Справа № 755/6735/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Гаврилової О.В.,

при секретарі Лесик Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва скаргу Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк", заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю „Аркар-Транс", на дії Відділу Примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції в Одеській області, -

встановив:

27.03.2015р. представник Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк" (далі - ПАТ „Укрсоцбанк") звернулося до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця, в якій просить скасувати постанови державного виконавця Відділу Примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції в Одеській області про повернення виконавчого документа стягувачу від 20.02.2015 року у виконавчих провадженнях ВП № 42810129, ВП № 43161114, ВП № 43161440 та зобов'язати Відділ Примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції в Одеській області відновити зазначені виконавчі провадження, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.12.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лит № 755/20729/13-ц про стягнення з ТОВ „Аркар-Транс" на користь ПАТ „Укрсоцбанк" заборгованості у розмірі 9115009,12 грн., третейський збір у розмірі 25500,00 грн. та виконавчий лист щодо судового збору у розмірі 229,40 грн. 30.04.2014 року на підставі заяви стягувача постановами державного виконавця Відділу Примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції в Одеській області було відкрито виконавчі провадження ВП № 42810129, ВП № 43161114, ВП № 43161440, з примусового виконання вищезазначених виконавчих листів. Однак боржником ТОВ „Аркар-Транс" рішення суду у добровільному порядку не виконано, 23.03.2015 року заявником було отримано постанови державного виконавця від 20.02.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв'язку з відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення. Заявник вважає такі постанови державного виконавця протиправними, оскільки під час здійснення виконавчих дій було виявлено у власності транспортні засоби, які також є предметами застави в ПАТ „Укрсоцбанк", та постановою від 12.05.2014 року державним виконавцем зазначені транспортні засоби було оголошено в розшук, тому, на думку заявника, відсутні підстави для повернення виконавчих листів стягувачу за наявності майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, що є підставою звернення заявника з даною скаргою до суду.

Представник заявника ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, однак надала до суду заяву, відповідно до якої вимоги за скаргою підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи ТОВ „Аркар-Транс" в судове засідання неодноразово не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Представник Відділу Примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції в Одеській області в судове засідання неодноразово не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Крім повісток до відділу виконавчої служби надсилався лист з пропозицією, в разі неможливості з'явитися в судове засідання, подати суду заперечення на скаргу.

Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, приходить до наступного.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 13 Закону України „Про державну виконавчу службу", частиною третьою статті 6, частиною першою статті 12, статтею 82 Закону України „Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Зазначена норма відсилає до статті 10 Закону України „Про виконавче провадження", якою визначено коло учасників виконавчого провадження, які мають право звернутися до суду із скаргою, якщо рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 5 Закону України „Про виконавче провадження", державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі про примусове виконання рішення у спосіб і порядку, визначеному виконавчим документом.

Згідно положень ч. 2 ст. 25 Закону України „Про виконавче провадження", державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Як убачається з матеріалів справи, 04.04.2014 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Щегловою Є.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 42810129 з примусового виконання виконавчого листа № 755/20729/13-ц, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 26.12.2013 року про солідарне стягнення з ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю „Аркар-Транс", Товариства з обмеженою відповідальністю „Анкор-Кар" на користь ПАТ „Укрсоцбанк" заборгованості за Генеральним договором про здійснення кредитування у розмірі 9115009,12 грн., та надано боржнику семиденний строк з дня відкриття виконавчого провадження для добровільного виконання рішення суду. Згідно супровідного листа, копію постанови про відкриття провадження у справі надіслано учасникам виконавчого провадження 04.04.2014 року. (а.с. 9-10, 13, 14)

30.04.2014 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Щегловою Є.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 43161114 з примусового виконання виконавчого листа № 755/20729/13-ц, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 26.12.2013 року про солідарне стягнення з ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю „Аркар-Транс", Товариства з обмеженою відповідальністю „Анкор-Кар" на користь ПАТ „Укрсоцбанк" судового збору у розмірі 229,40 грн., та надано боржнику семиденний строк з дня відкриття виконавчого провадження для добровільного виконання рішення суду. Згідно супровідного листа, копію постанови про відкриття провадження у справі надіслано учасникам виконавчого провадження 30.04.2014 року. (а.с. 7-8, 11, 12)

30.04.2014 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Щегловою Є.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 43161440 з примусового виконання виконавчого листа № 755/20729/13-ц, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 26.12.2013 року про солідарне стягнення з ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю „Аркар-Транс", Товариства з обмеженою відповідальністю „Анкор-Кар" на користь ПАТ „Укрсоцбанк" третейського збору у розмірі 25500,00 грн., та надано боржнику семиденний строк з дня відкриття виконавчого провадження для добровільного виконання рішення суду. Згідно супровідного листа, копію постанови про відкриття провадження у справі надіслано учасникам виконавчого провадження 30.04.2014 року. (а.с. 5-6, 15, 16)

12.05.2014 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Щегловою Є.В. винесено постанову про розшук майна боржника ТОВ „Аркар-Транс" в межах виконавчого провадження ВП № 42810129 про солідарне стягнення з ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю „Аркар-Транс", Товариства з обмеженою відповідальністю „Анкор-Кар" на користь ПАТ „Укрсоцбанк" заборгованості за Генеральним договором про здійснення кредитування у розмірі 9115009,12 грн. Цією постановою державного виконавця встановлено, що згідно Довідки ДАІ ГУМВС України в Одеські області № 7/0-2020 від 22.04.2014року ТОВ „Аркар-Транс" є власником восьми автотранспортних засобів. (а.с. 17-18)

20.02.2015 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Щегловою Є.В. винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ПАТ „Укрсоцбанк" в межах виконавчих проваджень ВП № 42810129, ВП № 43161114, ВП № 43161440, копії яких отримано стягувачем 23.03.2015 року, про що свідчать штампи вхідної кореспонденції ПАТ „Укрсоцбанк". (а.с. 19, 20, 21, 22, 23, 24)

Постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві мотивовано тим, що в ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем встановлено, що майна, належного боржнику ТОВ „Аркар-Транс", на яке можливо звернути стягнення не виявлено.

Однак, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», Виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Крім того, за п.6 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець повертає стягувачу виконавчий документ в разі здійснення державним виконавцем відповідно до цього Закону всіх заходів щодо розшуку такого майна та вони виявилися безрезультатними.

Згідно положення статті 6 Закону України „Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Закону України „Про виконавче провадження", державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу, який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону. Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України „Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ч. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом

Частиною 3 статті 75 Закону України „Про виконавче провадження" встановлено, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Обґрунтовуючи необхідність скасування постанов про повернення виконавчого документа стягувачеві, заявник вказує на невідповідність постанов вимогам Закону України „Про виконавче провадження", оскільки постанова є передчасною з підстав невжиття державним виконавцем всіх заходів з примусового виконання рішення суду, передбачених Законом України „Про виконавче провадження".

Аналізуючи зміст поданої скарги, надавши оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо правомірності вимог заявника про скасування постанов про повернення виконавчого документа стягувачу від 20.02.2015 року, винесених на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України „Про виконавче провадження" в межах виконавчих проваджень ВП № 42810129, ВП № 43161114, ВП № 43161440, оскільки судом встановлено відсутність факту повного виконання боржниками виконавчих листів, виданих Дніпровським районним судом м. Києва 26.12.2013 року щодо солідарного стягнення на користь стягувача ПАТ „Укрсоцбанк" заборгованості за Генеральним договором про здійснення кредитування у розмірі 9115009,12 грн., третейського збору у розмірі 25500,00 грн., судового збору у розмірі 229,40 грн., та державним виконавцем, який обізнаний про розгляд даної скарги у судовому порядку, не надано до суду доказів щодо правомірності винесення ним оскаржуваних постанов від 20.02.2015 року та вжиття ним всіх заходів, передбачених Законом України „Про виконавче провадження" щодо належного виконання вищезазначеного рішення суду, у межах наданих державному виконавцю повноважень, що, відповідно, свідчить про передчасне винесення державним виконавцем оскаржуваних постанов про повернення виконавчих документів стягувачеві, не перевіривши при цьому фактичну можливість їх виконання боржником, особливо зважаючи на наявність у власності останнього майна - транспортних засобів, за рахунок яких можна здійснити примусове виконання.

Таким чином, державний виконавець, як посадова особа органу державної виконавчої служби, відповідно до статті 7 Закону України „Про державну виконавчу службу", зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України, а з огляду на вимоги статті 6 Закону України „Про виконавче провадження", використовувати надані йому права у точній відповідності до закону.

Дії державного виконавця, його відмова від вчинення виконавчих дій можуть бути оскаржені особами, які беруть участь у виконавчому провадженні, або залучаються до виконання виконавчих дій у встановленому цим Законом порядку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги заявника про скасування постанов головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 20.02.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві в межах виконавчих проваджень ВП № 42810129, ВП № 43161114, ВП № 43161440 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", що кореспондується із роз'ясненнями, викладеними у п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 07.02.2014 року № 6, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України „Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

З урахуванням викладеного, суд визнає безпідставними вимоги заявника про зобов'язання Відділу Примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції в Одеській області відновити зазначені вище виконавчі провадження, оскільки суд не наділено правом зобов'язання державного виконавця до вчинення дій, передбачених Законом України „Про виконавче провадження", а також зобов'язання до виконання обов'язків згідно вимог цього Закону, що належать до компетенції вказаного державного органу та його посадових осіб, за відсутності доказів порушення такого виконання.

Тим більше. що враховуючи, що даним судовим рішенням скасовуються постанови про повернення виконавчого документа, отже виконавчі провадження є відкритими та додаткового відновлення не потребують.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 55, 147 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 6, 7, 11, 18, 19, 26, 30, 36, 47, 49, 75, 89 Закону України „Про виконавче провадження", ст.ст. 383-388 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Скаргу Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк", заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю „Аркар-Транс", на дії Відділу Примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції в Одеській області - задовольнити частково.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області про повернення виконавчого документу стягувану від 20.02.2015 року у виконавчому провадженні ВП № 42810129.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області про повернення виконавчого документу стягувану від 20.02.2015 року у виконавчому провадженні ВП № 43161114.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області про повернення виконавчого документу стягувану від 20.02.2015 року у виконавчому провадженні ВП № 43161440.

В іншій частині скарги - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

С у д д я :