У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

28 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до відокремленого підрозділу «Локомотивне депо «Здолбунів» Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, за касаційною скаргою Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 01 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 27 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відокремленого підрозділу «Локомотивне депо «Здолбунів» Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» (далі - ВП «Локомотивне депо «Здолбунів» ДТГО «Львівська залізниця») про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, з 15 грудня 2014 року по 19 січня 2015 року та з 26 січня 2015 року по 15 лютого 2015 року тимчасово виконував обов'язки заступника начальника з експлуатації ВП «Локомотивне депо «Здолбунів».

Основною посадою позивача, на яку він прийнятий на роботу, є машиніст електровоза.

В період тимчасового виконання обов'язків заступника начальника депо ним було вчинено корупційне правопорушення, за що постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 31 березня 2015 року його притягнуто до адміністративної відповідальності.

22 квітня 2015 року у відповідності до наказу № 174/ОС начальника ВП «Локомотивне депо Здолбунів» його було звільнено з посади машиніста електровоза на підставі п. 7-1 ст. 36 КЗпП України.

Зазначав, що його звільнення є незаконним, оскільки до відповідальності за вчинення корупційного правопорушення він був притягнутий в період виконання обов'язків заступника начальника з експлуатації ВП «Локомотивне депо Здолбунів», а не за своєю основною посадою машиніста електровоза.

Враховуючи вищевикладене, просив скасувати наказ № 174/ОС начальника ВП «Локомотивне депо Здолбунів» про звільнення та поновити його на посаді машиніста електровоза.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 01 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 27 серпня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Скасовано наказ (розпорядження) № 174/ОС від 22 квітня 2015 року, виданий начальником відокремленого підрозділу «Локомотивне депо «Здолбунів» ДТГО «Львівська залізниця» про звільнення ОСОБА_4 з посади машиніста електровоза на підставі п. 7-1 ст. 36 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді машиніста електровоза відокремленого підрозділу «Локомотивне депо «Здолбунів» ДТГО «Львівська залізниця».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

У касаційній скарзі ДТГО «Львівська залізниця» просить скасувати ухвалені судові рішення та ухвалити нове рішення. яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, на підставі доказів, наданих сторонами, та належним чином оцінених судом, дійшов вірного висновку щодо наявності обґрунтованих підстав для задоволення позову, оскільки ОСОБА_4, обіймаючи посаду машиніста електровоза, не був суб'єктом корупційних правопорушень, тому не може бути звільнений із займаної посади на підставі п. 7-1 ст. 36 КЗпП України.

Зокрема, докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження судами і при їх дослідженні та встановленні судами дотримані норми процесуального та матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків оскаржуваних судових рішень не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» відхилити.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 01 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 27 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов А.В. Маляренко