Провадження №2/521/4576/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2015 року місто Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Целух А.П.,

при секретарі - Корнієнко Л.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 транспортного страхового бюро України про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, посилаючись на те, що 09 грудня 2014 року о 14 год. 30 хв. за адресою м. Одеса, вулиця Адміральський проспект, 34 мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю невстановленого транспортного засобу, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки HYUNDAI 130 з номерним знаком «ВН1656СР», належний на праві власності ОСОБА_1, НОМЕР_1, виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області.. Дана дорожньо-транспортна пригода підтверджується довідкою про ДТП Відділу державної автомобільної інспекції Одеського міського управління УМВС України в Одеській області, виданою прапорщиком ОСОБА_3 21 січня 2015 року Позивача було повідомлено про те, що вживаються заходи щодо встановлення транспортного засобу та водія, який зник з місця ДТП. що підтверджується довідкою ВДАІ м. Одеси УДАІ ГУМВС України в Одеській області № 9473297 від 21.01.2015 р. Право власності Позивача на транспортний засіб марки HYUNDAI 130 з номерним знаком «ВН1656СР» посвідчується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САА № 645650. Цивільно-правова відповідальність позивача на момент ДТГІ була застрахована згідно з полісом ОСЦПВВНТЗ № АІ/6012632 терміном дії з 28.05.2014 по 27.05.2015, виданим СК «УНІКА». Позивачка звернулась МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП. відповідачем прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування позивачу, у зв'язку з відсутністю підстав для виплати страхового відшкодування зокрема, керуючись п.б) п.41.1. ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів».Позивач вважає, що рішення страховика про відмову у виплаті страхового відшкодування є неправомірним. Представник позивача просить позов задовольнити в повному обсязі, стягнути з ОСОБА_2 (транспортного) страхового бюро України на користь позивача матеріальну шкоду, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 33 404, 75 гривень;суму витратна проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 1050 гривень;судовий збір у розмірі 344, 55 гривень.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_2 (транспортного) страхового бюро України у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у позові, посилаючись на наступне, позивач звернувся до відповідача з письмовим повідомленням про ДТП,ретельно розглянувши матеріали справи, було встановлено, що за словами Позивача, його транспортний засіб було пошкоджено невстановленим транспортним засобом, який з місця пригоди зник.Відповідно до п. б п.41.1. ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду заподіяну невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу.Таким чином діючим законодавством України не передбачений обовязок МТСБУ здійснювати відшкодування шкоди за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, заподіяну невстановленим транспортним засобом, якщо шкода заподіяна майну.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 09 грудня 2014 року о 14 год. 30 хв. за адресою м. Одеса, вулиця Адміральський проспект, 34 мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю невстановленого транспортного засобу, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки HYUNDAI 130 з номерним знаком «ВН1656СР», належний на праві власності ОСОБА_1

Довідкою про ДТП Відділу державної автомобільної інспекції Одеського міського управління УМВС України в Одеській області, виданою прапорщиком ОСОБА_3 підтверджується дана дорожньо-транспортна пригода.

Відповідно до свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САА № 645650,позивачу належить на праві власності на транспортний засіб марки HYUNDAI 130 з номерним знаком «ВН1656СР»

Згідно з полісом ОСЦПВВНТЗ № АІ/6012632 терміном дії з 28.05.2014 по 27.05.2015, виданим СК «УНІКА» Цивільно-правова відповідальність позивача на момент ДТП була застрахована.

Відповідно до положень ст.2 цього Закону відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, цивільним кодексом України, законом України «Про страхування», іншими законами України.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає ці вільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно п1.7. Закону забезпечений транспортний засіб - транспортний є зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Відповідно до відповіді МТСБУ прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування позивачу, у зв'язку з відсутністю підстав для виплати страхового відшкодування.

Страховим випадком за Договором страхування вважаються події, які виникають внаслідок настання страхових ризиків, яким серед інших є дорожньо-транспортна пригода.

Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана доказати ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 28 Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповільності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана:з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу, пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху, пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого,з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо- транспортної пригоди, пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу, евакуацією транспортних засобі з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Також, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповільності власників наземних транспортних засобів» встановлено вичерпний перелік випадків, коли шкода не підлягає відшкодуванню. Зокрема ст.32 Закону визначає, що відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, не за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону; шкоду, заподіяну забезпеченому транспортному засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду; шкоду, заподіяну життю та здоров'ю пасажирів, які знаходилися у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та які є застрахованими відповідно до пункту 6 статті 7 Закону України "Про страхування"; шкоду, заподіяну майну, яке находилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду; шкоду, заподіяну при використанні забезпеченого транспортного засобу під час тренувальної поїздки чи для участі в офіційних змаганнях; шкоду, яка прямо чи опосередковано викликана чи якій сприяли іонізуюча радіація, викликане довільним ядерним паливом радіоактивне отруєння, радіоактивна, токсична, вибухова чи в іншому відношенні небезпечна властивість довільної вибухової ядерної сполуки чи її ядерного компонента; шкоду, пов'язану із тратою товарної вартості транспортного засобу; шкоду, заподіяну пошкодженням або знищенням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди антикварних речей, виробів з коштовних металів, коштовного та напівкоштовного каміння, біжутерії, предметів релігійного культу, картин, рукописів, грошових знаків, цінних паперів, різного роду документів, філателістичних, нумізматичних та інших колекцій; шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, якщо вона відбулася внаслідок масових заворушень і групових порушень громадського порядку, військових конфліктів, терористичних актів, стихійного лиха, вибуху боєприпасів, пожежі транспортного засобу, не пов'язаної з цією пригодою; шкоду, заподіяну життю та здоров'ю водія забезпеченого транспортного засобу , який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до ст. 37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її ) або під час захисту майна, життя, здоров'я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування продовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно п.39.2. ст.39 Закону, основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. б п.41.1. ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду заподіяну невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу.

Таким чином, Закон №1961-ІУ містить вичерпний перелік випадків й підстав, коли шкода спричинена дорожньо-транспортної пригодою не відшкодовується, та у виплаті страхового відшкодування має бути відмовлено.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що доводи позивача є необґрунтованими, тому в позові необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209 ч. 3, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 транспортного страхового бюро України про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Малиновського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: А.П. Целух