Справа № 199/5690/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

05 жовтня 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

Головуючий- суддя Богун О.О.

При секретарі Онуфрак І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за обєднаними в одне провадження позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Житлово-будівельний кооператив №378, Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування за законом та зустрічними позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Житлово-будівельний кооператив №378, Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Житлово-будівельний кооператив №378, Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування за законом, в обґрунтування позову зазначивши, що на підставі ордеру №1688 від 26.04.1986 квартира АДРЕСА_1 була видана на склад сімї з трьох чоловік, а саме: ОСОБА_3, його дружини ОСОБА_4 та його доньки ОСОБА_5. З цього часу вони вселилися та стали проживати в зазначеній квартирі. ОСОБА_3 повістю сплатив вартість вищезазначеної кооперативної квартири в розмірі 9071 руб. 00 коп.

26 червня 2010 року ОСОБА_3 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги після померлого ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_4 та його діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_2

02 квітня 2011 року ОСОБА_4 померла.

В березні 2013 позивачка звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої матері. Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 27.03.2013 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на момент смерті спадкодавця, право власності на зазначене спадкове майно у померлої ОСОБА_4 не виникло.

На підставі викладеного, позивач просить суд визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2, яка складається з трьох житлових кімнат площею 44,2 кв.м, одна з яких № 4 площею 12,9 кв.м., ізольована та дві з яких №3 площею 13,5 кв.м. та №2 площею 17,8 кв.м. суміжні, а також коридору №1 площею 4,8 кв.м., кухні №5 площею 7,8 кв.м., туалету №6 площею 1,2 кв.м., ванної №7 площею 2,0 кв.м., лоджії І площею 1,6 кв.м, яка примикає до житлової кімнати №3, балкону ІІ площею 0,8 кв.м., який примикає до житлової кімнати №2, загальною площею 62,4 кв.м., з яких 1/6 частина вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого 26 червня 2010 року та 1/3 частина квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої 02 квітня 2011 року.

16.09.2015 відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, треті особи: Житлово-будівельний кооператив №378, Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контра про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування за законом, в якому просив визнати за ним право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, що розташована в ЖБК №378, з яких на 1/6 частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого 26 червня 2010 року та 1/3 частина квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої 02 квітня 2011 року, квартира в цілому складається з трьох житлових кімнат площею 44,2 кв.м, одна з яких № 4 площею 12,9 кв.м., ізольована та дві з яких №3 площею 13,5 кв.м. та №2 площею 17,8 кв.м. суміжні, а також коридору №1 площею 4,8 кв.м., кухні №5 площею 7,8 кв.м., туалету №6 площею 1,2 кв.м., ванної №7 площею 2,0 кв.м., лоджії І площею 1,6 кв.м, яка примикає до житлової кімнати №3, балкону ІІ площею 0,8 кв.м., який примикає до житлової кімнати №2, загальною площею 62,4 кв.м.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні первісного позову наполягала. Проти задоволення зустрічної позовної заяви не заперечувала.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні зустрічної позовної заяви наполягав. Проти первісного позову не заперечував.

Представник 3-ї особи Житлово-будівельного кооперативу №378 у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення первісного позову не заперечував.

Представник 3-ї особи Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Дана норма права кореспондується з положеннями ст.19-1 Закону України «Про кооперацію».

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.11 своєї постанови №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід виходити з роз'яснень, які дані Пленумом Верховного Суду України у прийнятих ним постановах з цих питань. Крім цього, слід враховувати, що: б) при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.

Судом встановлено, що на підставі ордеру №1688 від 26.04.1986, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів квартира АДРЕСА_1 була видана на склад сімї з трьох чоловік, а саме: ОСОБА_3, його дружина ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5. З цього часу вони вселилися та стали проживати в зазначеній квартирі.

За довідкою ЖБК № 378 від 30.03.2015 за № 1922 вартість кооперативної квартири АДРЕСА_1 в розмірі 9071 руб. 00 коп. сплачена у повному обсязі (а.с.41).

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 було сплачено вартість квартири, то він став її власником.

26 червня 2010 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_3.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_4 та діти: ОСОБА_5, ОСОБА_2.

У встановлений законом шестимісячний строк у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємці фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3, оскільки на час його смерті були зареєстровані та проживали разом у вищезазначеній квартирі, що підтверджується довідкою ЖБК №378 від 24.06.2015.

Відповідно до ст. 22 КпШС України (яка діяла на момент придбання спірної квартири) майно, нажите подружжям під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Кожен із подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном.

Згідно зі ст. 60 СК України (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Отже після смерті ОСОБА_3 його дружині ОСОБА_4 належить 2/3 частини квартири АДРЕСА_3, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/6 частини зазначеної квартири.

02 квітня 2011 року ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 2/3 частин квартири АДРЕСА_3.

Спадкоємцем першої черги після померлої ОСОБА_4 є її діти ОСОБА_5, ОСОБА_2.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини. Постановою від 27.03.2013 про відмову у вчиненні нотаріальних дій їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки право власності на квартиру АДРЕСА_4 не провадилася, тобто право власності не зареєстровано.

Крім того постановою державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 22.07.2015 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки ними не було надано правовстановлюючий документ на квартиру АДРЕСА_4.

У абз. 2 п. 8 своєї постанови від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України розяснив, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Отже після смерті ОСОБА_4, 1/3 частина квартири АДРЕСА_4 належить спадкоємцеві ОСОБА_1 та 1/3 частина квартири спадкоємцю ОСОБА_2

Таким чином, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, а тому слід визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_4. Також задоволенню підлягає зустрічний позов, а саме слід визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_4.

Вирішуючи відповідно до вимог ст.88 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку судові витрати з відповідачів не стягувати, оскільки вимога про розподіл судових витрат позивачами не заявлялися.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212, 214, 215, 222, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Житлово-будівельний кооператив №378, Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контра про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування за законом задовольнити в повному обсязі.

Визнати право власності ОСОБА_1 на ? частину квартири за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шолохова, б. 15, кв. 20.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Житлово-будівельний кооператив №378, Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контра про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування за законом задовольнити у повному обсязі.

Визнати право власності за ОСОБА_2 на ? частину квартири за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шолохова, б. 15, кв. 20.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий: