Провадження № 2-304/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

при секретарі- Боровик О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства »Страхова компанія »Арсенал страхування» до Публічного акціонерного товариства »Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_2, 3-я особа: Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» про стягнення страхового відшкодування, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача - ПрАТ »Українська охоронно-страхова компанія» 7 629, 24 грн. відшкодування збитків та 1 000,00 грн. франшизи з відповідача ОСОБА_2

Посилається в позові на те, що 05 квітня 2013 року між ним та ОСОБА_4 був укладений Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 24/13-Тз/Ц7, за яким він зобов'язався компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля НОМЕР_1, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

Згідно довідки Шевченківського РУ ГУ МВС в м. Києві 12 вересня 2013 року на вул. Дорогожицькій, 1 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю зазначеного вище транспортного засобу під керуванням ОСОБА_4 та «Peugrot», д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2013 року ДТП сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм автомобіля НОМЕР_3, ОСОБА_2

Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки «КІА RIO», д/н НОМЕР_4, були спричинені механічні пошкодження, а його власнику, ОСОБА_4, завданий матеріальний збиток.

Розмір матеріального збитку, відповідно Висновку № 611/13 від 04 жовтня 2013 року, складає 8285грн. 66 коп.

Проте, відповідно рахунку - фактурі № АС 0005933 від 16 вересня 2013 року, наданого ТОВ «Автосервіс Корея Моторс», вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 8629грн. 24 коп.

Дана сума, відповідно до умов Договору страхування, страхового акту № 24/13-Тз/Ц7-1 від 03 жовтня 2013 року та згідно рахунку - фактури № АС 0005933 від 16 вересня 2013 року була перерахована за місцем проведення ремонту застрахованого ним автомобіля.

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_3 була застрахована відповідачем - ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», він має право зворотної вимоги до зазначеного товариства.

31 жовтня 2013 року на адресу відповідача було направлено претензію про здійснення виплати страхового відшкодування в порядку регресу, яка була залишена без розгляду.

Відповідно до Полісу АС/3886167 передбачена франшиза у розмірі 1000,00 грн, обов'язок по відшкодуванню якої просить покласти на другого відповідача - ОСОБА_2

Враховуючи викладене вище, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, якою просить розглядати справу в його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання неодноразово не з'являвся, про дату та час розгляду справи сповіщався належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставив.

Судові повістки на його адресу повертаються до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв'язку з закінченням терміну зберігання.

Виходячи з цього та вимог ст. 77 ЦПК України суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним.

Представник відповідача - ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» в судовому засіданні проти позову заперечував.

Посилається на те, що 14 липня 2013 року між ПAT «УОСК» та ОСОБА_2 був укладений Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/3886167, за яким була застрахована його цивільно-правова відповідальність.

Після настання страхового випадку до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Проте, договір страхування надає першочергове право вигодонабувачу отримати страхове відшкодування на свою користь.

Згідно розділу 3 Договору добровільного страхування наземного транспорту № 24/13-Т/Ц7 від 05 квітня 2013 року, страхувальником за договором є ОСОБА_4, а вигодонабувачем - ПАТ «Універсал Банк».

Страхове відшкодування було перераховано позивачем за місцем ремонту застрахованого ним автомобіля без погодження з вигодонабувачем за Договором.

Виходячи з цього, вважає, що позивач не має права вимоги до нього.

Враховуючи викладене вище, просить у позові до страхової компанії відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

В силу ст. 27 Закону України» Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічні приписи містяться у ст. 993 ЦК України.

Встановлено, що 05 квітня 2013 року між позивачем та ОСОБА_4 був укладений Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 24/13-Тз/Ц7, згідно з яким позивач зобов'язався компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля НОМЕР_1, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

12 вересня 2013 року на вул. Дорогожицькій в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій зіткнулися автомобілі НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_4, та «Peugrot», д/н НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_2

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2013 року винним у даній дорожньо-трансепортній пригоді був визнаний відповідач ОСОБА_2

/а.с. 4-7; 10 /

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ» Українська охоронно-страхова компанія».

Згідно з Полісом №АС/3886167 від 15.07.2013 року ліміт відповідальності становить 50000,00гр., франшиза - 1000,00гр.

/ а.с. 71 /

Платіжним дорученням № 20779 від 04.10.2013 року ПрАТ» Страхова компанія »Арсенал страхування» було перераховано ТОВ»Автосервіс Корея Моторс» 8629, 24 гр.

Відповідно до п. 9.1 Закону України» Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно з п.12.1 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту, тобто страхова сума, що належить до виплати, зменшується на суму франшизи, яка підлягає стягненню з винної особи в ДТП.

З врахуванням викладеного вище та даної норми закону суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 1000,00гр. франшизи.

В той же час,суд не знаходить підстав для стягнення виплаченої позивачем суми з відповідача - ПАТ»Українська охоронно-страхова компанія», виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку.

Страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування.

Зазначене положення міститься і в ст. 3 Закону України «Про страхування».

За змістом наведених нормативних актів, третя особа (вигодонабувач) за договором страхування має право вимагати від страховика здійснення страхових виплат на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов»язків останнього.

Відповідно до ч.ч.2.4 ст.636 ЦК України виконання договору на користь третьої особи може вимагати, як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Як встановлено вище, Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, укладений між позивачем та ОСОБА_4 на користь 3-ї особи - ПАТ»Універсал Банк», який є вигодонабувачем за умовами договору.

Умовами Договору не передбачено права позивача, як страховика, на виплату страхового відшкодування без погодження з банком, як вигодонабувачем.

Навпаки, п. 27.15 Договору визначено, що про визнання страховиком події «страховим випадком» страхове відшкодування виплачується протягом 10 робочих днів з дня отримання відповіді вигодонабувача про спосіб сплати страхового відшкодування.

/ а. с. 4 - 8 /

Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України» Про страхування» Страхувальники мають право при укладанні договорів страхування інших, ніж договори особистого страхування, призначати фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування.

Такий Договір страхування наділяє вигодонабувача правами Страхувальника, а саме: правом вимоги до Страховика здійснити виплату страхового відшкодування на свою користь.

Така вимога є правом, але не обов»язком вигодонабувача, як 3-ї особи, на користь якої укладено Договір страхування.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.34 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення судового розгляду, пред»явивши позов до однієї чи обох сторін.

Такі особи мають усі процесуальні права і обов»язки позивача.

Після залучення ПАТ»Універсал Банк» до участі в справі в якості 3-ї особи, останній у порядку ст.34 ЦПК України з самостійним позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування не звернувся.

Будь-яких доказів відмови банку, як вигодонабувача за Договором, від права, наданого йому на підставі договору, позивач при зверненні до суду не надав.

За таких обставин суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача до відповідача ПрАТ»Українська охоронно-страхова компанія».

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частки позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Виходячи з даної норми закону, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача 28, 32 гр. судового збору.

Керуючись ст.ст.15, 16, ч.ч.2,4 ст.636,979, 985,993 ЦК України, ст.ст. 3 27 Закону України "Про страхування", ст. ст. 9,12, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.3,4, 10,11, 34,57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства »Страхова компанія »Арсенал страхування» 1000,00гр. франшизи та 28, 23гр. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя