АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Побірченко Т.І., Поливач Л.Д.

при секретарі - Бугай О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльності державного виконавця та начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 2 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 5 травня 2015 року скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльності державного виконавця та начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення виявлених недоліків скарги не більше п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою судді Шевченківського районного судді м. Києва від 2 червня 2015 року скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто скаржнику.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на незаконність та необґрунтованість зазначеної ухвали судді першої інстанції, порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати, питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник вказує, що оскаржуваною ухвалою порушено його право на звернення до суду для захисту своїх порушених прав.

Особи,які беруть участь у справі в судове засідання не з‛явилися, про розгляд справи повідомлені за законом належно, причини неявки не повідомили,заяв про відкладення справи не подавали.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторін,або інших осіб,які беруть участь у справі,належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи в апеляційному суді.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Визнаючи неподаною та повернувши скаргу, суддя послався на невиконання позивачем вимог ухвали судді Дніпровського районного суду м. Києва від 5 травня 2015 року, оскільки останнім не усунуто вказані в зазначеній ухвалі недоліки

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.13 постанови від 07.02.2014 № 6 " Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах " скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК.

У справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Статтею 119 ЦПК України визначено форму і зміст позовної заяви, зокрема, позовна заява, серед іншого, повинна містити: зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Частина 2 вказаної статті передбачає, що у випадку не виконання у встановлений строк вимог ухвали щодо усунення недоліків, то така заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 5 травня 2015 року скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльності державного виконавця та начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення виявлених недоліків скарги не більше п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Підставами залишення скарги без руху, зокрема, зазначено: заявником не конкретизовано які рішення, дії та бездіяльність державного виконавця та начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві оскаржено; не зазначено відповідно яку норму закону порушено держаним виконавцем та начальником державної виконавчої служби та не надано доказів, що підтверджують кожну обставину та наявність підстав для звільнення від доказування.

Сама скарга за формою та змістом не відповідає вимогам ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження».

У встановлений строк ОСОБА_1 звернулася до суду зі клопотанням, яке не містить зміст оскаржуваних рішень, дій та бездіяльності державного виконавця і начальника державної виконавчої служби та обґрунтування, в чому саме полягає їх незаконність; а також чітко сформульованого клопотання по суті скарги.

Ухвалою судді Шевченківського районного судді м. Києва від 2 червня 2015 року скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто скаржнику.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано повернув скаргу скаржнику у зв'язку з не усуненням виявлених судом недоліків, що повністю відповідає вимогам процесуального закону.

Крім того, згідно з вимогами ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 посилається на постанову про відкриття виконавчого провадження від 29 серпня 2014 року, яку останнім отримано 29 вересня 2014 року, десятиденний строк на оскарження якої на момент звернення зі скаргою закінчився, скарга не містить клопотання про поновлення строку на оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця та начальника державної виконавчої служби із зазначенням причин поважності його пропуску або докази того, що строк не пропущено.

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції його права на звернення до суду для захисту своїх прав є безпідставними, оскільки процесуальним законом визначено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч. 5 ст. 121 ЦПК України).

Інші доводи апеляційної скарги висновків судді першої інстанції не спростовують і не можуть бути підставою для скасування ухвали судді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена суддею з додержанням вимог закону, а доводи апеляційної скарги про порушення суддею норм процесуального права є безпідставними і не обґрунтованими.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право поставити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Підстав, передбачених ст. 311 ЦПК України для скасування оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення ухвали судді без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 305, 307, 312 п. 1, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу судді Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 2 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді