Справа№592/6902/15-ц
Провадження №2/592/2056/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року м.Суми

Ковпаківський райсуду м. Суми в складі головуючого судді Алфьорова А.М., за участю секретаря Літовченко С.М., розглянувши цивільну справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранфінресурс» про визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, вимоги якої обґрунтовує тим що, уклав із ТОВ «Гранфінресурс» в письмовій формі Договір № 226235 від 11.08.2014 р.

На виконання вищевказаного договору, позивачем через банківські установи було перераховано грошові кошти в сумі 4782 грн. 80 коп. При цьому менеджер відповідача запевнив, що суму позики в розмірі 20 000 грн. позивач отримає протягом трьох-п'яти днів. Однак у вказаний строк коштів, позивач не отримав, натомість було запропоновано сплатити черговий місячний внесок за умовами договору, що ним і було зароблено, але не зважаючи на вищевикладене, позивач до цього часу кошти не отримав.

Ознайомившись уважно з текстом укладеного договору, позивач зрозумів що відповідач увів його в оману щодо змісту укладеного договору. Вважає, що відповідач, якій не має відповідної ліцензії на здійснення фінансових послуг, умисно обманув його щодо істотних умов договору. Окрім того, відповідач здійснює нечесну підприємницьку діяльність та розвиває пірамідальні схеми.

Згідно умов п. 1.1 договору, відповідач зобов'язувався вчинити від імені та за рахунок учасника позивача, певні юридичні дії, спрямовані на придбання учасником грошової суми на умовах діяльності програми «Альянс Україна», в тому числі сформувати реєстр учасників, забезпечити його адміністрування, організовувати та проводити заходи по розподілу грошового фонду, здійснити оплату товару на користь учасника або надати учаснику відповідну суму у позику, надавати інші послуги і здійснювати інші правочини.

Відповідно до п.п. 2.1.1, 2.1.2 договору, учасник в день підписання договору сплачує одноразовий комісійний внесок та адміністративний платіж, який сплачується не пізніше 15 календарних днів з моменту отримання дозволу, своєчасно, не пізніше 15 числа кожного місяця, сплачує загальний платіж, який включає чистий внесок, за рахунок якого адміністратор здійснює оплату вартості товару чи надає відповідні суми у позику, та адміністративні витрати, що є платою за послуги адміністратора з організації діяльності програми.

На підставі вище викладеного, позивач просить суд визнати недійсним договір № 226235 від 11.08.2014 р., що укладений між ним та ТОВ «Гранфінресурс», стягнути з відповідача 4782 грн. 80 коп. сплачених за даним договором.

Позивач згідно поданої письмової заяви просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач надав суду заперечення по справі, стверджуючи, що ТОВ «Гранфінресурс» не внесено до Державного реєстру фінансових установи, оскільки не надає фінансові послуги і не є фінансовою установою. Вид діяльності не підлягає ліцензуванню, оскільки не відповідає законодавчо встановленим критеріям та ліцензійним умовам ні однієї з існуючих фінансових послуг. Натомість є адміністратором соціальної програми для населення, тобто адмініструє грошові кошти учасників.

Тобто відповідач не залучає власні кошти для надання позики або кредитів, а є контролером коректного і справедливого розподілу грошових коштів для учасників програми, в яких накопичені їх власні кошти. Учасники програми «Альянс Україна» беруть грошові суми у інших учасників, а не у адміністратора програми, причому на умовах безвідсоткового повернення, що не може визначатися як фінансовий кредит чи позика.

Вид послуг, які надає ТОВ «Гранфінресурс» відноситься до господарських комерційний послуг, повязаних із контролем та посередництвом між учасниками програми «Альянс Україна».

Позивач не був обмежений у часі для ознайомлення з умовами договору. Позивачу був відомий перелік прав і обовязків, а також перелік прав та обовязків ТОВ «Гранфінресурс», оскільки позивач сплачував платежі, що передбачено умовами договору. Отже позивач використовував механізми передбачений угодою, з метою отримання грошової суми, до моменту складання позовної заяви.

Договір укладений між сторонами є діючим та таким, що укладений на підставі вільного

волевиявлення кожної сторони з дотриманням вимог законодавства. На підставі вищевикладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, представник відповідача не зявився до суду.

Суд дослідивши надані докази, вивчивши матеріли справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

11 серпня 2014 р. між ТОВ «Гранфінресурс» та ОСОБА_1 укладено договір № 226235, додатками /а.с.6,7-9/.

