Справа №718/1514/15-ц
Провадження №2/718/729/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2015 року

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.

при секретарі - Пітак О.В.

з участю: позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засідання у залі суду м. Кіцмань справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третьої особи: ОСОБА_3 про повернення грошових коштів з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 02.07.2014 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 22.10.2014 року, у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, автомобіль Мазда СХ-7, 2008 року випуску, визнано обєктом спільної сумісної власності подружжя, стягнуто з ОСОБА_3 компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля в сумі 94 120 гривень. При придбанні вказаного автомобіля нею надано подружжю ОСОБА_3 безвідсоткову поворотну грошову допомогу в розмірі 245 900 гривень шляхом внесення вказаної суми коштів на користь автосалону «Мотор Центр» в якості оплати за придбаний автомобіль, зареєстрований за ОСОБА_3 Протягом березня-травня 2015 року вона зверталась до відповідача ОСОБА_4 з вимогою про повернення коштів, але кошти в сумі 122 950 гривень повернуті лише ОСОБА_3, відповідач ОСОБА_4 відмовився від одержання листа вимоги і кошти ним не повернуті. З підстав, передбачених ст.ст. 387, 1212 ЦК України, просила стягнути з відповідача ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 122 950 гривень.

Позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги з наведених підстав.

Представник відповідача ОСОБА_2 позову не визнала, заперечуючи тим, що автомобіль є власністю подружжя, а позивачем не доведено, що саме нею були надані кошти на придбання автомобіля.

Третя особа ОСОБА_3 просила задовольнити позову, вказуючи, що кошти на придбання автомобіля були надані її матір`ю ОСОБА_1, половину коштів вона повернула, іншу половину має повернути відповідач ОСОБА_4

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Встановлено, що рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 02.07.2014 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 22.10.2014 року, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля MAZDA CX-7, 2008 року випуску, в сумі 94 120 гривень.

Даним рішенням встановлено, що автомобіль MAZDA CX-7, 2008 року випуску, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Згідно копії листа автосалону «Мотор центр» (без дати та номера) прийнято оплату за автомобіль у покупця ОСОБА_1 в сумі 238 400 гривень + 7 500 гривень за оформлення. Автомобіль MAZDA CX-7 АТ Кожа оформлений на ОСОБА_3. Дата прийняття завдатку 09.09.2008 року.

Вказаний документ не підтверджує, що сплачені за автомобіль кошти належали ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі не можливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Статтею 387 ЦК України передбачено право власника на витребування свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, тобто право власника на віндикаційний позов з вимогою про вилучення майна в натурі від фактичного незаконного володільця (добросовісного або недобросовісного). Власник вправі вимагати повернення свого майна лише у випадку, якщо інша особа володіє його майном незаконно, і для пред`явлення позову необхідно, щоб майно, якого позбавився власник, збереглося в натурі і знаходилося у фактичному володінні іншої особи.

Якщо майно вже знищене, перероблене чи спожите, право власності на нього як таке припиняється. У цьому випадку власник має право лише на захист своїх майнових інтересів, зокрема, за допомогою позову з заподіяння шкоди чи позову з безпідставного збагачення.

Віндикувати можна лише індивідуально-визначене майно, що випливає із сутності даного позову, спрямованого на повернення власнику саме того самого майна, що вибуло з його володіння.

Судом не встановлено, що позивачем надано безвідсоткову поворотну грошову допомогу відповідачу у вказаному розмірі, не встановлено, що між сторонами були наявні будь-які договірні зобовязання і відповідач набув належні позивачу кошти безпідставно, а тому вони, відповідно до ст..1212 ЦК України, підлягають поверненню.

Статтею 60 ЦПК Україени передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами безпідставність набуття відповідачем грошових коштів, належність цих грошових коштів особисто позивачу, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Виходячи з наведеного, ст. ст. 387, 1212, 1213 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 30, 60, 61, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: