Справа № 22-ц-6223/11 Головуючий у І інстанції Білик Г.О.
Категорія 26 23.10.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

28 листопада 2011 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі: :

головуючого судді: Воробйової Н.С.,

суддів: Семенцова Ю.В., Ігнатченко Н.В.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» Звади Руслана Вікторовича на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2011 року по справі за позовом справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_5, про визнання недійсним договору поруки, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з 1999 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 У 2010 році їй стало відомо, що її чоловік - ОСОБА_4 без її згоди 29 березня 2007 року уклав договір поруки з Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», відповідно якого ОСОБА_4 взяв на себе зобов'язання відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_5 за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0 від 28 березня 2007 року (саме така дата договору вказана в договорі поруки, в той час як в самому кредитному договорі вказана дата 29 березня 2007 року) в повному обсязі цих зобов'язань, які існують в момент укладення договору, так і тих, що, можуть виникнути в майбутньому. Вважає, що вищевказаний договір поруки є таким, що порушує її право, як одного з подружжя розпоряджатися спільним майном, договір не є дрібним побутовим, так як доходами подружжя є лише заробітні плати - вчителя та державного службовця. Про вказаний договір їй стало відомо з позовної заяви АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 як солідарних боржників, а також про заяву, нібито написану нею на адресу банку, про надання згоди на поручительство її чоловіком ОСОБА_4 по виконанню ОСОБА_5 зобов'язань згідно кредитного договору від 28.03.2007 року. Позивач зазначає, що вищезазначену заяву вона не писала і згоди, як дружина ОСОБА_6, на укладення договору поруки № 105153 від 29.03.2007 року не надавала, тому зазначений договір вважає недійсним в силу недодержання в момент його вчинення сторонами вимог ч.ч.1,2 ст. 65 СК України та ч. ч. 1, 3, 6 ст. 203 ЦК України. Тому просить суд визнати недійсним договір поруки № 105153 від 29.03.2007 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2011 року позов задоволено. Визнано недійсним договір поруки № 105153 від 29 березня 2007 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у зв'язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального та порушенням процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд серед інших питань вирішує: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Судом першої інстанції, вважає колегія суддів, дані вимоги закону у повному обсязі не виконано.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29 березня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 105153, відповідно до п.1.1. якого ОСОБА_6 як поручитель зобов'язався відповідати за невиконання ОСОБА_5 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0 від 28 березня 2007 року.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний договір поруки суперечить вимогам ст. 65 СК України, оскільки порушує майнові права позивача ОСОБА_3 як дружини поручителя ОСОБА_4, а саме її право розпоряджатись за взаємною згодою з чоловіком ОСОБА_4 заробітною платою, майном, іншими доходами, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Договір поруки виходить за межі дрібного побутового, укладений без згоди позивача, і фактично стосується грошових коштів та майна, що є спільним майном подружжя.

Проте колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитися не може.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що порука є угодою щодо прийняття особою на себе обов'язку поручителя перед кредитором за виконання боржником свого зобов'язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язання боржником шляхом відшкодування в грошовій формі того, що не було виконане боржником.

Порука є способом забезпечення виконання зобов'язань, а не угодою щодо розпорядження спільним майном подружжя, яка потребує дотримання вимог ст. 65 СК України, оскільки змістом поруки є не майно, а відповідальність особи (поручителя) за порушення боржником своїх зобов'язань перед іншим суб'єктом, а тому договір поруки не створює обов'язків для будь-яких інших осіб, крім сторін у договорі.

За вказаних обставин, оскільки при апеляційному розгляді встановлено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, відповідно до ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішення апеляційного суду.

Головуючий

Судді