МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-1715/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2010 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Жуган Л.В.

при секретарі - Повалій М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду 10.03.2009 року із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири. Вказуючи, що він є власником квартири АДРЕСА_1 та 10.02.2009 року відбулось залиття його квартири із квартири АДРЕСА_2. Квартира №8 належить ОСОБА_3, тому у зв'язку із заподіяною шкодою, позивач просив стягнути з відповідача суму збитку заподіяної залиттям квартири у розмірі 14000 гривень, а також компенсацію за спричинення моральної шкоди в розмірі 5000 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 2500 гривень.

В процесі розгляду справи позивач змінив позовні вимоги, просив стягнути суму заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 7890 гривень, 2000 гривень - суму витрат за проведення оцінки будівельно-технічного дослідження, 5000 гривень - суму спричиненої моральної шкоди, 2500 гривень - суму витрат на правову допомогу.

У судовому засіданні позивач підтримав уточнені позовні вимоги.

Відповідачка у судове засідання призначене на 07.12.2010 р. не з'явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала суду заяву від 06.12.2010р., згідно якої просила відкласти розгляд розглянути справи у зв'язку з перебуванням на лікарняному, докази підтверджуючі обставини наведені у заяві до суду не подала. Відсутність доказів позбавляє суд дійти висновку щодо поважності причини неявки у судове засідання, тому враховуючи думку позивача, та обставини справи, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутністю відповідача.

Згідно поданих письмових заперечень проти позову, відповідачка не заперечувала факт залиття квартири позивача та зазначила, що залиття квартири позивача відбулось не з її вини. На думку відповідачки залиття квартири відбулось в результаті розгерметизування труби холодного водопостачання, у місця її з'єднання з трубою загального користування у приміщенні кухні її квартири, не внаслідок несправності або неналежного технічного стану сантехнічного обладнання, а у зв'язку із значним підвищенням тиску води у внутрішньобудинковій системі холодного водопостачання, яке супроводжувалось значними вібраціями та шумом. Залиття квартири відбулось внаслідок гідравлічних випробувань внутрішньобудинкової системи холодного водопостачання, що проводилась робітниками КП ЖКС «Черьомушки» або ж незапланованим та некерованим підвищенням тиску води у системі. Крім того, відповідачка також заперечила факт заподіяння відповідачу моральної шкоди.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15.01.2001 року ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_1, що свідчить про належність у позивача права матеріально-правової вимоги.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 та її дітям ОСОБА_4, 1995 р.н., ОСОБА_5, 2000 р.н. на праві спільної часткової власності, співвласники зареєстровані та проживають у вказаній квартирі, що підтверджується довідкою про склад сім'ї та реєстрацію від 20.08.2009 р.

Актом комісії КП «ЖКС Черьомушки» дільниці №8 від 11.02.2009 року, підтверджується що відбулось залиття кв. АДРЕСА_1, із вище розташованої квартири АДРЕСА_2. Причиною залиття визначено несправність квартирної комунікації кв. №8, внаслідок чого залито 37,2 кв.м. у кв. №4.

Факт залиття квартири та нанесення збитку позивачу також підтверджується фотографіями доданими до матеріалів справи, факти зображені на фотографіях не заперечувались у судовому засіданні відповідачкою.

Згідно висновку будівельно-технічного дослідження ТОВ «Інтер-Консалт-Плюс» №67/09 від 26.10.2009 року, при візуальному дослідженні квартири АДРЕСА_1 виявленні пошкодження, пов'язані з залиттям, вартість відновлювальних робіт у квартирі АДРЕСА_1 складає 7890, 4 грн. Вартість робіт по проведенню будівельно-технічного дослідження ТОВ «Інтер-Консалт-Плюс», відповідно до рахунку від 13.10.2009 року, складає 2000 гривень.

Надаючи оцінку запереченням відповідача в частині відсутності вини в діях відповідача, та наявністю вини в діях «КП ЖКС Черьомушки» суд виходить з того, що вказані відповідачкою обставини не підтверджені відповідними доказами.

А навіть спростовуються довідкою наданою КП «ЖКС Черьомушки» дільниця №8 від 05.09.2009 року, згідно якої вказано, що за адресою АДРЕСА_1 не проводилися випробувальні роботи по водозабезпеченню холодною водою.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідальність за стан технічного обладнання, що знаходиться в приміщенні власника покладається саме не нього, згідно ч.3 п. 6 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", за якою споживачі зобов'язані своєчасно проводити підготовку жилого будинку, помешкання (в якому вони проживають або яке належить їм на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Згідно ч.1 ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд вбачає причинно-наслідковий зв'язок між протиправною бездіяльністю відповідача та спричиненною позивачу шкодою.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі викладеного, суд вважає, що матеріальна шкода у розмірі 7890 грн. 40 коп. та вартість робіт будівельно-технічного дослідження ТОВ «Інтер-Консалт-Плюс» оплачені позивачем у розмірі 2000 гривень підлягають стягненню з відповідача.

Вирішуючи питання щодо стягнення компенсації за спричинення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Так, згідно ст. 23 ч.1 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. На підставі ч.2 даної норми ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо членів її сім'ї чи близьких родичів; а також, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно ст. 23 ч.3 ЦК України, моральна шкода відшкодовується, зокрема, грішми. Як регламентує ч.4 вказаної статті ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування

У відповідності до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 р. визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Суд, враховуючи доведеність факту пошкодження майна позивача, вважає, що позивачу дійсно спричинена моральна шкода, яка полягала у душевних стражданнях, порушенню нормальних життєвих зв'язків, які виразились у витрачанні часу та коштів для захисту своїх прав, однак, суд, керуючись принципом виваженості, розумності та справедливості, враховуючи майновий стан відповідачки, вважає за можливе стягнути на користь позивача з відповідачки 1000 гривень, у якості компенсації завданої моральної шкоди.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких, в свою чергу відносяться, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, витрати на правову допомогу, та витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз.

Судом встановлено, що вартість юридичних послуг позивачу «Юридичним бюро «Алібі» - надання юридичної консультації, складання позовної заяви, юридичне супроводження справи складає 2500 гривень, згідно розрахункового чеку №27/1 від 27.02.2009 року. Однак під час судового розгляду справи жодний представник юридичного бюро не приймав участі у справі, та позивач підтвердив такий факт, що юридичну консультацію, юридичне супроводження працівники бюро за період розгляду справи судом для нього не здійснювали, здійснили тільки фактичне складання позовної заяви, вартість такої послуги за усною домовленістю було визначено у розмірі 200 гривень. Тому враховуючи, що згідно діючого ЦПК відшкодуванню підлягають тільки фактично понесені судові витрати, суд вважає, що стягненню на користь позивача підлягають судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 200 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 57, 60, 110, 208, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 7890 (сім тисяч вісімсот дев'яносто) гривень 40 копійок, витрати за будівельно-технічний висновок та складення кошторису по ремонту квартири в сумі 2000 (дві тисячі) гривень, витрати на правову допомогу в розмірі 200 (двісті) гривень, у відшкодування моральної (немайнової) шкоди 1000 (одну тисячу) гривень, а всього стягнути 11090 (одинадцять тисяч дев'яносто) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В. Жуган