Справа № 347/2605/14-ц
Провадження № 22-ц/779/631/2015
Головуючий у 1 інстанції Цалин Б.М.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів: Горблянського Р.Й.,Матківського Р.Й. секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Директива» про зміну підстав та формулювання звільнення з роботи, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Косівського районного суду від 10 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулась в суд з указаним позовом і зазначала, що з 26 лютого 2013 року перебувала в трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Директива» на посаді продавця, а з 01 березня 2014 року на підставі наказу №1342-к переведена на посаду оператора станції АЗС №05-12, що належать відповідачу. 30 вересня 2014 року відповідачем їй було пред'явлено розпорядження від 25 вересня 2014 року, в якому вказувалось про скорочення штатних одиниць серед операторів на декількох станціях АЗС. Так як її трудовий стаж оператора АЗС був невеликим, відповідачем їй було запропоновано написати заяву на звільнення з роботи за угодою сторін з можливим подальшим працевлаштуванням, на що вона погодилась. Своє звільнення з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін, позивачка вважала незаконним, посилаючись на те, що фактично мало місце звільнення її з роботи за скороченням чисельності або штату працівників на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, а її було звільнено обманним шляхом, оскільки в подальшому їй не запропоновано роботу у відповідача. У зв'язку з цим просила задовольнити позов та змінити формулювання підстав звільнення її з роботи за згодою сторін на звільнення в зв'язку із скороченням штату чи чисельності працівників п.1ст. 40 КЗпП України та внести відповідні зміни в трудову книжку.

Рішенням Косівського районного суду від 10 лютого 2015 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позову, вказуючи на те, що суд неповно з'ясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права й ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, суд не врахував того, що її обманним шляхом було звільнено з посади оператора АЗС за згодою сторін, так як фактично воно не погоджувалась на таке звільнення, а мало місце скорочення штату чисельності працівників..

Особи, які беруть участь у розгляді справи в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлені у встановленому законом порядку, що відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачку звільнено з роботи на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін з дотримання норм трудового законодавства, так як нею подано заяву про звільнення саме за угодою сторін. Тому безпідставним є посилання позивача та її представника на те, що слід змінити формулювання підстав її звільнення з роботи за наказом № 8014-к від 30.09.2014 року з п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін на п. 1 ст.40 КЗПП України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці (скорочення чисельності або штату працівників), оскільки звільнення працівника за ст. 40 п. 1 КЗпП України передбачає зовсім інші процедуру звільнення, зокрема попередження за 2 місяці про наступне звільнення, пропозиції щодо зайняття інших вакантних посад, згода профспілкового органу на звільнення працівника з роботи, тощо.

Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.35 КЗпП України підставою припинення трудового договору є угода сторін.

Відповідно до п.8. Постанови пленуму ВСУ від 6 листопада 1992 року N 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам необхідно мати на увазі, що при домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за п. 1 ст. 36 КЗпП України (за згодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може мати місце лише при взаємній згоді про це власника або уповноваженого ним органу і працівника.

Судом установлено, що ОСОБА_2 з 01 березня 2014 року на підставі наказу №1342-к перебувала у трудових відносинах з Товариства з обмеженою відповідальністю «Директива» на посаді оператора АЗС «ВОГ» №05-12.

Відповідно копії заяви ОСОБА_2 просила звільнити її за угодою сторін з 30 вересня 2014 року (а.с.29 ), що позивачкою не заперечується.

Наказом №8014-к від 30 вересня 2014 року ОСОБА_2 - оператор заправних станцій структурного підрозділу «Автозаправна станція №05-12 «Смодна» звільнена з роботи 30 вересня 2014 року за угодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП України.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку відмовивши ОСОБА_2 в задоволенні позову, оскільки її звільнено за п. 1 ст. 36 КЗпП України за домовленістю сторін. Анулювання такої домовленості може мати місце лише при взаємній згоді, якої відповідач не надає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду викладених в оскаржуваному рішенні, тому не можуть бути підставою для скасування по суті правильного рішення суду лише з одних формальних міркувань.

Колегія суддів вважає оскаржуване рішення по суті правильним і таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Косівського районного суду від 10 лютого 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Головуючий-суддя В.Д.Фединяк

Судді: Я.Д.Горблянський

Р.Й.Матківський