрема ту обставину, що, вирішуючи спір про визнання договору позики недійсним, судом не будуть встановлюватись та досліджуватись обставини дотримання вимог закону при виконанні судового рішення та встановлених правил проведення торгів з реалізації спірного майна, а тому рішення у такій справі не буде встановлювати обставин правомірності чи неправомірності проведення прилюдних торгів і набуття ОСОБА_3 нерухомого майна на таких торгах.

Ураховуючи наведене, оскаржувані судові рішення відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2015 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко