1Справа № 335/7182/15-ц 2/335/1805/2015
11 вересня 2015 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., при секретарі Кудряшовій Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, -
24.07.2015 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованогоопалення, централізованогопостачаннягарячої води, в якомузазначив, щопозивачемвідповідачу надавались послуги з централізованогоопалення, централізованопостачаннягарячої води у квартиру за адресою:м. Запоріжжя, АДРЕСА_1.
Відповідач протягом тривалого періоду часу, не виконує свої зобов'язання по оплаті наданих послуг, в зв'язку з чим за період з 01.10.2011 року по 31.03.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 3052 грн.
Позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку суму заборгованості за наданіпослуги у розмірі 3052 грн. 00 коп.,та витрати по сплаті судовогозбору у розмірі 243 грн. 60 коп.
У судове засіданні представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачу судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, у відповідно до ст. 74 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від нього не надходило.
Прийнявши до уваги думку представника позивача щодо вирішення справи в заочному порядку, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України.
Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Згідно до вимог ст.11,60 ЦПК Українисуд розглядає справу у межах вимог, заперечень, та доказів наданих сторонами. Відповідно дост.60 ЦПК Україникожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихст. 61 ЦПК України.
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 9)
Згідно п.1.1. статуту Концерн «Міські теплові мережі»створено на підставі рішення 34 сесії 23 скликання Запорізької міської ради від 11.01.2002 року № 17 «Про створення комунальних підприємств теплових мереж», згідно іззаконами України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно Рішенню Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ».
Пунктом 2.1. Статуту встановлено, що основною метою діяльності концерну «МТМ»є здійснення виробничо-технічноїдіяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпеченняспоживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну.
Згідно п. 18 „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
Судом встановлено, що письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення між Концерном «МТМ» та відповідачем не укладався, тому плату за послуги з теплопостачання відповідачі зобов'язані були вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Дійсно Законом України „Про житлово-комунальні послуги" передбачено укладання між споживачем та виконавцем письмового договору на надання житлово-комунальних послуг на основі типового договору. Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 затверджено типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.
Матеріалами справи підтверджено, що Концерн «МТМ» надавало ОСОБА_1 зазначені послуги, а вона їх одержувала і не відмовлялася від них. Доказів неякісного надання послуг Концерну «МТМ» відповідач не надала і оскільки вона від послуг, які надавав Концерн «МТМ» офіційно не відмовлялася, їх фактично одержувала, то у неї виник обов'язок сплатити ці послуги.
Згідно з ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк, а відповідно до ст.64-68 ЖК України наймач /або власник/ жилого приміщення та повнолітні члени його сім'ї зобов'язані своєчасно та належним чином сплачувати комунальні послуги. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Позивач у період з 01.10.2011 року по 31.03.2015 року надавав відповідачу послуги з централізованого постачання гарячої води у приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 3568,96 грн.Відповідачем оплата за надані послуги проводилася частково, станом на 01.04.2015 року загальна сума заборгованості становить 3052,00 грн., що підтверджено розрахунком суми заборгованості. (а.с.10-13)
Судом встановлено, що позивач виконував свій обов'язок по наданню послуг, такі послуги позивачем надавались, відповідач ними користувався, а тому виходячи із положеньст. 162 ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальніпослуги»відповідач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги, і суду не було надано відповідачем доказів у відповідності до вимог передбачених ст. 60 ЦПК України по спростуванню наданих послуг.
Згідно п. 11Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630„Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення..", „У разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців, квартири в разі відсутності витоків із загально будинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.
Відповідно дост. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладаннядоговорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальніпослуги» передбачене право споживачаодержувативчасно та відповідноїякостіжитлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.20 Закону України " Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлового комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.
Статтями 20, 21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Обов'язок наймача (власника) квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року. ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов'язок споживача укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.
Правовідносини між сторонами у справі склалися на підставі надання/отримання послуг з тепло, водо-теплопостачання, тобто відносини фактично існували. Відносини, які склалися між сторонами підпадають під норми «Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за N 869 від 1 червня 2011 р. та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005р. №630. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем здійснювалися періодичні платежі за отримані послуги.
Відповідно до ст. 20, ст. 32 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом.
Згідно змістуст.ст.67,68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно вносити квартирну плату та за комунальніпослуги.
Отже, суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_2 на користь Концерну «МТМ»заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, яка виникла в періоди з 01.10.2011 року по 31.03.2015 року року на загальну суму 3052,00 гривень.
Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача сплачені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючисьст.ст.526,626-631 ЦК України, ст.ст. 67-68 ЖК УРСР, ст.ст.10,11,81,88,212- 215,218,224-226 ЦПК України, суд,
Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не булиприсутні у судовому засіданніпід час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційнускаргупротягом 10 днів з дня отриманнякопіїцьогорішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою в 10-денний строк з дня отримання заочного рішення.

Суддя Ю.В. Апаллонова