Справа № 428/2246/15-ц
Провадження № 2-о/428/44/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого суддіОлійник В.М.,

при секретаріГетьманцевій Ю.Ю.,

за участю заявника ОСОБА_1,

представника заявника адвоката Пивоварова В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьк цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Сєвєродонецька міська рада про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, суд -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, в обґрунтовування заявлених вимог вказала, що у травні 2002 року, вона познайомилась з ОСОБА_3. З часом їх стосунки стали ближче, знайомство перейшло у почуття і з серпня 2002 року вони почали жити разом з ОСОБА_3, у цивільному шлюбі. ОСОБА_3 запропонував проживати разом з ним і вона переїхала жити у квартиру ОСОБА_3, за адресою АДРЕСА_1, в якій він був зареєстрований і проживав один. Квартира належала ОСОБА_3 на підставі договору дарування квартири від 12 грудня 2001 року. Вони з ОСОБА_3 почали проживати однією сім'єю, їх відношення складались на підставі кохання, поваги, та взаємодопомоги. ОСОБА_3 працював у охоронному агентстві «Легіон», документів по працевлаштуванню з агентством він не складав, працював охоронцем, отримував заробітну плату у розмірі 1000 гривень. Вона працювала різноробочою на Цетральному ринку м.Сєвєродонецька, отримувала заробітну плату у розмірі 800-1000 гривень. На наші спільні грошові кошти, вони купували собі продукти харчування, одежу та інші дрібні побутові речі, побутову техніку. Її батькам ОСОБА_3 дуже подобався, вони його поважали, підтримували з ним дружні, родинні стосунки. З часу проживання з ОСОБА_3 батьки постійно їм допомагали, давали гроші на придбання побутової техніки, одежі та продуктів харчування. З 27 липня 2012 року, у зв'язку з захворюванням, вона визнана комісією Сєвєродонецької МСЕК інвалідом 2 групи. З липня 2012 року батьки кожний місяць надавали грошову допомогу. З часу її захворювання ОСОБА_3 ще більше почав про неї турбуватися, водив до лікарні, купував ліки, спілкувався і радився з лікарями. Вона з ОСОБА_3 постійно їздили до дачного будинку батьків, працювали там, вирощували картоплю, овочі доглядали за деревами та іншими насадженнями. ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3 помер. Вона організовувала поховання та поминки ОСОБА_3 У ОСОБА_3 немає батьків, вони померли до їх знайомства, одружений не був, дітей, братів, сестер та рідних дядьків, тіток та інших спадкоємців у нього немає. Вона прожила з ОСОБА_3 однією сім'єю, як чоловік та жінка, не перебуваючи у шлюбі, більше 12 років. Ні вона, ні ОСОБА_3 не перебували в інших шлюбних відносинах. Вона вважає, що після смерті ОСОБА_3, вона має право на спадщину, як спадкоємиця четвертої черги оскільки сумісно проживала з ОСОБА_3 однією сім'єю більш п'яти років до часу відкриття спадщини.

Оскільки державний нотаріус Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину позивач була вимушена звернутися до суду з даною заявою і просить встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, а саме, її та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, як чоловіка та жінку, які не перебували у шлюбі між собою, з серпня 2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто не менш 5 років до часу відкриття спадщини.

Заявник в судовому засіданні надала пояснення аналогічні тим, що містяться в заяві, просила заяву задовольнити.

Представник заявника - адвокат Пивоваров В.І. в судовому засіданні надав пояснення аналогічні тим, що містяться в заяві, просив встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, а саме ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, як чоловіка та жінку, які не перебували у шлюбі між собою, з серпня 2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто не менш 5 років до часу відкриття спадщини.

Представник заінтересованої особа в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, надав заяву про слухання справи без його участі, проти заявлених вимог не заперечують.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в судовому засіданні надали пояснення, якими підтвердили факт проживання заявника ОСОБА_1 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 разом за адресою: АДРЕСА_1, однією сім'єю, як чоловіка та жінка без шлюбу з 2002 року і до моменту смерті ОСОБА_3 А також, те, що вони спільно мешкали, піклувалися один про одного, сумісно за спільні кошти придбавали майно, разом проводили час, їздили на дачу, мали спільний побут. Похованням ОСОБА_3 займалася заявник.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що у відповідності до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування від 12.12.2001 року ОСОБА_3 є власником квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1. Вказане також підтверджується копією Технічного паспорту та домової книги на квартиру АДРЕСА_1.

У відповідності до кошторису ПП «ОСОБА_12» заявник ОСОБА_1 сплатила комплекс рятувальних послуг за поховання ОСОБА_3

Відповідно до постанови про відмову здійснення нотаріальної дії від 04.02.2015 року заявнику ОСОБА_1 відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, оскільки відсутні родинні відносини.

Згідно відповіді Державного нотаріусу Першої Сєвєродонецької нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_3 з заявами про прийняття спадщини крім заявника ОСОБА_1 більш ніхто не звертався.

Факт сумісного проживання заявника та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 підтверджується також поясненнями наданими в судовому засіданні свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, згідно яких заявник мешкала разом з померлим з серпня 2002 року по день його смерті, піклувалася про нього, доглядала, займалася його похованням.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення…

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування»:

п. 2. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

п. 21. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Так, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої ст.3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Часом відкриття спадщини відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України є день смерті особи.

Статтею 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Тому на підставі вищевикладеного суд вважає встановленим, що заявник ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3 однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини, а саме з серпня 2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто по день смерті ОСОБА_3, у зв'язку з чим, суд вважає за необхідне заяву задовольнити.

Керуючись ст.ст. 21, 74 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 223, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Сєвєродонецька міська рада про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, а саме ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, як чоловіка та жінку, які не перебували у шлюбі між собою, з серпня 2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто не менш 5 років до часу відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Олійник