Справа № 359/4170/15 Головуючий у І інстанції Величко В.П.
Провадження № 22-ц/780/5058/15 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 26 20.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

20 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Ігнатченко Н.В., Кашперської Т.Ц.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 09 березня 2011 року у розмірі 39 735 грн. 84 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 березня 2011 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, згідно умов якого ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг та Тарифами банку, правилами користування платіжною карткою, складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим утворилася заборгованість.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2015 року позов ПАТ КБ «Приват Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 09 березня 2011 року в розмірі 39 735 грн. 84 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивачем пропущено строк позовної давності при зверненні до суду. Оскаржуване рішення не містить розрахунку стягнутих сум, з яких суд виходив при задоволенні грошових вимог та не перевірив заборгованість відповідача по сплаті кредитних коштів та відсотків за користування ними. Судом не встановлено момент виникнення заборгованості. Умови і правила надання банківських послуг не були надані відповідачу для ознайомлення та не містять його підпису, а тому позивач безпідставно надав їх суду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 09 березня 2011 року ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість ОСОБА_2 станом на 31 березня 2015 року становить 39 735 грн. 84 коп., з яких: 28 347 грн. 28 коп. - заборгованість за кредитом; 8 920 грн. 19 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 100 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штраф - 500 грн. (фіксована частина); 868 грн. 37 коп. - штраф (процентна частина).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції керувався ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1052, 1054 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 умов кредитного договору, ПАТ КБ «ПриватБанк» обґрунтовано звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, надати суду докази, якими вона обґрунтовує свої вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Так, заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 зазначив, що Умови і правила надання банківських послуг не були надані відповідачу для ознайомлення та не містять його підпису. Однак, з наявної у матеріалах справи анкети-заяви вбачається, що відповідач був ознайомлений з зазначеними Умовами, про що свідчить його особистий підпис.

В апеляційній скарзі відповідач також зазначає про те, що при зверненні до суду ПАТ КБ «Приват Банк» пропустив строк позовної давності, однак, такі доводи апелянта є безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що строк позовної давності, про застосування якого просить відповідач, перерваний у зв'язку з частковим внесенням коштів ОСОБА_2 на платіжну картку.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 вказує на те, що позивач зазначив суму заборгованості за кредитом у розмірі 28 347 грн. 28 коп., однак із заяви на видачу кредитної картки вбачається, що сума кредитного ліміту становить 1 000 грн. Однак, такі доводи відповідача є безпідставними, так як відповідно до положень п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг, на які погодився відповідач, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що оскаржуване рішення не містить розрахунку стягнутих сум, з яких суд виходив при задоволенні грошових вимог та не перевірив заборгованість відповідача по сплаті кредитних коштів та відсотків за користування ними. Однак, рішення суду ухвалене на підставі наявних у матеріалах справи доказах, наданих сторонами. ОСОБА_2 не спростовував розмір наявної заборгованості та не надав будь-яких розрахунків, яка вказують на те, що сума боргу є меншою або взагалі відсутня.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду є законним та обґрунтованим, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах, а тому підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Ігнатченко Н.В.

Кашперська Т.Ц.