Провадження № 2/344/4228/15
У Х В А Л А

02 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Мелещенко Л.В., ознайомившись з заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства ПроКредит Банк» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

29 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_4 акціонерне товариство ПроКредит Банк» звернувся до суду заявою про забезпечення позову, в якій просить з метою забезпечення позову накласти арешт в межах ціни позову у сумі 918 073,11 грн. на нерухоме майно, що належить відповідачам, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, с. Крихівці, вулиця 22 січня, будинок № 32, що належить ОСОБА_1, домоволодіння за адресою: Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, с. Крихівці, вулиця 22 січня, будинок № 34, що належить ОСОБА_3.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала заяву про забезпечення позову.

Відповідач ОСОБА_2 просила у задоволенні заяви відмовити.

Суд, вислухавши сторони, розглянувши заяву, виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч. 3 ст. 151 ЦПК України).

Ч. 2 ст. 151 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Положеннями ст. 152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову та зазначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивачем не наведено суду обставин щодо достатнього обґрунтування припущення про те, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 292, 293 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства ПроКредит Банк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства ПроКредит Банк» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали направити для відома позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Мелещенко Л.В.