У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про визнання недійсним кредитного договору, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» (далі - ПАТ «Креді Агріколь Банк») звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 07 серпня 2008 року між Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Креді Агріколь Банк», та ОСОБА_5 укладений кредитний договір № 167/728165, відповідно до умов якого останньому наданий кредит у розмірі 29 623,84 доларів США зі сплатою 13,20 % річних строком до 06 серпня 2015 року. У забезпечення виконання умов кредитного договору 07 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_5 укладений договір застави № 167/7281165/1.

У зв'язку з неналежним виконанням боржником зобов'язань за кредитним договором, станом на 12 грудня 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 130 191 грн 25 коп., яку банк просив стягнути з відповідача.

ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому просив визнати недійсним кредитний договір від 07 серпня 2008 року № 167/728165 оскільки він не відповідає вимогам чинного законодавства.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2015 року позов ПАТ «Креді Агріколь Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитним договором від 07 серпня 2008 року № 167/728165 у розмірі 130 191 грн 25 коп., з якої: 116 229 грн 58 коп. - заборгованість за кредитом; 511 грн 39 коп. - заборгованість за відсотками за період з 01 по 12 грудня 2014 року; 5 293 грн 63 коп. - прострочена заборгованість за відсотками; 8 156 грн 65 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентної винагороди. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2015 року визнано неподаною та повернуто.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Із матеріалів справи вбачається, що непогоджуючись з рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2015 року представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 18 лютого 2015 року звернувся до суду першої інстанції з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалену як щодо первісного позову, так і зустрічного позову (а. с. 117).

Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги визначені у ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 <http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/1618-15/page8> цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 <http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/1618-15/paran779> цього Кодексу.

Згідно з роз'ясненнями, наведеними у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК України або не сплачено судовий збір розгляду справи, суддя відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, у тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2015 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків не більше п'яти днів з дня отримання копії ухвали, а саме: надати оригінал документа про сплату судового збору у розмірі 650 грн 95 коп.

Копія ухвали суду від 26 лютого 2015 року отримана представником ОСОБА_5 - ОСОБА_6 03 квітня 2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 132).

Оскільки вимоги ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року у встановлений строк виконані не були, апеляційний суд Дніпропетровської області обґрунтовано визнав неподаною та повернув апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2015 року відповідно до вимог ст. 121, 297 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_5 звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути взяти до уваги, з огляну на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 22 «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 липня 2011 року № 15-рп/2011 передбачено, що дія Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Заявник у апеляційній скарзі ставив питання про скасування рішення суду і у частині задоволення позову банку про стягнення заборгованості за кредитним договором і у частині відмови у зустрічному позові.

Оскільки банком заявлено позов про стягнення заборгованості за кредитним договором і цей позов не є позовом про захист прав споживачів, підстави вважати, що відповідач звільнений від сплати судового збору за ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у частині оскарження рішення суду про задоволення первісного позову відсутні.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а ухвалу апеляційного суду залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Горелкіна Н.А., Євтушенко О.І.