Справа № 342/897/15-ц
Провадження № 2/342/552/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

з участю секретаря с/з Козаченко Л.Д.,

позивача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому просить позбавити батьківських прав відповідачів відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10 року народження. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 28.11.2006 року по 31.03.2014 року її дочка ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8. В шлюбі у них народилося двоє дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_10 року народження та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. За рішенням Городенківського районного суду від 31.03.2014 року шлюб між відповідачами був розірваний, неповнолітніх дітей залишено проживати з матір»ю. Хоча, діти зареєстровані в АДРЕСА_1, але фактично проживають у бабусі та дідуся по АДРЕСА_2. Після розірвання шлюбу батьки вихованням та доглядом дітей не займаються взагалі, всі обов»язки по опіці над дітьми переклали на позивачку та її чоловіка. Так, ОСОБА_4 відразу після розлучення покинула дітей на позивачку, пішла з дому, не пояснивши куди, та протягом місяця їй не телефонувала, не навідувала дітей, взагалі не цікавилася ними. Потім повернулася на день-два, діти лише зраділи її поверненню, а вона знову покинула їх на невизначений термін. Це вкрай безвідповідально і дуже жорстоко по відношенню до неповнолітніх дітей, тому що вони лише побачать маму, сподіваються, що вона повернулася, як вона знову покидає їх. Після візитів так званої мами діти плачуть, переживають сильні душевні хвилювання через те, що їх покинула рідна мати. Відповідачка не цікавиться ні їх вихованням, ні їх здоров»ям, не дивлячись на те, що стан здоров»я дітей дуже слабкий. Матеріального утримання вона також не дає. ОСОБА_4 отримувала допомогу на сина ОСОБА_9, який є інвалідом ІІ групи, проте кошти витрачала на власні цілі, тоді як лікування та утримання дитини займалася позивачка. Після звернення ОСОБА_2 до Служби у справах дітей, остання направила клопотання в Управління праці та соціального захисту населення Городенківської РДА про припинення виплати допомоги. 08.04.2015 року ОСОБА_4 була викликана в Службу у справах дітей для проведення з нею профілактичної бесіди, де обіцяла виправити поведінку та ставлення до виконання материнських обов»язків, проте з того часу нічого не змінилося, а ставлення відповідачки до дітей стало ще байдужішим. Відповідач ОСОБА_5 після розлучення повернувся жити до своїх батьків у с.Ясенів-Пільний Городенківського району. Він інколи провідував дітей, однак матеріальної допомоги на їх утримання не надавав. Відповідач був викликаний у Службу у справах дітей Городенківської РДА, де йому роз»яснили обов»язок матеріального утримання дітей та необхідність надання щомісячної грошової допомоги, після чого ОСОБА_5 перестав цікавитися дітьми взагалі, не провідує їх, кошти на їх утримання не надає. У червні 2015 року у молодшого внука ОСОБА_6 під час огляду виявлено серйозне захворювання суглобів та виникла потреба негайного лікування, вирішується питання встановлення групи інвалідності. Однак, відповідачі участі у лікуванні дітей не приймають. Через хронічні захворювання позивачка змушена возити дітей по лікарнях та лікувально-профілактичних санаторіях, а біологічних батьків це зовсім не цікавить. Оскільки стан здоров»я дітей - це перше, що повинні забезпечити батьки, то байдужість відповідачів до цього питання є вже злочинною. Така поведінка сильно травмує психіку дітей, вони почуваються непотрібними батькам та покинутими, постійно питають, чи буде ще в них сім»я, що негативно впливає на їх моральний та духовний розвиток. Внаслідок протиправної поведінки відповідачів діти цілком і повністю позбавлені батьківської ласки і турботи, не відчувають їхнього тепла та уваги. Позивачка вказує, що вона з чоловіком (дідусем дітей) намагаються замінити їм батьків та створити їм родинний затишок. Забезпечена житлом, в якому діти мають окрему, комфортну для їх проживання кімнату. Вона з чоловіком працює та самостійно утримують онуків на належному рівні. З внуками у них склалися хороші, довірчі стосунки, намагаються компенсувати їм брак батьківської турботи. Оскільки, материнство та батьківство відповідачів носить лише біологічний характер, діти їм зовсім не потрібні, то вона зможе самостійно забезпечити їх виховання та утримання відповідно до вимог.

Ухвалою суду від 15.09.2015 р. орган опіки та піклування Городенківської районної державної адміністрації залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю з підстав наведених у ньому та просила його задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10 року народження.

Відповідачка - ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась повторно. Про час і місце судового розгляду була належним чином повідомлена, що підтверджується матеріалами справи, а саме оголошенням у газеті «Галичина" від 08.10.2015 року про виклик відповідачки в судове засідання.

