Справа № 22-ц-3968/11 Головуючий у І інстанції Потабенко Л.В.
Провадження № 22-ц/5449/11 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 22.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

04 серпня 2011 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Мережко М.В.,

суддів: Семенцова Ю.В., Оношко Г.М.,

при секретарі: Сашко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 квітня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_6 районна державна нотаріальна контора про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та договорів дарування житлового будинку, та визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2011 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив суд встановити факт прийняття ним спадщини після смерті його батька - ОСОБА_7, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане його матері ОСОБА_4, визнати недійсним договір дарування спадкового будинку та визнати за позивачем право власності на 1/4 частину спадкового будинку.

Обґрунтовуючи свій позов, позивач зазначив, що 01.11.1997 року помер його батько - ОСОБА_7, якому на праві власності належав будинок що розташований в по вул. Кринична, 32 в м. Обухові Київської області, та в якому він ( позивач ) постійно проживав. Спадкоємцями першої черги за законом є дружина померлого - ОСОБА_4, він та його брат - ОСОБА_2. На момент відкриття спадщини він (позивач ) та відповідач ОСОБА_4 постійно проживали разом зі спадкодавцем. Після смерті ОСОБА_7 позивач залишився проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1, а відповідач ОСОБА_4 пішла проживати до іншого чоловіка. Він (позивач) продовжував проживати у спірному будинку після смерті батька протягом 13 років, вважаючи що він фактично прийняв спадщину, вступивши в її володіння та управління спадковим майном, проводячи відповідні ремонтні роботи у будинку, сплачуючи комунальні платежі, доглядаючи господарство та город. Влітку 2010 року до позивача надійшла копія позовної заяви про усунення перешкод у користуванні власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_5 шляхом виселення позивача з житлового будинку №32 по вул. Криничній в м. Обухові. Саме тоді позивачу стало відомо про порушення його спадкового права та оформлення всього спадкового майна на відповідача ОСОБА_4 та її синів, що змусило його звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та просив суд: встановити факт прийняття ним спадщини, яка складається з 1/2 житлового будинку з надвірними побудовами, що розташовані по вул. Кринична, 32 в м. Обухові Київської області після смерті батька - ОСОБА_7, який помер 01.11.1997 року; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_6 державною нотаріальною конторою 17.10.1998 року та зареєстрованого в реєстрі за №2с-2376 на ім`я ОСОБА_4.; визнати недійсним договір дарування житлового будинку, що розташований по вул. Кринична, 32 в м. Обухові Київської області, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і ОСОБА_2, посвідченого ОСОБА_6 державною нотаріальною конторою 09.10.2009 року та зареєстрованого в реєстрі за №1-1908; визнати в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_7, який помер 01.11.1997 року, що складається з житлового будинку з надвірними побудовами, що розташовані по вул. Кринична, 32 в м. Обухові Київської області по 1/6 частині за ОСОБА_2, ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 28 квітня 2011 року позов ОСОБА_2 задоволено. Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_3, яка складається з 1/2 частини житлового будинку з надвірними побудовами, що розташовані по вул. Кринична, 32 в м. Обухові Київської області, після смерті батька - ОСОБА_7, який помер 01.11.1997 року. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане ОСОБА_7 ОСОБА_6 державною нотаріальною конторою 17.10.1998 року, та зареєстрованого в реєстрі за №2с-2376. Визнано недійсним договір дарування житлового будинку, що розташований по вул. Кринична, 32 в м. Обухові Київської області, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і ОСОБА_2, посвідченого ОСОБА_6 державною нотаріальною конторою 09.10.2009 року, та зареєстрованого в реєстрі за №1-1908. Визнано в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_7, який помер 01.11.1997 року, що складається з житлового будинку з надвірними побудовами, що розташований по вул. Кринична 32 в м. Обухові Київської області, по 1/6 частині за ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати як незаконне та постановити нове, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР ( 1963 року ) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР ( 1963 року ) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частинах діти, дружина і батьки померлого.

Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР ( 1963 року ) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР ( 1963 року ) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 1 листопада 1997 року помер ОСОБА_7, після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно - на 1/2 частину житлового будинку №32 по вул. Криничній в м. Обухові Київської області. Спадкоємцями за законом є дружина померлого - ОСОБА_4 та двоє синів: ОСОБА_2, ОСОБА_2 Заповіту ОСОБА_7 за життя не складав. На час відкриття спадщини в будинку №32 по вул. Кринична в м. Обухові були зареєстрованими та проживали ОСОБА_4, ОСОБА_3 Романович.17.10.1998 року ОСОБА_4 звернулась до ОСОБА_6 державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_7 В своїй заяві вона зазначила, що інших спадкоємців, передбачених законом не має. 17.10.1998 року ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складалось з половини жилого будинку №32 по вул. Криничній в м. Обухові Київської області, а також отримала свідоцтво про право власності на 1/2 частину спадково майна, яке складається з житлового будинку №32 по вул. Криничній в м. Обухові Київської області. 27.06.2003 року ОСОБА_4 отримала у приватну власність земельну ділянку площею 0,173 га., яка розташована по вул. Кринична, 32 в м. Обухові. 03.08.2009 року ОСОБА_4 зареєструвала своє право власності в ОСОБА_6 бюро технічної інвентаризації на будинок з надвірними побудовами, які розташовані по вул. Кринична, 32 в м. Обухові Київської області. 9 жовтня 2009 року ОСОБА_4 в рівних частках подарувала, а ОСОБА_5 та ОСОБА_2 прийняли в дар в рівних частках: житловий будинок №32, який розташований по вул. Криничній в м. Обухові Київської області та земельну ділянку площею 0,173 га, яка розташована в м. Обухові по вул. Кринична, 32. 15 жовтня 2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 отримали свідоцтва про право власності на будинок №32 по вул. Кринична в м Обухові Київської області. В 2008 році ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 міської ради про визнання права власності на кошти в порядку спадкування. Рішенням Обухівського районного суду від 12.02.2008 року позов ОСОБА_2 задоволено, та визнано за ним право власності в порядку спадкування на грошові вклади в ВАТ «Державний Ощадбанк України» на ім.`я ОСОБА_7 на рахунках № в відділенні №3034 в м. Обухів. В 2010 році ОСОБА_2 звернувся до Обухівського районного суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення особи з житлового будинку. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21.06.2010 року позов задоволено, зобов`язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_2 в користуванні та розпорядженні майном, будинком №32 по вул. Кринична Обухівського району Київської області, шляхом виселення ОСОБА_3 з вищевказаного будинку. 03.11.2010 року ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_6 районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7, померлого 01.11.1997 року. 03.11.2010 року ОСОБА_6 районна державна нотаріальна контора відмовила ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, та

порекомендувала позивачу звернутись до суду з позовом щодо захисту його

порушених прав.

Також судом встановлено, що позивач, як син померлого, та відповідач ОСОБА_4, як дружина померлого, на момент смерті батька та чоловіка проживали в будинку разом з ОСОБА_7 і здійснювали за ним постійний догляд.Після смерті батька позивач фактично вступив в управління та володіння вказаним житловим будинком та весь час проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2, доки його на підставі рішення Обухівського районного суду від 21.06.2010 року було в примусовому порядку виселено. Позивач не звертався з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини і не оформляв своїх спадкових прав, оскільки вважав що він фактично прийняв спадщину, натомість мати позивача - ОСОБА_4 звернулась до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті чоловіка - ОСОБА_7 з заявою про прийняття спадщини 17.10.1998 року, приховавши факт наявності двох спадкоємців за законом її синів: ОСОБА_3 та ОСОБА_2, вказавши що інших спадкоємців, передбачених законом немає. Крім того, відповідач ОСОБА_4 приховала і факт реєстрації позивача за адресою вул. Кринична, 32 в м. Обухові Київської області на момент відкриття спадщини.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд в межах заявлених вимог повно та всебічно дослідив обставини справи і докази, які надали сторони, дав належну оцінку, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і дійшов до вірного висновку про те, що позивач після смерті батька фактично вступив в управління і володіння спадковим майном (будинком), тобто вчинив дії, які свідчать що він фактично прийняв спадщину, відмови від спадщини позивач не заявляв. А тому, задовольняючи вимогу про встановлення факту прийняття спадщини позивачем, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що підлягають задоволенню і похідні вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та про визнання недійсним договору дарування будинку. Також судом вірно визнано в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно по 1/6 за дружиною та двома синами померлого, які є спадкоємцями першої черги за законом та претендують на отримання вказаної спадщини і не заявили відмови від неї.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, що підтверджуються належними доказами, правильно визначив правовідносини між сторонами і застосував норми матеріального права, що регулюють ці правовідносини.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення позивачем строків звернення до суду є безпідставним, не ґрунтується на доказах та законі, оскільки позивач фактично вступив в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухваленні нового рішення колегія суддів не вбачає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційного суду.

Головуючий

Судді