Справа № 487/5180/15-ц
Провадження № 2/487/2167/15
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

21.10.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Щербини С.В., при секретарі - Шевиряєвої К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики у розмірі 20000 грн.

В своїй заяві позивач зазначив, що 15.06.2015 року він уклав з відповідачем договір позики, за яким передав йому 20000 грн., про що була складена розписка. Згідно договору позики відповідач повинен повернути гроші 26.06.2015 року. Однак до теперішнього часу відповідач договір позики не виконав, ухиляється від повернення грошових коштів. Посилаючись на викладені обставини позивач просив стягнути на його користь суму боргу за договором позики у розмірі 20000 грн.

В подальшому позивач зменшив свої позовні вимоги, просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики у розмірі 10000 грн., оскільки відповідачем у серпні 2015 року в добровільному порядку було повернуто за договором позики 10000 грн., решту коштів відповідач обіцяв повернути до 01.09.2015 року, але до теперішнього часу сума боргу в повному обсязі не повернута.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, надав згоду на ухвалення заочного рішення.

В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, через оголошення у пресі, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України..

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 15.06.2015 року ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_2 договір позики, за яким передав останньому 20000 грн., про що була складена розписка. Згідно договору позики відповідач повинен повернути гроші 26.06.2015 року.

У серпні 2015 року відповідач в добровільному порядку повернув позивачу за договором позики кошти у розмірі 10000 грн., решту коштів відповідач повинен був повернути до 01.09.2015 року, але до теперішнього часу сума боргу в повному обсязі не повернута.

На день розгляду справи, договір відповідачем в повному обсязі не виконано, що підтверджується оригіналом розписки.

У відповідності до ст. 1049 ЦК України, позичальник забов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем), у строк та порядку передбаченому договором.

Таким чином, борг за договором позики складає 10000 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Одночасно, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 10000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення набирає законної сили через 10 днів після його проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк і порядок, встановлений ст.ст.294,296 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: С.В. Щербина