В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_10 підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав стосовно її неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10 року народження та висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 стосовно його неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10 року народження.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони: не забрали дитину з пологового будинку або із іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться із дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Свідоцтвом про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_1, виданим 19 квітня 2010 року виконавчим комітетом Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_10 р., свідоцтвом про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_2, виданим 11липня 2007 року виконавчим комітетом Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 р. їхніми батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Шлюб між батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 31.03.2014 року розірвано, неповнолітніх дітей залишено проживати з матір»ю, що стверджено копією рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 31.03.2014 року.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_4, мешканки АДРЕСА_1 від 22.05.2015 року №122/02.2-19 встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 не працює, за господарством числиться земельна ділянка площею 0,35 га., підсобне господарство не ведеться, будинок не газифікований, водопровід відсутній. Сім»я за вказаною адресою не проживає, так як житловий будинок находиться в аварійному стані і не придатний для проживання.

Довідкою Котиківської сільської ради № 505 від 22.05.2015 року підтверджено, що неповнолітні діти зареєстровані в АДРЕСА_1, але фактично проживають у бабусі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 по АДРЕСА_2, що доводиться довідкою Котиківської сільської ради № 1008 від 15.09.2015 року.

Згідно характеристики Городенківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2, у якій навчається ОСОБА_5, вбачається, що хлопчик характеризується позитивно, доглянутий, однак батьки зовсім не цікавляться навчанням та вихованням дитини, не відвідують школу та батьківські збори, всю відповідальність за навчання та виховання хлопчика взяла на себе бабуся, яка забезпечує побут та навчально-виховний процес дитини.

Характеристикою дошкільного навчального закладу «Барвінок» на вихованця ОСОБА_6 доводиться, що хлопчик чемний і товариський, завжди доглянутий, охайно одягнутий, проте батьки ним не цікавляться зовсім, в садочок приводять бабуся та дідусь, які відвідують всі свята та батьківські збори, а також здійснюють оплату харчування та інші витрати.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11, суду пояснила, що вона є вчителем початкових класів Городенківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2, у якій навчається ОСОБА_5. Вказує, що мами ОСОБА_5 вона жодного разу не бачила. Батька дитини вона взагалі не знає і нічого про нього не чула. Вихованням дитини займаються батьки по лінії матері ОСОБА_9 це бабуся ОСОБА_2 та дідусь ОСОБА_12, які приводили дитину до школи, відвідували батьківські збори, платили за харчування. ОСОБА_9 ніколи не згадував про батьків і не розповідав хто вони такі. На даний час ОСОБА_5 знаходиться у санаторію в м.Яремче.

Свідок ОСОБА_12, суду пояснив, що позивачка є його дружиною, а відповідачка ОСОБА_4 являється її дочкою та матір'ю ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Вказує, що мати дітей не піклується ними, не займається їхнім вихованням, вдома не проживає. Жодних коштів на виховання та лікування дітей не надає, допомогу, яку отримувала на сина ОСОБА_9, який є інвалідом ІІ групи, витрачала на власні цілі, тоді як лікуванням та утриманням дитини займалися вони з дружиною (бабусею дітей). Після чого змушений був звернутися до Служби у справах дітей із заявою про про припинення виплати допомоги. А після того, як діти о першій годині ночі самі, тримаючись за ручки, прийшли до них з бабусею додому, так як вони на той час проживали разом з матір»ю, залишив їх проживати біля себе. Вказує, що уже більше півроку взагалі не бачив відповідачки. Також пояснив, що батько дітей ОСОБА_5 є непоганою людиною. Після розлучення із ОСОБА_4 переїхав проживати до своїх батьків у с.Ясенів-Пільний. Дітей забирати відмовився, оскільки у нього немає постійного місця проживання, хоча вони пропонували йому проживати разом із дітьми у них вдома, однак той відмовився, пояснив, що хоче влаштовувати своє життя та виїжджати на заробітки на довготривалий час. До дітей не навідується, жодної матеріальної допомоги на виховання та лікування дітей не надає.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 пояснили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_12, є бабусею і дідусем ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Вказують, що вихованням дітей займаються бабуся та дідусь. Батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дітьми не піклуються, не надають жодної матеріальної допомоги на їх виховання та лікування. Батько дітей проживає у своїх батьків у с.Ясенів-Пільний Городенківського району, а маму дітей уже більше півроку не бачили.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не проживають з дітьми, не приймають участі в їх вихованні, не турбуються про стан здоров'я дітей, їх фізичний та духовний розвиток, не надають матеріальної допомоги, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають з бабусею ОСОБА_2 та дідусем ОСОБА_12.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно НОМЕР_3 від 11.08.2008 року ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину №1374 від 04.07.2008 року належить будинок, на праві приватної власності, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Мати чи батько вважаються такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, якщо вони за станом свого психічного здоров'я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку.

