Головуючий суду 1 інстанції - Логвіненко Т.Г.
Доповідач - Кострицький В.В.
Справа № 417/221/13-ц
Провадження № 22ц/782/578/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого - судді Кострицького В.В.

суддів - Карайван Т.Д., Стахової Н.В.,

при секретарі - Коротенку С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду Луганської області у місті Сєвєродонецьку апеляційну ОСОБА_2 на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 12 липня 2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в особі представника ОСОБА_9 про визнання права власності на майно,

встановила:

Позивач у особі його представника звернувся до суду із зазначеним позовом про визнання права власності на майно.

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 12 липня 2013 року визнано мирову угоду між сторонами.

Апелянт посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для розгляду справи за участі апелянта.

Доводами апеляційної скарги є ті обставини, що позивач просив визнати дійсним укладений між ним та відповідачами 7 травня 2013 року договір купівлі продажу, але згідно з правовстановлюючими документами житловий будинок не мав квартири «а» або «б» так як це єдиний будинок в якому ? частка належала ОСОБА_10, з яким апелянт перебувала у шлюбі. Ніхто із співвласників у встановленому законом порядку не виділяв своєї частки будинку в натурі (ст..364 ЦК України), а тому право спільної часткової власності на будинок відповідно до закону не припинялось. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_10, помер. Після смерті апелянт прийняла спадщину оскільки постійно проживала з чоловіком в спірному будинку (ст..1268 СК України) . Враховуючи що апелянт є співвласником ? частини спірного будинку, має переважне право на купівлю спірної частки будинку.

Сторони в судове засідання не з`явились, хоча були повідомлені судом про час та місце судового розгляду судовими повістками, представник відповідачів ОСОБА_9 відмовилась від отримання судової повістки. Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги на підставі наявних матеріалів які є достатніми для прийняття рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Затверджуючи мирову між сторонами суд першої інстанції вважав що мирова угода не протирічить закону, не порушує права свободи та інтереси інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що 14.11.2000 року ОСОБА_10 купив одну другу частину житлового будинку, розташовану на земельній ділянці, розмір якої ще не визначений, за адресою АДРЕСА_1 (а.с.36). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу 02.11.1991 року укладено шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_2 , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_2 (а.с.37). Відповідно до паспорта апелянта з 02.12.2000 року вона зареєстрована за адресою АДРЕСА_1. (а.с.38 з.с.).

Згідно ч. 5 ст.175 ЦПК України - якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз"яснено, що якщо сторони виявили намір укласти мирову угоду, то при необхідності їм може бути надана можливість оформити умови мирової угоди, для чого суд оголошує перерву в судовому засіданні. У разі якщо умови мирової угоди не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб (не сторін), суд визнає мирову угоду та закриває провадження у справі.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про застосування положень ст..175,205 ЦПК України, оскільки суд не залучав співвласників спірного будинку до участі у справі, не визначалось відповідність виділу квартири (літера «а» ) 1/2 частці відповідачів у житловому будинку, не з`ясовувалась відповідність укладеної між сторонами домовленості вимогам ч.3 ст.640, 639,657 ЦК України.

Відповідно ст.1 «Захист права власності» Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом N 11 ( Протокол ратифіковано Законом N 475/97-ВР від 17.07.9 7р. - Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 р. у справі "Совтрансавто-Холдинг " проти України - констатовано порушення ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції. У цій справі Суд визнав порушення ст. 1 Протоколу № 1 (право на мирне володіння майном), бо спосіб, у який проводився та закінчився судовий розгляд справ, як і ситуація невпевненості, якої зазнав заявник, порушили «справедливу рівновагу» між вимогами суспільного інтересу та потребою захищати право заявника на повагу до його майна. Як наслідок, держава не забезпечила виконання свого зобов'язання гарантувати заявникові ефективне користування своїм правом власності, як передбачає ст. 1 Протоколу № 1. Крім того. Суд зазначив, що несправедливий характер провадження у цій справі мав прямий зв'язок із правом заявника на повагу до його майна. Аналогічна позиція вкладена в наступних рішеннях Європейського суду з прав людини: справа «Бочан проти України» №2 від 05 лютого 2015 року. «Хамідов проти Росії» від 15 листопада 2007 року.

Отже умови мирової угоди викладені в заяві про укладення мирової угоди (а.с.26) про визнання за ОСОБА_3 права власності на спірну житлову будівлю порушують права та інтереси апелянта на реалізацію спірної житлової будівлі. Відповідно до вимог ст..175 ЦПК України якщо умови мирової угоди порушують права та інтереси інших осіб , суд постановляє ухвалу про відмову у визнання мирової угоди та продовжує судовий розгляд.

За таких обставин, судова колегія не може визнати оскаржувану ухвалу такою, що є законною і обґрунтованою, так як судом не було з'ясовано чи порушують умови мирової угоди інтереси інших осіб, чи відповідають зазначені умови вимогам закону, а тому вона підлягає скасуванню. При новому розгляді питання про визнання укладеної між сторонами мирової угоди суд першої інстанції повинен забезпечити участь співвласників будинку при розгляді позову, перевірити відповідність заяви про укладення мирової угоди вимогам закону. Вирішення питання про постановлення окремої ухвали в суді апеляційної інстанції не є можливим, так як доводи апеляційної скарги фактично є підставами для скасування оскаржуваної ухвали, зазначені обставини не були відомі суду на момент розгляду заяви про затвердження мирової угоди, а тому, без належного судового розгляду в суді першої інстанції судова колегія вважає поспішним виносити окрему ухвалу.

Керуючись ст.ст. 307,п.3 ст.312, 315, 317,319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 12 липня 2013 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: