УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року м. Мукачево Справа №303/4968/13-ц

2/303/268/15

Номер рядка с.з. -45

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Кость В.В.

при секретарі Прокоп Г.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Мукачево заяву (позовну) третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_1 у справі

за позовом ОСОБА_2

до відповідача (1) ОСОБА_3

до відповідача (2) ОСОБА_4

до відповідача (3) ОСОБА_5

треті особи без самостійних вимог на стороні відповідачів:

ПАТ «Страхова компанія «УНІКА»

ПАТ «ВіЕс Банк»

про витребування майна та усунення перешкод у користуванні майном, шляхом виселення,

За участю:

позивача ОСОБА_2,

відповідача (1) ОСОБА_3;

представника відповідача (1) ОСОБА_6;

відповідача (2) ОСОБА_4;

відповідач (3) ОСОБА_5;

ВСТАНОВИВ:

У процесі судового розгляду даної цивільної справи, ОСОБА_1, вважаючи себе третьою особою із самостійними на предмет спору подала суду заяву про визнання її добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_1 (надалі - Квартира), придбаної на підставі договору купівлі-продажу від 12 лютого 2011 року.

Необхідність розгляду її вимог у межах судового розгляду даної справи обґрунтовуються доводами про те, що на момент укладення між нею та гр. ОСОБА_7 договору купівлі-продажу від 12 лютого 2011 року, останній вважався добросовісним продавцем, а вона добросовісним покупцем квартири. Таким чином, якщо її буде визнано добросовісним набувачем квартири, то вказаний обєкт нерухомості не може бути витребувано за позовом ОСОБА_2 від відповідачів.

Позивач заперечив щодо прийняття позову ОСОБА_1, вказавши, що такий по своїй суті повинен розглядатися за межами судового розгляду даної справи.

Відповідачі (2) та його представник просили прийняти позов гр. ОСОБА_1 до спільного розгляду з позовом ОСОБА_2, посилаючись на їх взаємоповязаність.

Заслухавши доводи і заперечення учасників судового розгляду з цьго приводу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої ст. 34 Цивільного процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення судового розгляду, предявивши позов до однієї чи обох сторін.

Згідно з приписами ст. 125 Цивільного процесуального кодексу України позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору у справі, у якій відкрито провадження, приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин та коли вимоги за позовами можуть зараховуватися.

Умови, процесуальний порядок і строк прийняття позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ті ж самі, що й при прийнятті зустрічного позову і вони зазначені в ст.ст. 123-124 Цивільного процесуального кодексу Україн.

Вступ третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору (а не на предмет спору), допускається, якщо це не призводить до процесуальної співучасті, оскільки заявляючи такі самостійні вимоги, третя особа тим самим заявляє про наявність у неї самостійних прав, відмінних і незалежних від прав сторін.

Також, обов'язковою умовою є наявність єдиного предмету спору про право цивільне - спірних матеріальних правовідносин.

Слід також констатувати, що у процесі розгляду судом спору між позивачем і відповідачем третя особа може вважати, що саме їй належить право на предмет спору.

У контексті вищенаведеної статті під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий обєкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Третя особа може бути допущена до участі у справі лише у тому випадку, коли її самостійна вимога спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем. Вимога, спрямована на будь-що, що знаходиться поза цим предметом, не може бути розглянута як вимога третьої особи, а має бути здійснена через подання самостійного позову.

Самостійність вимог третьої особи полягає в тому, що вона вважає, ніби в матеріальних правовідносинах із відповідачем перебуває саме вона, і саме її право порушено відповідачем. Тож третя особа із самостійними вимогами заперечує вимогу позивача і переслідує мету вирішити спір не на користь позивача, а на свою користь. Тому третя особа із самостійними вимогами процесуально протиставляє себе не лише відповідачу, а й позивачу.

Під третіми особами, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору слід розуміти ймовірних суб'єктів спірних правовідносин, які вступають в судовий процес, і вважають, що саме їй належить право на предмет спору.

Вимоги за предметом позову ОСОБА_2 (Т. 1, а.с. 2-5) стосуються витребування квартир під. №№5 та 9 від відповідачів та їх виселення із займаних приміщень.

В свою чергу, у позові ОСОБА_1 йдеться про визнання її добросовісним набувачем квартири під №5.

Таким чином, ОСОБА_1 не протиставляє себе позивачеві та не просить відмовити йому у позові, а намагається заявити самостійний позов.

Отже, позовна вимога ОСОБА_1 є, фактично, самостійною вимогою третьої особи, яка не спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем, а знаходиться поза його межами.

Слід також зазначити, що третя особа може пред'явити позов лише щодо тих осіб, які є сторонами у справі. Натомість, заявлений ОСОБА_1 позов, безпосередньо стосуються ОСОБА_7, якого вона вважає добросовісним продавцем квартири під час укладення договору від 12.02.2011.

Таким чином, позовна заява не відповідає вимогам, які передбачені ст.,ст. 34, 125 Цивільного процесуального кодексу України, а тому у її прийнятті слід відмовити із вищевказаних підстав.

При цьому, ОСОБА_1 не позбавлена права звернутися до суду із заявленою вимогою в окремому порядку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 34, 125, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити третій особі, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_1 у прийнятті позовної заяви про визнання її добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_2.

2. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кость