Висновками органу опіки та піклування Городенківської районної державної адміністрації № 01-29/470 від 17.06.2015 року та №01-29/797 від 16.10.2015 року стверджено, що питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_12 р.н. стосовно малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10 року народження, розглядалось на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації 16.06.2015 та 13.10.2015 року. Висновок містить посилання на те, що шлюб між батьками малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10 розірвано (рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 31.03.2014 року). Згідно довідки Котиківської сільської ради №505 від 22.05.2015 року ОСОБА_4 разом з малолітніми дітьми зареєстровані в АДРЕСА_1. За цією ж адресою зареєстрований і батько дітей ОСОБА_5 Згідно акту обстеження матеріально побутових умов проживання від 22.05.2015 року №122/02.2-19 житловий будинок за вищевказаною адресою знаходиться в аварійному стані і не придатний для проживання. Малолітні діти ОСОБА_5, та ОСОБА_6 фактично проживають разом з бабусею і дідусем по лінії матері, де створені всі умови для проживання, виховання та нормального розвитку дітей. На звернення ОСОБА_12 працівниками служби у справах дітей районної державної адміністрації та районного центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді здійснювався виїзд в сім»ю ОСОБА_4, з метою обстеження умов проживання та з»ясування обставин щодо неналежного виконання батьківських обов»язків щодо малолітніх дітей. На момент обстеження місце перебування матері родичам було невідоме. Догляд за дітьми здійснював дідусь ОСОБА_12 Умови проживання в будинку визнано добрими. 08.04.2015 року з ОСОБА_4 проведено бесіду щодо неналежного виконання нею батьківських обов»язків стосовно малолітніх дітей, попереджено про відповідальність за неналежне ставлення до дітей. Також Службою ініційовано притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов»язків. 22.05.2015 року службою у справах дітей направлено клопотання в управління праці та соціального населення щодо припинення виплати допомоги ОСОБА_4, яку вона отримувала на дитину-інваліда ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 оскільки дану допомогу вона витрачала на свої цілі, а не для задоволення потреб дитини. Мати, ОСОБА_4, не цікавиться життям синів, переклала відповідальність за виховання та утримання дітей на своїх батьків, часто пропадає з дому на тривалий період, не повідомляючи про своє місце перебування та не відповідає на телефонні дзвінки, не реагує на зауваження та попередження працівників служби у справах дітей. Крім того, в службу у справах дітей був запрошений разом з батьками ОСОБА_5, де їм було роз»яснено про обов»язок батьків щодо виховання, утримання та матеріального забезпечення дітей та попереджено про відповідальність за неналежне ставлення до дітей. Обговоривши ситуацію, яка склалася було вирішено, що батько дітей буде проживати з дітьми та доглядати за ними, оскільки він проживає у будинку своїх батьків, де також проживає ще сім»я брата. На друге засідання ОСОБА_5 не з»явився, з»явилася мати ОСОБА_5, яка повідомила, що син в даний час перебуває на роботі в Москві, оскільки дітям потрібні кошти на лікування. Також на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було з»ясовано, що позбавлення батьківських прав батька необхідне для призначення дітям державної допомоги, яка допоможе в лікуванні дітей.

Таким чином, комісія вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 стосовно малолітніх дітей ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. та ОСОБА_6.ІНФОРМАЦІЯ_10 р.н. та вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 стосовно малолітніх дітей ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. та ОСОБА_6.ІНФОРМАЦІЯ_10 р.н.

Однак, як встановлено в судовому засіданні, після неодноразових намагань, як працівниками служби так і батьками колишньої дружини, створити всі умови ОСОБА_5 для належного спілкування з дітьми та виховання дітей, відповідач ухиляється від виконання батьківського обов»язку щодо виховання, утримання та матеріального забезпечення дітей, що знайшло підтвердження у розгляді даної справи та стверджено заявою самого відповідача, який не заперечує щоб його позбавили батьківських прав стосовно його неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10

Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р., дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно роз'яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до стаття 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Це означає, що мати чи батько вважаються такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, якщо вони за станом свого психічного здоров'я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку.

Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В ході розгляду справи встановлено, що відповідачі, маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, завідомо, навмисно ухиляються від їх виконання у відношенні своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10 року народження, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, виховання, не дбають про харчування, медичний догляд, лікування, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх повноцінного розвитку, тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги позивачки про позбавлення відповідачів батьківських прав у відношенні їх неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10 року народження За таких обставин, позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів неповнолітніх дітей, судом визнається таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст. 150, 155, 164, 165 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 214-215, 218 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про народження № 18 від 28.11.2006 року) та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10 року народження (актовий запис про народження № 11 від 19.04.2010 року).

Позбавити батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_12 відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про народження № 18 від 28.11.2006 року) та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10 року народження (актовий запис про народження № 11 від 19.04.2010 року).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Федів Л.М.