Справа № 473/4169/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"05" листопада 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі судового засідання - Фінько О.П.

за участю: представника Вознесенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенськ Миколаївської області цивільну справу за позовом Вознесенського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_2 установи Вознесенська центральна районна лікарня до ОСОБА_3 про стягнення витрат на лікування, -

ВСТАНОВИВ:

19.10.2015 року Вознесенський міжрайонний прокурор Миколаївської області звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 установи Вознесенська центральна районна лікарня з позовом до ОСОБА_3 про стягнення 1880,48 грн., які були витрачені закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 від злочинного діяння відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що матеріалами кримінального провадження Вознесенським міськрайонним судом підтверджено факт заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_4, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у КУ «Вознесенська ЦРЛ» з 03.08.2015 року по 17.08.2015 року.

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.09.2015 року відповідач ОСОБА_3 була визнана винною у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Посилаючись на те, що потерпілий ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні в КУ „Вознесенська центральна районна лікарня, яка є установою, що фінансується за рахунок субвенцій з державного бюджету, кошти (ліжко дні), які витрачено на лікування потерпілого від злочину підлягають стягненню з винної особи, позивач просив позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 установи Вознесенська центральна районна лікарня витрати, які були витрачені закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого в сумі 1880,48 грн..

В судовому засіданні Вознесенський міжрайонний прокурор Миколаївської області позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 установи Вознесенська центральна районна лікарня не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, від неї на адресу суду надійшла заява в якій вона просить розглядати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги визнає.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши матеріали справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, відповідно до вимог, передбачених ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідно до вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.09.2015 року відповідач ОСОБА_3 була визнана винною у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та їй було призначене покарання у вигляді пяти років позбавлення волі з іспитовим строком три роки.

З довідки ОСОБА_2 установи „Вознесенська центральна районна лікарня за №1501/06 від 14.09.2015 року, вбачається, що ОСОБА_4 дійсно знаходився на стаціонарному лікуванні у вищевказаному медичному закладі з 03.08.2015 року по 17.08.2015 року. Згідно вищезазначеної довідки, всього на лікування потерпілого ОСОБА_4 закладом охорони здоровя було витрачено 1880,48 гривень.

Вищезазначене знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат №11 від 07.07.1995 року (з подальшими змінами та доповненнями) (далі Постанова), питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з „Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання , затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 .07.1993 року (далі Порядок).

Зокрема, як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Згідно вищезазначеної Постанови в разі коли при постановленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом закладу охорони здоров'я, органу Мінфіну або прокуратури.

Згідно ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету (ч.3 ст.1206 ЦК України).

Тобто, виходячи з положень даної статті особа, яка вчинила злочин, крім загального обов'язку відшкодувати шкоду потерпілому від цього злочину, зобовязана відшкодувати закладу охорони здоров'я витрати на лікування потерпілого. При цьому дана стаття має застосовуватися не тільки коли особа вчиняє злочин проти життя та здоров'я особи, але і у випадку вчинення особою будь-якого іншого злочину, що кваліфікується за іншими статтями КК, якщо вчинення такого злочину потягло за собою необхідність лікування потерпілих у закладах охорони здоров'я .

Крім того, даною статтею передбачено два виключення із загального правила про відшкодування витрат закладу охорони здоров'я, а саме:

-завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони,

-завдання шкоди у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого ОСОБА_4, який перебував на стаціонарному лікуванні в КУ „Вознесенська центральна районна лікарня» через неправомірні дії відповідача, тому заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, п. 11 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1218,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Вознесенського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_2 установи Вознесенська центральна районна лікарня до ОСОБА_3 про стягнення витрат на лікування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 установи Вознесенська центральна районна лікарня (р/р 4236, , банк ГУДКСУ в Миколаївській області, МФО 826013, інші надходження) витрати на стаціонарне лікування в сумі 1880 (одна тисяча вісімсот вісімдесят) гривень 48 коп..

Стягнути з ОСОБА_3 1218,00 гривні судового збору на користь державного бюджету Вознесенського району (банк ГУ ДКУ в Миколаївській області, , МФО 826013, р/р 0113, код платежу 220300001, п.1.1).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення.

Суддя Ротар М.М.