АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/2326/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3048/15Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю.А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого : судді Пилипчук Л.І.

суддів : Дряниці Ю.В., Карнауха П.М.,

при секретарі: Філоненко О.В.,

за участю: позивачки ОСОБА_2, її представника адвоката ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 серпня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Духівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_5 ( треті особи: державний нотаріус першої Лубенської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, ОСОБА_4) про визнання заповіту нікчемним,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Духівської сільської ради Лубенського району Полтавської області та ОСОБА_5 про визнання нікчемним заповіту, складеного від імені її батька ОСОБА_7, посвідченого секретарем Духівської сільської ради Лубенського району Полтавської області 18 грудня 2013 року.

Посилалася на те, що батько внаслідок перенесеного інсульту та інших наявних у нього хвороб не мав фізичної можливості самостійно підписати вказаний заповіт, а тому він мав бути підписаний відповідно до приписів абз.2 ч.2 ст. 1247, ч.4 ст.207 ЦК України.

Оскільки фізична нездатність батька власноручно підписати свій заповіт була явна, а секретар Духівської сільської ради в порушення зазначених норм цивільного права та положень Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування посвідчила заповіт без підпису його іншою особою та свідків, тому позивачка вважала, що такий заповіт складений із порушенням вимог закону щодо його форми та посвідчення, а тому є нікчемним..

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 серпня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Позивачка оскаржила рішення в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справа, просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заперечує висновок місцевого суду, що спадкодавець після перенесеного інсульту вільно володів лівою руки, оскільки допитані судом свідки прояснили, що лівою рукою він лише намагався робити певні прості дій. Секретар сільської ради, яка посвідчувала оспорюваний заповіт, підтвердила, що підписання ОСОБА_7 заповіту лівою рукою тривало не менше 7-10 хвилин.

Вважає, що спадкодавець не міг вільно самостійно підписати заповіт і поставити власний підпис лівою рукою, тому секретар сільської ради при посвідченні заповіту мала діяти у спосіб, визначений законом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, міськрайонний суд виходив з того, що ОСОБА_7 на час складання заповіту 18.12.2013 року володів лівою рукою та власноручно підписав нею заповіт, що відповідало його волевиявленню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки він відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_7, який помер 13 листопада 2014 року. /а.с.12,17,19, 20/

18 грудня 2013 року секретарем виконавчого комітету Духівської сільської ради Лубенського району Полтавської області посвідчено заповіт ОСОБА_7, згідно якого він все своє майно заповів дружині ОСОБА_5. /а.с.15/.

Як вбачається з копії наданого суду спірного заповіту, він складений у письмовій формі, у ньому зазначено місце, дата та час складання. Заповіт до підписання прочитаний в голос заповідачем і власноручно ним підписаний.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1247 ЦК України визначені загальні вимоги до форми заповіту. Зокрема, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу

Зазначеною нормою передбачено, що якщо фізична особа у звязку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє .

Згідно ст. 1251 ЦК України заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Абзацом 8 пункту 1.4. розділу III Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом МЮУ №3306/5 від 11.11.2011 року, передбачено, якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншим громадянином за правилами, викладеними у пункті 2.6 розділу II цього Порядку.

Пунктом 2.6. Порядку зазначено, що підписання нотаріально посвідчуваних документів визначено статтею 45 Закону України "Про нотаріат".

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про нотаріат», якщо фізична особа внаслідок фізичної вади або хвороби не може власноручно підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не могла підписати документ, зазначається у посвідчувальному написі. Правочин за особу, яка не може підписати його, не може підписувати особа, на користь або за участю якої його посвідчено.

Судом першої інстанції вірно встановлено та визнано сторонами, що заповіт, про нікчемність якого заявила позивачка, підписаний спадкодавцем ОСОБА_7 лівою рукою, оскільки у звязку із хворобою - інсультом у нього паралізувало праву руку.

Заперечення позивачкою вільного володіння її батьком ОСОБА_7 лівою рукою на час складання заповіту спростовується свідками: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14

Секретар сільської ради ОСОБА_15, допитана місцевим судом в якості свідка, пояснила, що при посвідченні нею заповіту ОСОБА_7 виразив свою волю скласти заповіт на свою дружину та побажав підписати заповіт власноручно лівою рукою, що в її присутності і зробив.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з відсутності в діях уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування порушень норм чинного на час посвідчення заповіту законодавства.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди з рішенням , переоцінки доказів, помилкового тлумачення норм права.

Посилання позивачки на те, що порядок, форма та посвідчення заповіту ОСОБА_7 не відповідає вимогам закону, оскільки він не володів правою рукою, а тому заповіт мав бути підписаний іншою особою у присутності свідків,- є неспроможними, оскільки встановлено, що спірний заповіт відповідає його волевиявленню та підписаний ним особисто лівою рукою. Відмінність почерку та підпису на вказаному заповіті від попереднього, що складався ним 21.12.2009 року, та підписання наступного заповіту від 03.09.2013 року за нього іншою особою,- не спростовують встановленого судом першої інстанції факту, що оспорюваний заповіт підписаний особисто заповідачем. Наявні в матеріалах справи відомості щодо хвороби ОСОБА_7 не свідчать про відсутність у нього можливості підписати вказаний заповіт власноручно лівою рукою, що не заборонено законом.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що рішення місцевого суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу відхиляє, а рішення залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Л.І. Пилипчук

Судді: /підписи/ ОСОБА_16

ОСОБА_17

ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1