Справа № 161/7564/15-ц
Провадження № 2/161/2656/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 липня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Акайомовій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування ним, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою № 18 в будинку № 1 по вул. Козакова у м. Луцьку шляхом визнання її такою, що втратила право користування даним житлом внаслідок відсутності у ньому понад встановлені законом строки.

У позовній заяві вказала, що 26 січня 1994 року згідно з розпорядженням комітету по майну комунальної власності Луцької міської ради їй та ОСОБА_3 було передано у приватну власність квартиру АДРЕСА_1, що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло від 26 січня 1994 року. Право власності на зазначений обєкт нерухомого майна за вказаними вище особами було зареєстровано в реєстрі прав власності за № 6853. Після смерті ОСОБА_3 позивач успадкувала ? частку квартири АДРЕСА_1, що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22.04.2015 року.

На даний час у спірному житлі - квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано троє осіб: позивач ОСОБА_1, її син ОСОБА_4 та внучка ОСОБА_2, що підтверджено копією будинкової книги. Однак з 2011 року по даний час ОСОБА_2 у даній квартирі не проживає.

Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, чим створює перешкоди позивачеві належним чином використовувати своєю власністю. У сплаті комунальних послуг ОСОБА_2 не приймає участі. Її реєстрація у квартирі АДРЕСА_1 носить формальний характер.

Просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою № 18 в будинку № 1 по вул. Козакова у м. Луцьку внаслідок відсутності у ньому понад встановлені законом строки.

Позивач ОСОБА_1 в судове подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з вищенаведених підстав, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила. На думку суду в справі є достатньо документів для її розгляду у відсутності відповідача, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. ст. 224-232 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи.

Проаналізувавши документи справи суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Стаття 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним.

Судом встановлено, що 26 січня 1994 року згідно з розпорядженням комітету по майну комунальної власності Луцької міської ради їй та ОСОБА_3 було передано у приватну власність квартиру АДРЕСА_1, що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло від 26 січня 1994 року (а.с. 5). Право власності на зазначений обєкт нерухомого майна за вказаними вище особами було зареєстровано в реєстрі прав власності за № 6853. Після смерті ОСОБА_3 позивач успадкувала ? частку квартири АДРЕСА_1, що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22.04.2015 року (а.с. 6).

На даний час у спірному житлі - квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано троє осіб: позивач ОСОБА_1, її син ОСОБА_4 та внучка ОСОБА_2, що підтверджено копією будинкової книги (а.с. 8-10). Однак з 2011 року по даний час ОСОБА_2 у даній квартирі не проживає, що підтверджено висновком перевірки паспортного режиму від 12.05.20115 року (а.с. 11).

Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, чим створює перешкоди позивачеві належним чином використовувати свою власність. У сплаті комунальних послуг ОСОБА_2 не приймає участі. Її реєстрація у квартирі АДРЕСА_1 носить формальний характер.

Відповідно до ст.ст. 383, 391 ЦК України позивач має право користуватися своїм житлом на свій розсуд і має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 317 цього ж Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Своєю реєстрацією у спірному житлі відповідач створює позивачу перешкоди у належному ним користуванні, оскільки плата за комунальні послуги, утримання будинку нараховується, але відповідач участі у витратах на утримання будинку не приймає.

Отже, проаналізувавши вищенаведене в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач правомірно звернулася в суд за захистом порушеного зі сторони відповідача безпідставною реєстрацією у спірному житлі свого права власності, яке їй створює відповідач.

Визнання особи такою, що втратила право користування житлом є підставою для зняття її з реєстрації.

На стягнення судових витрат позивач не наполягає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 45, 58, 60, 88, 215, 218, 224-228 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою № 18 в будинку № 1 по вул. Козакова у м. Луцьку Волинської області.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача ОСОБА_2, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.П. Пушкарчук