Справа № 206/5056/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

17 березня 2015 року Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Маймур Г.Я,

за участю секретаря Бердиклічевої Т.Р,

представника позивача Зарянової В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд -

В С Т А Н О В И В :

1 серпня 2014р. представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Самарського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором на суму 16285грн.02коп.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що відповідно до укладеного договору 28 листопада 2005р. відповідач отримав кредит у розмірі 4000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Однак відповідач ОСОБА_2 порушив умови договору та не виконав покладені на нього зобов'язання за даним договором, у зв'язку з чим станом на 30 травня 2014р. має заборгованість - 16285грн. 02коп.

Позивач просив стягнути із відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 16285грн. 02коп. за кредитним договором від 28.11.2005р. та судові витрати у розмірі 243грн. 60коп.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, обґрунтувавши обставинами, що вказані в позовній заяві та просила задовольнити позов. А також вона пояснила, що платіжна картка була заблокована, строк карти вказати не може, але наказ не було звернуто до виконання. З 2008р. позов не заявлено, оскільки були прийняті заходи до мирного врегулювання спору.

Представник відповідача та відповідач в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлені. В судових засіданнях 8грудня 2014. та 16 лютого 2015р. представник відповідача проти позову заперечувала, посилаючись на те, що судовим наказом від 5.11.2008р. було стягнуто із відповідача заборгованість по кредитному договору у розмірі 7759грн.21коп. та просила застосувати строки позовної давності три роки. Відповідач черговий платіж повинен був внести 1 вересня 2008р, але він більше з поважних причин платежі в погашення кредиту не вносив і вважає, що 1 вересня 2011р. закінчився з-х річний строк позовної давності.

Вислухавши представника позивача та дослідивши письмові докази, що в матеріалах справи, суд вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 28 листопада 2005р. між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») та відповідачем був укладений договір №б/н, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 2400грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення (а.с.11).

Судовим наказом Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 5 листопада 2008р. із ОСОБА_2 на користь позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було стягнуто 7759грн.21коп. заборгованості за договором №б/н від 28 листопада 2005р.

З 1 вересня 2008р. відповідач не вносив платежі для погашення заборгованості кредиту і станом на 24 січня 2015р. згідно розрахунку позивача, утворилася заборгованість в сумі 16285грн.08коп, яка складається із: заборгованості за сумою кредиту - 3706грн.04коп, заборгованість по процентам за користування кредитом - 19086грн.52коп. (від цієї суми віднімається сума у розмірі 7759грн.21коп, яка була задоволена судовим наказом від 5 листопада 2008р. різниця становить 15033грн.35коп), штрафи, відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500грн. (фіксована частина) та 751грн.67коп. (процентна складова) (а.с.5).

Згідно з п.9.12 розділу І Правил надання банком послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк (а.с.16).

Строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки.

Відповідно до п.3.1.1 розділу ІІ Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні, місяць і рік; вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Пунктом 3.1.3 розділу ІІ Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, шляхом надання клієнту картки з новим строком дії, якщо раніше, до початку місяця закінчення строку дії, не надійшла письмова заява держателя про закриття рахунку.

Однак, представник ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із позовною заявою про захист свого порушеного права у серпні 2014р.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожної сторони договору.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду із вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частино 4 ст.267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлена ст.257 ЦК України тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила - ч.1 ст.261 ЦК України.

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Судом встановлено, що останній платіж щодо погашення кредиту відповідачем внесено 1 вересня 2008р. а з 1 вересня 2008р. і до пред»явлення позову 1 серпня 2014р. відповідач кредит та проценти не сплачував. З того часу тобто по суті шість років позивач не звертався до суду із відповідним позовом.

Суд вважає, що позивач пропустив строк позовної давності.

Цивільна справа неодноразово була судом призначена до розгляду та були роз»яснені представнику позивача права та обов»язки, але на поважні причини пропуску строку позовної давності позивач не посилався та доказів не надавав.

Посилання представника позивача на врегулювання спору мирним шляхом, суд не вважає поважною причиною та не приймає до уваги, вважаючи, що позивачем пропущено строк позовної давності без поважних причин.

Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Дана правова позиція була зазначена в постановах Верховного суду України №6-14цс14 від 19 березня 2014р, №6-61цс14 від 18 червня 2014р, №6-127цс14 від 22 жовтня 2014р. та №6-167цс14 від 12 листопада 2014р.

Позивачу про порушене право було відомо ще у листопаді 2008р, що підтверджується судовим рішенням, а саме судовим наказом Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 5 листопада 2008р. ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду із позовом про захист свого порушеного права лише 1 серпня 2014р, тобто з пропуском установленого статтею 257 ЦК України трирічного строку позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, заява відповідача про застосування строків позовної давності є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

При відмові у задоволенні позовних вимог судові витрати у вигляді судового збору не підлягають стягненню із відповідача.

Керуючись ст.ст. 14, 526, 527, 530, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4- 8, 10, 11, 18, 57- 60, 88, 208, 209, 212- 215, 218, 224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш ИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення через Самарський районний суд м.Дніпропетровська в Апеляційний суд Дніпропетровської області.

С У Д Д Я Г.Я. Маймур