Справа № 310/6718/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

31 серпня 2015 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого судді - Парій О.В.,

при секретарі - Мирошниченко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бердянського міськрайонного суду скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_2, заінтересована особа боржник у виконавчому провадженні Товариство з обмеженою відповідальністю «Рибальське підприємство «БРИЗ», -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить: - визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_2 в частині зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 310/6718/14-ц, виданого 15 січня 2015 року Бердянським міськрайонним судом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибальське підприємство «БРИЗ» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 червня 2014 року по 14 листопада 2014 року в розмірі 18142,70грн.; - скасувати постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_2 від 19 червня 2015 року та від 26 червня 2015 року в частині зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 310/6718/14-ц, виданого 15 січня 2015 року Бердянським міськрайонним судом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибальське підприємство «БРИЗ» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 червня 2014 року по 14 листопада 2014 року в розмірі 18142,70грн.; - зобовязати головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_2 поновити виконавче провадження в частині примусового виконання виконавчого листа № 310/6718/14-ц, виданого 15 січня 2015 року Бердянським міськрайонним судом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибальське підприємство «БРИЗ» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 червня 2014 року по 14 листопада 2014 року в розмірі 18142,70грн.. Зазначила, що постановою державного виконавця від 22 січня 2015 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ТОВ «РП «БРИЗ» на її користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 червня 2014 року по 14 листопада 2014 року в розмірі 18142,70грн.. 29 січня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження. На звернення до державного виконавця Татькова О.І. листом від 27 липня 2015 року отримала відповідь про те, що відносно боржника порушено справу про банкрутство, в звязку з чим 19 червня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про зупинення зведеного виконавчого провадження. Згідно інформації, отриманої 05 серпня 2015 року з Єдиного реєстру виконавчих проваджень вказано, що 26 червня 2015 року виконавче провадження зупинено на підставі п.8 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає дії державного виконавця по зупиненню виконавчого провадження незаконними, оскільки дія мораторію на вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не поширюється. Відносини стосовно виплати заробітної плати є трудовими, а не цивільними чи господарськими. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобовязання. Це є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку.

В судовому засіданні заявник та її представник адвокат ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримали.

Головний державний виконавець ВДВС Бердянського МРУЮ ОСОБА_2 в судовому засіданні просить в задоволенні скарги відмовити. Зазначила, що на виконанні перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ТОВ «РП «БРИЗ» коштів, до складу якого входить стягнення на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 01 червня 2014 року по 14 листопада 2014 року в розмірі 18142,70грн.. До відділу ДВС надійшла ухвала господарського суду Запорізької області від 30 березня 2015 року про порушення справи про банкрутство ТОВ «РП «БРИЗ». Статтею ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів в разі порушення справи про банкрутство та зазначено, що дія мораторію не поширюється, зокрема, на вимоги про стягнення заробітної плати та нараховані на ці суми страхові внески. Вважає, що середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні не відноситься до заробітної плати та на стягнення цих сум дія мораторію не розповсюджується. В звязку з цим постановою від 19 червня 2015 року виконавче провадження було зупинено. Інших постанов про зупинення виконавчого провадження не виносилося. 26 червня 2015 року внесено дані до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Представник ТОВ «РП «БРИЗ» за дорученням ОСОБА_4 в судовому засіданні просить в задоволенні вимог відмовити. Вважає дії державного виконавця по зупиненню виконавчого провадження законними. Пояснив, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 30 березня 2015 року порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «РП «БРИЗ» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Дія мораторію не поширюється, зокрема на виплату заробітної плати та нараховані на ці суми страхові внески. Середня заробітна плата за несвоєчасний розрахунок при звільненні не є заробітною платою. Державний виконавець зобовязаний був зупинити виконавче провадження.

Аналізуючи надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Бердянського міськрайонного суду від 14 листопада 2014 року позовну заяву ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибальське підприємство «БРИЗ» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку після звільнення задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «БРИЗ» ( м.Бердянськ вул.Халтуріна, 3-А) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 червня 2014 року по 14 листопада 2014 року в розмірі 18142 (вісімнадцять тисяч сто сорок дві) гривні 70 (сімдесят) копійок.

