Справа № 481/2122/14-ц
Провадж.№ 2/481/134/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

заочне

02.06.2015 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В., при секретарі Кузьміній Н.П., з участю позивачки ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

Встановив::

Сторони уклали шлюб у 1988 році, від якого мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка наразі вже досягла повноліття.

20.11.2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що різний характер, різне ставлення до життя, зловживання відповідачем алкоголю призводили до чисельних сварок між ними, які останнім часом лише загострювалися. Наразі вони змушені проживати разом в одній квартирі, однак шлюб між ними існує лише формально. Тому, вважаючи, що їх сімя остаточно розпалася і примирення з відповідачем неможливе, просила ухвалити судове рішення про розірвання шлюбу з ОСОБА_2

Позивачка ОСОБА_1 при судовому розгляді справи, посилаючись на обставини викладені нею в позовній заяві, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити, доповнила, що неодноразові звернення до відповідача з проханням звернутися до органу РАГС з спільною заявою про розірвання шлюбу останній ігнорує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини своєї неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не направляв. Про дату, час та місце розгляду судової справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому судової повістки.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ч. 1ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходе такого висновку.

Пояснення позивачки вказують на те, що у звязку з погіршенням взаємовідносин, подружжя тривалий час не підтримують сімейних та подружніх стосунків між собою, і хоча сторони проживають разом в одному помешканні, спільне господарство вони не ведуть, спільного бюджету не мають, тощо. Жоден з них не вживав заходів для примирення та збереження сімї, тому наполягання позивачки на розірванні шлюбу базуються на неможливості подальшого спільного життя і збереження сімї. При цьому сторони не дійшли добровільної згоди щодо спільного звернення з заявою про розірвання їх шлюбу до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання.

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

За таких обставин, у суду складається достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст. 112 СК України є підставою для задоволення позову про розірвання шлюбу.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивачки, понесені останньою та документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ч. 3 ст. 105, 112, ч. 2 ст.114 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213 - 215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_5 - зареєстрований 14.07.1988 року відділом запису актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом № 106 (свідоцтво про укладення шлюбу серії II-ФП № 264527 ).

Після розірвання шлюбу залишити позивачці ОСОБА_1 прізвище - "Сергійчук".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.( двісті сорок три гривень 60 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії. Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання через районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення чи з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.

Головуюча по справі суддя