Справа № 487/1322/15-ц
Провадження № 2/487/1140/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

13.10.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва

в складі

головуючого судді Разумовської О. Г.,

при секретарі Кожині В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

16. 02. 2015 ОСОБА_1 звернвся до суду з позовом до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивував тим, що 21 травня 2013 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 12 337 доларів США, що еквівалентно 221 942,63 гривень, на строк до 01.01.2014 року, що підтверджується відповідною розпискою. Проте, ОСОБА_2 в строк до 01.01.2014 року не виконав своє зобовязання та не повернув ОСОБА_1 отримані кошти. Вказані вище обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

24.04.2015 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог.

До судового засідання представник позивача не зявився, суду надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримає, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач до судового засідання не зявився, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Рідне Прибужжя» редакції № 39 від 24вересня 2015 року, причину неявки суду не повідомив.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

21 травня 2013 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 12 337 доларів США, що еквівалентно 221 942,63 гривень, на строк до 01.01.2014 року, що підтверджується відповідною розпискою.

Згідно ст. 1047 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладання, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладання договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Тобто, факт складання розписки про отримання грошових коштів, підтверджує факт укладання договору позики, який фактично є одностороннім договором.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання, які взяли сторони на себе при укладанні договору, повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти у розмірі та на строк передбачені договором.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

ОСОБА_2 в строк до 01.01.2014 року не виконав своє зобовязання та не повернув ОСОБА_1 отримані кошти.

Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, однак позичальник в порушення вимог ст.ст. 525, 530, 629, 1046 ЦК України взяті на себе зобовязання за договором належним чином до сьогодні не виконав, у звязку з чим, станом на день подачі позову у відповідача існує заборгованість перед ОСОБА_1 у розмірі 277 952,61 грн.

Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови договору банківського вкладу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2779,53 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії ЕО № 374433, виданий Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований: м. Миколаїв, вул. 1-ша Слобідська, 43, кв. 146) на користь ОСОБА_1 (паспорт серії ЕС № 507172, виданий 21.11.1997 року Сімферопольським РВ ГУ МВС України в Автономній Республіці Крим, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрований: РА Крим, Сімферопольський район, с. Мазанка, вул. Миру, 9) суми боргу розмірі 277 952,61 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2779,53 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Г. Разумовська