АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 685/454/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1839/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Заїки В.М.

суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі: Кошельнику В.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 24 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АвтоФінанс» та ОСОБА_5 про визнання договору №010453 фінансового лізингу від 04 серпня 2014 року з усіма додатками, застосування наслідків недійсності правочину шляхом стягнення з Товариста з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» на користь ОСОБА_5 35000 грн.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В квітні 2015 року представник ОСОБА_4 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 та ТОВ «Лізингова компанія Автофінанс» про визнання правочину недійсним.

В обґрунтування заявлених вимог вказував, що 04 серпня 2014 року між чоловіком його довірительки ОСОБА_5 та ТОВ «Лізингова компанія Автофінанс» було укладено договір №010453, відповідно до умов якого ОСОБА_5 зобовязався сплатити ТОВ «Лізингова компанія Автофінанс» грошові кошти для придбання мінітрактора за ціною базової моделі у 56 000грн., а також всі інші повязані з цим витрати.

Про наявність оскаржуваного правочину позивачці стало відомо наприкінці 2015 року, крім того, вказувала, що з метою виконання вищевказаного договору ОСОБА_5 без її згоди розпорядився спільно нажитим майном, а саме грошовими коштами в сумі 35 000 грн.

Вважаючи кошти в сумі 35 000 грн. спільною сумісною власністю подружжя, позивачка вказувала, що відповідачі проігнорували вимоги законодавства щодо прав спільної сумісної власності подружжя та без згоди позивачки уклали договір №010453 від 04.08.2014 року.

У звязку з цим, просила визнати недійсним договір фінансового лізингу №010453 від 04.08.2014 року з усіма додатками, що укладено між ОСОБА_5

________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_6 Категорія:19,27

Доповідач: Заїка В.М.

Олександровичем та ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» та застосувати наслідки недійсності правочину до вказаного договору, стягнувши з ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» на користь ОСОБА_5 35 000 грн.

Рішенням Теофіпольського районного суду від 24 липня 2015 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з таким вирішенням спору, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги його довірительки задовольнити в повному розмірі.

Вважає оскаржуване рішення незаконним та таким що підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду обставинам справи, зокрема вказує, що судом не надано належної оцінки обставинам справи, які вказують, що одним із видів майна набутого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були грошові кошти в сумі 35 000 грн., якими ОСОБА_5 розпорядився без згоди дружини.

На його думку судом неправомірно не застосовано норми матеріального права, зокрема ст.61,60,63,65 СК України.

Фіксування технічного процесу відповідно до ст.197 ЦПК України не здійснювалось.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване рішення цим вимогам відповідає повністю.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, дана їм правильна оцінка, а його висновки узгоджуються з матеріалами справи і відповідають закону.

Так, судом встановлено, що 04 серпня 2014 року між ТОВ «Лізингова компанія «АвтоФінанс», як лізингодавцем та ОСОБА_5, як лізингоодержувачем був укладений договір №010453 фінансового лізингу, предметом якого є мінітрактор ХІНТАЙ 244с, вартістю 5600 грн.

Відповідно до п.1.3 Договору, лізингодавець бере на себе зобовязання придбати предмет лізингу у власність та передати його в користування лізингоодержувачу на строк та умовах, передбачених договором.

Предмет лізингу є власністю лізингодавця до моменту переоформлення права власності на нього на лізингоодержувача на умовах договору та передається в користування лізингоодержувачу, набуття у власність /викуп/ предмету лізингу відбувається не раніше сплати лізингоотримувачем всіх платежів, а погашення вартості предмета лізингу відбувається відповідно до Договору та додатків до нього.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що спірний договір не є договором про розпорядження майна, а тому одержання згоди іншого з подружжя на його укладення не вимагається, а гроші в даному правочині виступають, як платіжний засіб, а не предметом правочину і правильно відмовив в позові.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 24 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий : /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду В.М.Заїка