Провадження №2-П-153/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

при секретарі- Носачову А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду,-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Солом"янського районного суду м. Києва від 02.10.2014 року був задоволений позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з відповідачів солідарно 207769, 30гр. заборгованості та судові витрати в справі.

Представник відповідачів у справі звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду, посилаючись на те,що рішення суду було ухвалено в відсутності відповідачів, які судом не повідомлялися про час розгляду справи та про наявність справи в провадженні суду.

За адресою, вказаною в позові, відповідачі не проживають, так як зареєстровані та проживають у АДРЕСА_1.

Крім того, ухваленням заочного рішення в їх відсутності та неповідомленням про дату судового розгляду вони були позбавлені можливості подати свої заперечення на позов.

Так Кредитний договір, за яким суд стягнув з відповідачів солідарно заборговану суму, був укладений у 2007 року, після чого банк уклав з відповідачем ОСОБА_2, як позичальником, додаткову угоду, якою був збільшений розмір процентів за користування кредитом та встановлено інший термін повернення кредиту.

Додаткова угода була укладена між позивачем та відповідачем ОСОБА_2, як позичальником, без згоди відповідачки ОСОБА_3, як поручителя, і укладенням цієї угоди був збільшений обсяг її відповідальності, як поручителя.

Дана обставина, з точки зору закону, є підставою для припинення договору поруки.

Вважає також, що позивач пропустив строк для звернення до суду з вимогою до відповідачки ОСОБА_3, як поручителя.

Посилається також на те, що з травня 2009 року відповідачем ОСОБА_2 не сплачуються щомісячні платежі, а з квітня 2009 року порушуються умови щодо сплати щомісячних платежів по відсотках.

Вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості з позичальника, а відповідачі були позбавлені можливості подати відповідну заяву про застосування строків позовної давності, оскільки не повідомлялися судом про розгляд справи.

Вважаючи ці обставини достатніми, просить задовольнити заяву.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, про час розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Про причини неявки суд до відома не поставив, а тому суд на підставі ч.1 ст.231 ЦПК України вважає за можливе розглядати заяву в його відсутності.

Заслухавши представника заявників, дослідили матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що заочне рішення в справі було ухвалене судом 02.10.2014 року в відсутності відповідачів.

З матеріалів справи вбачається, що судова повістка відповідачам не направлялася.

Обставини, приведені в заяві про перегляд заочного рішення, судом не перевірялися і не досліджувалися.

Відповідно до ст.224 ЦПК України умовами проведення заочного розгляду справи є неявка відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з»явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як зазначається в п.п.3,4 ч.1 ст.229 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом за наявності одночасно 2-х умов:

· наявності обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це;

· посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої

· заперечення проти вимог позивача;

Дані, які б спростовували твердження заявника в судовому засіданні з цього приводу, у суду відсутні.

Згідно ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Крім того, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує право кожному на справедливий судовий розгляд.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Виходячи з викладеного вище,обставин, викладених в заяві, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення.

Керуючись ст.ст.224, 229,232 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Скасувати заочне рішення Солом"янського районного суду м. Києва від 02.10.2014 року в справі за позовом позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Справу призначити до розгляду на 13.07.2015 року на 11.30.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя