Провадження № 2/161/5037/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Марчак Е.Є.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свій позов мотивує тим, що з ОСОБА_4 перебувала в зареєстрованому шлюбі до 26 січня 2010 року. Від даного шлюбу у них 17 липня 2006 року народилась дочка ОСОБА_5. З відповідачем вони проживають окремо, малолітня дочка проживає з нею та фактично перебуває на її утриманні. В добровільному порядку допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач працює неофіційно,отримує дохід, розмір якого від неї приховує. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги зменшила просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 500 грн. на місяць. В іншій частині надала пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позов визнав частково в частині сплати аліментів у розмірі 300 грн. на місяць. Також суду пояснив, що відповідач ОСОБА_4 є його сином. ОСОБА_4 не працює у звязку зі станом свого здоровя, на обліку у лікарів він не перебуває, інвалідність йому не встановлена. Іноді відповідач підробляє випадковими заробітками. У червні 2015 року у відповідача народився син ОСОБА_7, який також потребує матеріальної допомоги. Відповідач фактично знаходиться на його (ОСОБА_1О.) утриманні та утриманні батьків його другої дружини.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнала, суду пояснила, що відповідач не зобовязаний утримувати свою доньку через погане ставлення до нього позивачки. Відповідач не працює за станом свого здоровя, а тому якщо аліменти будуть з нього стягнуті, їх доведеться сплачувати їй та представнику відповідача ОСОБА_2 На обліку у лікарів відповідач не перебуває, інвалідність йому не встановлена.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що змінені позовні вимоги ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 26.01.2010 року (а.с. 3).

Від шлюбу мають малолітню дитину доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Малолітня ОСОБА_6 проживає з матірю позивачкою ОСОБА_1

Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо утримання їх малолітньої доньки ОСОБА_6.

Відповідач ОСОБА_4 не працює, має нерегулярний, мінливий дохід.

Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обовязків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За таких обставин з відповідача ОСОБА_4 аліменти на користь позивачки на утримання їх спільної малолітньої дитини підлягають визначенню у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка. дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Малолітня ОСОБА_6 здорова, самостійних доходів не має.

Відповідач ОСОБА_4 є працездатним, на обліку у лікарів не перебуває, інвалідність йому не встановлена.

Належних та припустимих доказів, відповідно до вимог ст.ст. 58-60 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідач хворіє на тяжку хворобу, за станом здоров»я не може працювати, ані відповідачем, ані його представниками суду не надано.

Судом також встановлено, що відповідач має на утриманні другу дитину сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 48).

З урахуванням цього суд вважає, що відповідач має можливість працевлаштуватися та сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_6.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014, № 80-VIII з 01 вересня 2015 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 1455 грн. на місяць.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд приймає до уваги матеріальне становище платника аліментів, його сімейний стан, наявність на утриманні другої дитини, встановлений законодавством прожитковий мінімум на дітей відповідного віку, суд вважає за необхідне визначити аліменти у розмірі 450 грн. на місяць, що буде відповідати звичайним потребам неповнолітньої дитини у віці від 6 до 18 років.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп., як визначено п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно зі ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

На підставі ст.ст.180, 181, 182, 184 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 212- 215, п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі в розмірі 450 (чотириста п»ятьдесят) гривень щомісячно, починаючи з 23 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривні 20 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць допустити до обовязкового негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_9