АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________
Справа № 646/3382/14-ц. Головуючий 1 інст.: - ОСОБА_1
Провадження №22-ц/790/7405/15. Суддя-доповідач: - ОСОБА_2 Категорія: житлові.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - ОСОБА_2,

суддів: - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

при секретарі: - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 - про встановлення порядку користування житловим будинком, надвірними будівлями, земельною ділянкою та вселення,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що йому та ОСОБА_7, кожному по 1/2 частині, належить на праві власності житловий будинок №8/43 по вул. Обоянській у м. Харкові.

Оскільки відповідачка зайняла весь будинок й перешкоджає йому користуватися своєю власністю, позивач з урахуванням уточнених у грудні 2014 року позовних вимог просив суд встановити порядок користування зазначеним житловим будинком, надвірними будівлями та земельною ділянкою згідно із першим варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29 жовтня 2014 року та виділити йому у користування житлову кімнату 1-4 площею 9,6 кв. м, 1/2 частини кухні 1-2 площею 5, 65 кв. м, 1/2 сіней І площею 3,6 кв. м.; надвірні споруди: льох літ. «В», сарай літ. «Е», сарай літ. «Ж», огорожу №3, огорожу №4, залишити в загальному користуванні ганок літ. «аІ», ворота №1. Всього виділити йому майна на загальну суму 25 231 грн. 50 коп.

Також просив вселити його до вказаного житлового будинку.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 березня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 10 червня 2015 року рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 березня 2015 року скасовано, позов ОСОБА_6 задоволено.

Визначено порядок користування житловим будинком №8/43 по вул. Обоянській в м. Харкові та виділено ОСОБА_6 у користування житлову кімнату 1-4 площею 9,6 м. кв., льох літ. «В», сарай літ. «Е», сарай літ. «Ж», огорожу №3, огорожу №4.

Виділено ОСОБА_7 у користування житлову кімнату 1-3 площею 16,4 м. кв., тамбур літ. «б», літню кухню літ. «Б», сарай літ. «Г», душ літ «К».

Залишено у загальному користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кухню 1-2 площею 11,3 м. кв. (кожному по 5,65 м.кв.), сіни І площею 7,2 м. кв. (кожному по 3,6 м. кв.), ганок «а1» та ворота №1 (згідно варіанту №1 розподілу).

Визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою м. Харків, вул. Обоянська №8/43 та виділено ОСОБА_6 земельну ділянку площею 383,5 м кв. (показану фіолетовим кольором), виділено ОСОБА_7 земельну ділянку площею 383,5 м. кв. (показану зеленим кольором); земельну ділянку площею 95 м. кв. (по 47,5 м. кв. кожному) залишено у загальному користуванні співвласників (земельна ділянка жовтого кольору).

Переобладнання у житловому будинку: дверний блок між приміщеннями 1-4 та 1-3 демонтувати, а дверний проріз закласти - покладено на ОСОБА_6

Вселено ОСОБА_6 в житловий будинок №8/43 по вул. Обоянській в м. Харкові.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 судові витрати в сумі 2915 грн.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_7 задоволено частково.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 10 червня 2015 року в частині позовних вимог ОСОБА_6 про встановлення порядку користування житловим будинком, надвірними будівлями, земельною ділянкою скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення апеляційного суду залишено без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимого ч. 1 ст. 303 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів визнає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7, кожному по 1/2 частині, належить на праві власності житловий будинок №8/43 по вул. Обоянській в м. Харкові.

ОСОБА_6 предявив позов про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та припинення права часткової власності, проте у звязку з тим, що висновком експертизи встановлено неможливість такого поділу спірного житлового будинку в натурі, він відповідно до вимог ст. 31 ЦПК України змінив позовні вимоги та просив суд визначити порядок користування житловим будинком та земельною ділянкою.

Статтею 358 ЦК України передбачено підстави та умови здійснення права спільної часткової власності співвласниками та презюмується, що таке здійснення відбувається за їхньою згодою.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 29 жовтня 2014 року №8060/11285/11286 запропоновано два варіанти визначення порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою. Для цього експертом запропоновано виконати роботи по переобладнанню та переплануванню будинку, а саме демонтувати дверний блок між двома приміщеннями, закласти дверний проріз (а. с. 81-100).

Для здійснення переобладнання й перепланування в будинку потрібно отримати дозвіл виконавчого комітету місцевої ради та узгоджень із компетентними органами, що передбачено ст. 152 ЖК УРСР.

У пунктах 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» судам розяснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст. 152 ЖК УРСР). Якщо сторона оспорює рішення виконкому щодо дозволу на переобладнання та перепланування і воно є необґрунтованим, суд може не погодитись з ним, мотивуючи це в рішенні.

Отже, згода органу державної влади на заплановані переобладнання та перепланування згідно висновку експертизи повинні бути отримані до ухвалення рішення суду, а не після його ухвалення, так як така згода є однією з умов для вирішення та задоволення позову.

Скасовуючи рішення апеляційного суду Харківської області від 10 червня 2015 року в частині позовних вимог ОСОБА_6 про встановлення порядку користування житловим будинком, надвірними будівлями, земельною ділянкою та передаючи справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних виходила з того, що посилання апеляційного суду на те, що дозвіл органу влади на переобладнання та перепланування у цій справі не потрібний, оскільки такі роботи не передбачають втручання у несучі конструкції будинку, є помилковим.

При цьому зазначала, що ст. 100 ЖК УРСР визначено підстави та умови переобладнання і перепланування жилого будинку, для чого необхідно отримати дозвіл органу влади. За змістом цієї норми права та з урахуванням Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, перепланування це, зокрема, перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, а оскільки висновком експертизи саме такі роботи передбачені як умова визначення порядку користування житловим будинком, то висновок апеляційного суду про те, що на такі роботи дозвіл органу влади непотрібний, є помилковим.

При новому розгляді справи позивач ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_7 не надали до суду апеляційної інстанції дозвіл органу влади на демонтування дверного блоку у житловому будинку між приміщеннями 1-3 і 1-4 та його закладення, які передбачені висновком судової будівельно-технічної експертизи від 29 жовтня 2014 року №8060/11285/11286 як умова визначення порядку користування житловим будинком №8/43 по вул. Обоянській в м. Харкові.

На виконання вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України апеляційний суд при новому розгляді справи сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснив особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяв здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_8 пояснили, що вони не зобовязані надавати до суду апеляційної інстанції дозвіл органу влади на демонтування дверного блоку у житловому будинку між приміщеннями 1-3 і 1-4 та його закладення, які передбачені висновком судової будівельно-технічної експертизи від 29 жовтня 2014 року №8060/11285/11286 як умова визначення порядку користування житловим будинком №8/43 по вул. Обоянській в м. Харкові, оскільки зазначені роботи не передбачають втручання у несучі конструкції будинку.

Однак, зазначене суперечить положенням ст. 100 ЖК УРСР, Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, матеріалам цивільної справи, а також висновку наведеному в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2015 року, якою частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_7 та частково скасовано рішення апеляційного суду щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про встановлення порядку користування житловим будинком, надвірними будівлями, земельною ділянкою.

Зважаючи на те, що висновком судової будівельно-технічної експертизи від 29 жовтня 2014 року №8060/11285/11286 передбачено необхідність проведення переобладнання у житлового будинку як умова визначення порядку користування житловим будинком, а дозвіл від органів влади на такі роботи до ухвалення судом рішення сторонами не отриманий і не наданий до суду першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні його позовних вимог ОСОБА_7 про встановлення порядку користування житловим будинком №8/43 по вул. Обоянській в. м. Харкові, надвірними будівлями, земельною ділянкою залишити без змін.

В іншій частині рішення суду першої інстанції колегією суддів не переглядається, оскільки воно було переглянуто рішення апеляційного суду Харківської області від 10 червня 2015 року.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 березня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про встановлення порядку користування житловим будинком №8/43 по вул. Обоянській в. м. Харкові, надвірними будівлями, земельною ділянкою - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: