Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 2/711/1709/15 Справа № 711/3745/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року Придніпровський районний суд

м. Черкаси

В складі: головуючого судді Колода Л.Д.

При секретарі Гладченко І.В.

Розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про право на приватизацію земельної ділянки ,-

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради про право на приватизацію земельної ділянки. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона є головою фермерського господарства «Медове» та членом вказаного господарства. Для ведення особистого селянського господарства вона звернулася із заявою до ОСОБА_2 міської ради про розпаювання орендованої ФГ «Медове» земельної ділянки , розташованої по вул. Пацаєва, 53 в м. Черкаси. Позивачу було відмовлено, що на її думку є порушенням ст. 22 п.3а Земельного кодексу України. Позивач вважає, що згідно ст. 31 п.1в ЗК України вона має право на приватизацію, однак відповідач чомусь відносить землі фермерського господарства с/г призначення до ст. 34, тобто до земель сінокосіння і випасання худоби. Позивач вважає, що відмова відповідача суперечить договору оренди землі від 04 жовтня 2011 року. Позивач вважає, що земельна ділянка, на яку вона претендує відноситься до комунальної власності, а тому підпадає під ст. 121 ЗК України та розпайовується.

В зв»язку з цим просить постановити рішення, яким визнати за нею право на приватизацію 0,2748 га с/г земель із земель ФГ «Медове» для ведення особистого селянського господарства. ОСОБА_2 міській раді прийняти відповідне рішення. Судові витрати стягнути з відповідача на її користь.

Представник позивача ОСОБА_1 по довіреності ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав, з підстав, вказаних позовній заяві, уточнив п.2 позову. Просив зобов»язати відповідача ОСОБА_2 міську раду прийняти рішення з приводу приватизації земельної ділянки позивачем та просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради по довіреності ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала, просила в позові відмовити та пояснила, що позивач в центр надання адміністративних послуг ОСОБА_2 міської ради із заявою про приватизацію земельної ділянки не зверталася , будь-яких документів не подавала. Земельна ділянка, на яку претендує позивач згідно договору оренди землі від 04 жовтня 2011 року передана в оренду фермерському господарству «Медове» , площею 6 260 кв.м. під нежитлові будівлі (будинок пасічник, омшаник, вбиральню, свердловину) та пасовище. За функціональним використанням земельну ділянку віднесено до земель сільськогосподарського призначення під господарськими будівлями і дворами та до сільськогосподарських угідь (пасовище). Вищевказаний договір укладено на 49 років. В позові взагалі не мотивовано, в чому полягає порушене право позивача, чому їй слід передати у приватну власність земельну ділянку площею саме 0,2748 га. Крім цього суд не вправі вирішувати питання про право на приватизацію земельної ділянки, тобто перебирати на себе повноваження міської ради, а тим більше зобов»язувати депутатів ОСОБА_2 міської ради передавати позивачу у приватну власність земельну ділянку. Тому в позові просила відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, в результаті повного , обєктивного та всебічного дослідження доказів , суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач як на підставу своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач відмовив їй у передачі в приватну власність земельної ділянки площею 0,2748 га. Однак будь-яких доказів з цього приводу суду не надає. Лист департаменту архітектури, містобудування та інспектування ОСОБА_2 ради № 854-2 від 27.03.2015 року такою відмовою вважатися не може.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно норм ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що відповідачем порушуються її права на приватизацію земельної ділянки. Судом встановлено, що позивач є головою фермерського господарства «Медове». Згідно договору оренди землі від 04 жовтня 2011 року передана в оренду фермерському господарству «Медове» , площею 6 260 кв.м. під нежитлові будівлі (будинок пасічник, омшаник, вбиральню, свердловину) та пасовище. За функціональним використанням земельну ділянку віднесено до земель сільськогосподарського призначення під господарськими будівлями і дворами та до сільськогосподарських угідь (пасовище). Вищевказаний договір укладено на 49 років.

Ні в позовній заяві позивачем,ні в судовому засіданні її представником по довіреності в судовому засіданні не наведено суду доказів того, що права позивача порушуються саме відповідачем та не вказано спосіб поновлення порушених прав. Позивач просить визнати за нею право на приватизацію сільськогосподарських земель ФГ «Медове» для ведення особисто селянського господарства, що до компетенції суду не відноситься. Крім цього позивач просить зобов»язати ОСОБА_2 міську раду прийняти відповідне рішення. Суд не вправі зобо»язувати депутатів міської ради приймати будь-яке рішення . Позивач не надала суду доказів того, що вона зверталася із заявою відповідного змісту до відповідача і рішенням ОСОБА_2 міської ради їй відмовлено в заяві. Суд вважає неспроможними посилання позивача на норми ст.22 ЗК України, так як судом встановлено, що згідно договору оренди земельна ділянка передана в користування під нежитлові будівлі та пасовище, що не суперечить нормам ст.34 ЗК України. Згідно ст.122 ЗК України передбачено повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування, а тому суд вважає звернення позивача з позовом до суду передчасним, порушення її права ще настало. Тому в позові слід відмовити.

Поскільки позов не підлягає до задоволення , то немає підстав вирішувати питання про стягнення судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 103, 152,158 ЗК України, ст. ст. 8,10, 79, 60, 61, 88, 212, 213, 215, 223 ЦПК України, суд ,-

В и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про право на приватизацію земельної ділянки - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення через суд першої інстанції до апеляційного суду Черкаської області.

Головуючий: ОСОБА_5