Справа № 1328/4567/12 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/783/1756/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Штефаніци Ю.Г., Гірник Т.А.,

секретаря - Бадівської О.О.,

з участю: відповідача ОСОБА_2,

її представника - ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-

встановила:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 10.12.2014 року позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано ОСОБА_4 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1

У задоволенні вимоги ОСОБА_5 про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням вказаної квартири, відмовлено.

Рішення суду оскаржила представник позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_6, просить рішення скасувати з підстав неповного з»ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2, перебуваючи за межами України, не цікавилася спірною квартирою, не сплачувала житлово-комунальних послуг. Зазначає, що квартира знаходилася у занедбаному стані і саме вона з позивачем зробили в квартирі ремонт, підключили всі комунікації та погасили заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг і проживають в квартирі своєю сім»єю з малолітнім сином.

В судове засідання позивач та його представник - апелянт ОСОБА_6 повторно не з»явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення їм судової повістки (а.с.102), клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому розгляд справи апеляційним судом проведено відповідно до вимог ст.305 ЦПК України у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони відповідачів в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить до комунальної власності міської ради і у ній є зареєстрованими: ОСОБА_2, як основний квартиронаймач, та ОСОБА_7 (внук), ОСОБА_5 (син), ОСОБА_8 (внук) та ОСОБА_4 (донька), - як члени її сім»ї (а.с.3, 25).

У відповідності до ст.71 Житлового кодексу (далі-ЖК) України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім»ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

У відповідності до ст.72 цього Кодексу, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до роз»яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п.10 постанови №2 від 12.04.1985 року (із змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», суди при вирішенні даних спорів повинні з»ясовувати причини відсутності особи понад встановлені строки.

Відмовляючи у задоволенні вимоги позивача ОСОБА_5, який є сином відповідача ОСОБА_2, про визнання її такою, що втратила право на користування спірною квартирою, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач була відсутня за місцем проживання з поважних причин, а саме: знаходилась на тимчасових роботах за межами України - в Італії, де захворіла на тяжку хворобу та перебувала під постійним медичним наглядом.

Перебування відповідача за межами України в спірний період, в тому числі й лікування в Італії, підтверджується наданими відповідачем письмовими доказами і не заперечується стороною позивача, а тому підстав для іншого висновку, ніж у суду першої інстанції, в апеляційного суду немає.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимоги позивача про визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування спірною квартирою, оскільки вона була відсутня за місцем постійного проживання з поважних причин і іншого житла у власності чи в користуванні не має, а посилання апелянта на те, що вони з позивачем здійснили ремонт в квартирі, та/або оплачували житлово-комунальні послуги за користування нею, не мають правового значення для вирішення даного спору.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вирішив спір, застосувавши матеріальний закон, який підлягав застосуванню, під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які б були підставою для зміни чи скасування рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Штефаніца Ю.Г.

Гірник Т.А.