Відповідно до п. 1.3 вказаного договору учасник доручає Адміністратору використовувати суми чистих внесків для формування фонду реєстру та його розподілу, а також надавати заявлені грошові суми. За надання послуг за програмою учасник сплачує одноразовий адміністративний платіж та одноразовий комісійний внесок (Додатка N 2).

Пунктом 5.1 ст. 5 Додатка N 2 визначено, що Адміністратор надає відповідну грошову суму Учаснику, який отримав Дозвіл, протягом 3 банківських днів після того, як Учасником будуть виконані вимоги цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансовими вважаються такі послуги: 1) випуск платіжних документів, платіжних карток, дорожніх чеків та (або) їх обслуговування, кліринг, інші форми забезпечення розрахунків; 2) довірче управління фінансовими активами; 3) діяльність з обміну валют; 4) залучення фінансових активів із зобов'язанням щодо наступного їх повернення; 5) фінансовий лізинг; 6) надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту; 7) надання гарантій та поручительств; 8) переказ грошей; 9) послуги у сфері страхування та накопичувального пенсійного забезпечення; 10) торгівля цінними паперами; 11) факторинг; 11-1) адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах; 12) інші операції, які відповідають критеріям, визначеним у п. 5 ч. 1 ст. 1 цього Закону.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 указаного Закону визначено, що фінансові послуги - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Наведене свідчить про те, що перелік фінансових послуг, передбачений Законом України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", не є вичерпним, визначення послуг як фінансових можливе при відповідності операцій критеріям, встановленим п. 5 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону.

У листі Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 24 квітня 2009 року N 5737/12-12 указано, що надання послуг при придбанні товарів у групах містить ознаки фінансової послуги, пов'язаної з прямим залученням фінансових активів від фізичних осіб. Водночас відповідно до ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб, може здійснюватися лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що діяльність ТОВ «Гранфінресурс»" фактично є діяльністю з надання фінансових послуг, оскільки має характерні для таких послуг ознаки, але здійснюється відповідачем без відповідної ліцензії.

Оскільки ТОВ «Гранфінресурс», не надав суду підтвердження, що є фінансовою установою, яка має відповідний дозвіл (ліцензію) на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, керуючись ст.ст. 216, 227 ЦК України, суд дійшов висновку, що укладений 11 серпня 2014 року між сторонами Договір № 226235 слід визнати недійсним, грошові кошти, передані на виконання цього договору підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1

Діяльність відповідача вводить позивача, як споживача, в оману, оскільки згідно умов укладеного договору його виконання здійснюється виключно за кошти учасників, без залучення коштів товариства. Оплата товару здійснюється за кошти, внесені учасниками, в подальшому учасник, який отримав позику, сплачує внески, які фактично компенсують кошти іншим учасникам, тобто, один учасник за свої власні кошти, без інвестування коштів відповідача, оплачує товар чи позику іншому учаснику. При цьому, позивач сплачує відповідачу не за одержання товару чи позики, а фактично за можливість одержання права на купівлю чи отримання позики, яке надавалось не за рахунок відповідача, а за рахунок залучення інших споживачів і їх коштів до такої ж схеми.

Згідно зч.1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить, споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до

такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції Правочини, здійснені використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Таким чином, указаний Закон установив недійсність правочинів, здійснених з використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми.

Оскільки ОСОБА_1 сплачував кошти не за сам товар, а за можливість одержання права на купівлю товару (отримання послуги), а ТОВ«Гранфінресурс» без залучення власних коштів формувало групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на купівлю товару (отримання послуги) одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності програми «Альянс Україна». Таким чином, діяльність відповідача є такою, що вводить споживача в оману, а укладений між сторонами договір порушує права позивача і відповідно до ч.6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» такий правочин є недійсним. При цьому відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України визнання судом такого правочину (нікчемного) недійсним не вимагається.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 27 березня 2013 року у справі № 6-22цс13 та постанові від 23 травня 2012 року у справі № 6-35цс12, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України.

Керуючись ст.10,11,15,59,60,6163,79,83,84,208,209,212-215,223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранфінресурс» про визнання договору недійним, задовольнити у повному обсязі.

Визнати недійсним договір № 226235 від 11.08.2014 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранфінресурс» та ОСОБА_1.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранфінресурс» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 4782 грн. 80 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженої відповідальності «Гранфінресурс» на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський райсуд м. Суми.

Суддя: А.М. Алфьоров