Справа № 573/608/15-ц
Номер провадження 2/573/197/15
РІШЕННЯ

іменем України

08 квітня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Пушкалової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, Реєстраційної служби Білопільського районного управління юстиції,третіх осіб: Білопільської районної державної нотаріальної контори, Відділу Держземагенства у Білопільському районі Сумської області, - про визнання права на завершення приватизації з отриманням свідоцтва про право власності на землю,-

В С ТА Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про визнання права

на завершення приватизації з отриманням свідоцтва про право власності на землю, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, яка є рідною тіткою ОСОБА_1.

Після смерті тітки позивачки відкрилася спадщина на майно, яке складається з:

1) житлового будинку з надвірними господарчими та побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1; 2) земельної ділянки площею 2,68га, що знаходиться на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області;3) права на майновий пай в загальному пайовому фонді підприємства.

На підставі заповіту, посвідченого Річківською сільською радою 31.12.2001 року за реєстром № 91, спадкоємцем за померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 є ОСОБА_1 ( спадкова справа № 4).

11 січня 2002 року Білопільською районною державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом НОМЕР_2.

Згідно вказаного свідоцтва спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з:

- житлового будинку з надвірними господарчими та побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1;

- земельної ділянки площею 2,68га, що знаходиться на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області;

- права на майновий пай в загальному пайовому фонді підприємства.

Позивачка вказує, що їй в подальшому стало відомо, що на момент відкриття спадщини у власності спадкодавця ОСОБА_2 перебувала земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, передана останній у приватну власність на підставі рішення 13 сесії Річківської сільської ради народних депутатів Білопільського району Сумської області від 27.07.1993 року «Про приватизацію земельних ділянок громадянам». На вказану земельну ділянку свідоцтво про право на спадщину не видавалось, оскільки спадкодавець за життя не завершила її приватизацію та не отримала державний акт про право власності на землю.

Таким чином, позивачка не має можливості набути право власності на земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_1, в порядку спадкування.

Посилаючись на судову практику, а саме на пункт 3.5 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року: у разі втрати сертифіката про право на земельну частку (пай), аналогічного державному акту порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, - тому позивач вказує на належний спосіб захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) - це звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

В судовому засіданні представник позивачки за довіреністю ОСОБА_3 позовні вимоги позивачки підтримав в повному обсязі.

Представник Річківської сільської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву від 30 березня 2015 року № 131 про визнання позову та розгляд справи без участі представника сільської ради.

Представник реєстраційної служби Білопільського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розляду справи.

Представник третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розляду справи.

Представник третьої особи - Відділу Держземагенства у Білопільському районі Сумської області, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням 13 сесії Річківської сільської ради народних депутатів Білопільського району Сумської області від 27.07.1993 року «Про приватизацію земельних ділянок громадянам»,- передано у приватну власність в порядку приватизації земельні ділянки, що були раніше надані громадянам в межах норм, передбачених ст.ст.56,57,67 Земельного кодексу України по АДРЕСА_1, присадибна ділянка площею 0,05 га та ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,55 га. (а.с.5).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, актовий запис № 11, вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації смерті - виконком Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області.

Як єдиний спадкоємець після смерті тітки, ОСОБА_2, позивачка звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини і частину спадкового майна вже оформила, отримавши 11 січня 2002 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом,посвідченим Річківською сільською радою 31 січня 2001 року, а саме на :

1) житловий будинок з надвірними господарчими та побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1;

2) земельну ділянку площею 2,68га, що знаходиться на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області;

3) права на майновий пай в загальному пайовому фонді підприємства. (а.с.4).

Однак оформити земельну ділянку позивачка не може, так як відсутній правовстановлюючий документ, а саме державний акт на землю, який за життя тітка прозивачки не отримала. Вказане підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11 січня 2002 року, архівним витягом № 236 від 17.12.2014 року архівного відділу Білопільської районної державної адміністрації.

Вирішуючи вимогу позивачки про визнання за нею права на завершення приватизації та отримання на своє ім'я правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.1271 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно зі ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину абе не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1219 ЦК України передбачено перелік прав та обов'язків, які не входять до складу спадщини. Даним переліком не передбачено право спадкодавця на приватизацію майна як таке, що не може входити до складу спадщини. Відповідно до діючого законодавства не відноситься зазначене право і до особистих немайнових прав фізичної особи.

Як вбачається зі ст.118 ЗК України процедура приватизації розпочинається після звернення громадянина до відповідного органу державної влади або місцевого самоврядування, який надає дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Якщо спадкоємець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування- права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Суд при розгляді справи також враховує роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/13 ( п.3.5), згідно яких, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації .( ч.3 ст.116 ЗК).

Згідно вказаного роз'яснення визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування- права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця.

Відповідно до Законів «Про державний земельний кадастр» та « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно вказаних законів, документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку є витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманий в теріторіальних органах Державної реєстраційної служби.

За таких обставин, суд вважає, що позивачка, прийнявши спадщину після смерті тітки, набула право на спадкування усіх прав та обов'язків, що належали останній, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки.

У зв'язку із цим, вимогу позивачки про визнання за нею права на завершення приватизації земельної ділянки, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1, - в порядку спадкування за заповітом після смерті її тітки, ОСОБА_2, слід задовольнити, надавши їй право на отримання правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку на своє ім'я.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 8, 10, 11, 27, 60,61, 209, 213, 215,294 ЦПК України, ст. ст.3, 182,328, 392,1216,1268-1270,1278 ЦК України, ст.81 ЗК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1), яка проживає за адресою : АДРЕСА_2, право на завершення приватизації та отримання на своє ім'я правовстановлюючого документа на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :