У х в а л а

іменем україни

30 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Дьоміної О.О.,

Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кручини-Мінюкової Тетяни Павлівни, ОСОБА_4 про оскарження постанови про відмову у вчиненні виконавчого напису, зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду м. Києва від 07 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кручини-Мінюкової Т.П., ОСОБА_4 про оскарження постанови про відмову у вчиненні виконавчого напису, зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27 березня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Визнано постанову приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кручини-Мінюкової Т.П. від 12 лютого 2015 року про відмову у вчиненні виконавчого напису протиправною та зобов'язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кручину-Мінюкову Т.П. вчинити виконавчий напис на договорі іпотеки від 31 липня 2013 року, реєстровий № 672, шляхом надання ОСОБА_2 права продажу предмету іпотеки третій особі на умовах визначених договором іпотеки, та посвідчити відповідний договір купівлі-продажу іпотечного майна.

Стягнуто з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кручини-Мінюкової Т.П., ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 07 липня 2015 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 березня 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено, що 31 липня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір позики, за яким остання отримала у позику 100 тис. грн терміном до 31 липня 2023 року. Договір позики сторони посвідчили нотаріально.

Цього ж дня між цими ж сторонами укладено договір іпотеки, за яким ОСОБА_4 з метою забезпечення виконання зобов'язання за договором позики передала в іпотеку будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у м. Києві.

09 лютого 2015 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кручини-Мінюкової Т.П. із заявою про вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки та про посвідчення договору купівлі-продажу предмета іпотеки третій особі.

12 лютого 2015 року нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні виконавчого напису та посвідченні договору купівлі-продажу.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 цього ж Закону нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.

Отже, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що оскільки строк дії договору позики ще не настав, зміни до договору щодо строків виконання зобов'язання не вносилися, виконання договору частинами ним не передбачено, то у нотаріуса були відсутні підстави для вчинення виконавчого напису.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення апеляційного суду м. Києва від 07 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: О.О. Дьоміна

В.М. Коротун