Виконавчий лист виданий 15 січня 2015 року, предявлений до виконання до ВДВС Бердянського МРУЮ 20 січня 2015 року та 22 січня 2015 року відкрито виконавче провадження. Постановою державного виконавця від 29 січня 2015 року виконавче провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30 березня 2015 року (справа № 908/936/15-г) порушено провадження у справі про банкрутство боржника ТОВ «РП «БРИЗ» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Зазначені обставини визнані сторонами в судовому засіданні, ними не заперечуються та на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Судом також встановлено, що постановою головного державного виконавця відділу ДВС Бердянського МРУЮ Запорізької області ОСОБА_2 від 19 червня 2015 року на підставі п. 8) ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» зупинено зведене виконавче провадження. Зазначене підтверджується постановою про зупинення виконавчого провадження від 19 червня 2015 року, Інформацією про виконавче провадження з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 05 серпня 2015 року, листом відділу ДВС Бердянського МРУЮ Запорізької області від 27 липня 2015 року № 39873.

Державним виконавцем не надано докази отримання стягувачем копії постанови про зупинення виконавчого провадження від 19 червня 2015 року. Про зупинення виконавчого провадження ОСОБА_1 дізналася з листа відділу ДВС від 27 липня 2015 року № 39873. З даною скаргою звернулася до суду 06 серпня 2015 року. Суд приходить до висновку, що строк звернення до суду зі скаргою не пропущений.

Відповідно до ст.ст. 383 - 385 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Частиною 5 статті 19 цього Закону визначено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов'язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення. Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов'язаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор).

Згідно частини 6 статті 19 цього Закону під час процедури розпорядження майном боржнику дозволяється задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п'ятою цієї статті не поширюється дія мораторію.

Відповідно до пункту 8) частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах.

Згідно ст.ст. 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на корить працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не є неустойкою (штрафом, пенею), не є фінансовою санкцією за невиконання чи неналежне виконання зобовязань. Оскільки відносини стосовно виплати заробітної плати за своєю правовою природою є трудовими, а не цивільними чи господарськими, на них не поширюється правило ч. 3 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Таким чином, дії головного державного виконавця відділу ДВС Бердянського МРУЮ Запорізької області ОСОБА_2 в частині зупинення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 310/6718/14-ц про стягнення з ТОВ «РП «БРИЗ» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 червня 2014 року по 14 листопада 2014 року в розмірі 18142,70грн. належить визнати протиправними, а постанову від 19 червня 2015 року про зупинення виконавчого провадження в цій частині належить скасувати та зобовязати державного виконавця поновити виконавче провадження в цій частині.

Вимоги про скасування постанови головного державного виконавця відділу ДВС Бердянського МРУЮ Запорізької області ОСОБА_2 від 26 червня 2015 року задоволенню не підлягають, оскільки цією датою постанова не виносилась, а внесено інформацію до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень щодо зупинення виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 67-73, 210, 293, 294, 383-387 ЦПК України (2004 рік), ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 116, 117 КЗпП України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_2 в частині зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 310/6718/14-ц, виданого 15 січня 2015 року Бердянським міськрайонним судом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибальське підприємство «БРИЗ» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 червня 2014 року по 14 листопада 2014 року в розмірі 18142,70 грн., - визнати протиправними.

Постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_2 від 19 червня 2015 року в частині зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 310/6718/14-ц, виданого 15 січня 2015 року Бердянським міськрайонним судом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибальське підприємство «БРИЗ» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 червня 2014 року по 14 листопада 2014 року в розмірі 18142,70 грн., - скасувати.

Зобовязати головного головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_2 поновити виконавче провадження в частині примусового виконання виконавчого листа № 310/6718/14-ц, виданого 15 січня 2015 року Бердянським міськрайонним судом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибальське підприємство «БРИЗ» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 червня 2014 року по 14 листопада 2014 року в розмірі 18142,70 грн..

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.В.Парій