Справа № 428/5116/15-ц
Провадження №2/428/1836/2015
09 вересня 2015 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Скочій Г.Д.
при секретарі Андрусишин Н.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька Луганської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,-
Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 01 жовтня 2014 року між ним та ОСОБА_2М було укладено договір грошової позики на суму 4 000 (чотири) тисячі грн. для особистих потреб зі строком повернення :-протягом 30-днів з моменту предявлення позивачем вимоги про виплату, але у будь якому випадку до моменту звільнення відповідача з ТОВ підприємства «Продмашстрой».
Відповідно до договору грошової позики, на виконання своїх зобов`язань він передав відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти в суммі 4 000 грн., а відповідач отримав зазначені кошти та власноруч написав розписку про це, зобов`язавшись повернути отримані кошти .
23.04.2015 року відповідач був звільнений з підприємства відповідно до п. 4 ст. 40 Кодексу законів про працю України за прогул.
Проте відповідач своїх зобов`язань не виконав, гроші не повернув, в зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в суммі 4000 гривень та судовій збір в розмірі 243.60 грн.
Представник позивача ОСОБА_3 у судове засіданні не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, вимоги підтримав у повному обсязі. Не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений через оголошення в газеті «Урядовий курєр «№153 від 21.08.2015 р. Заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.
«09» вересня 2015 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму, грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
З оригіналу договору займу від 01 жовтня 2014 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2отримав від позивача ОСОБА_1 в борг грошові кошти в сумі 4 000 гривень зі строком повернення:- протягом 30 днів з моменту предявлення позивачем вимоги про виплату, але у будь якому випадку до моменту звільнення відповідача з ТОВ підприємство «Продмашстрой» /а.с. 2/.
Відповідно до наказу 7-к від 23.04.2015р. року ОСОБА_2 звільнений з ТОВ підприємства «Продмашстрой» до пункту 4 статті 40 Кодексу законів про працю України (прогул).
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /в т.ч. грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором.
Ч. 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог щодо Кодексу.
Матеріалами справи підтверджений факт невиконання відповідачем договору позики, про що свідчить надання оригіналу договору займу.
Із статті 545 ЦК України, яка регулює підтвердження виконання зобов`язання, вбачається, що якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові, у разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає, наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку; що у разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання.
На підставі викладеного, беручи до уваги, що відповідач видав договір займу позивачу як борговий документ, що підтверджує укладення договору позики та прийняття кожним із них відповідних зобов`язань, враховуючи, що борговий документ до цього часу знаходиться у позивача, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в сумі 4000 грн. 00 коп.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду з цим позовом, суд покладає на відповідача, оскільки вони доведені матеріалами справи /а.с. 01/.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213, 214, 215, 218, 224- 226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 4000 (чотири тисячі) 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243,60 грн..
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Перевальський районний суд Луганської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а в разі, якщо особа, яка брала участь у справі, не була присутня під час проголошення рішення, - з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Г. Д. Скочій