Справа № 638/5025/14-ц
Провадження № 2/638/31/15
26 червня 2015 року. Дзержинський районний судміста Харкова
У складі: головуючого судді - Федосенко В.В.
при секретарі - Прядко Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, -
Відповідач в судове засідання не з'явився з не відомих суду причин, хоча про час і місце розгляду даної цивільної справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.
За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав:
В судовому засіданні було встановлено, що 05 лютого 2008 року відповідач ОСОБА_1 звернувся з заявою до ПАТ "Акцент Банк" про отримання кредиту та виразив свою згоду про те, що дана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.
При підписанні договору про надання банківських послуг ОСОБА_1 був ознайомлений та погодилася з усіма Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були йому надані в письмовому вигляді. Своїм підписом підтвердив факт отримання інформації про умови кредитування в ПАТ «Акцент Банк» та підтвердив, що вся надана ним інформація є правильною, а також зобов'язався про всі зміни повідомляти банк не пізніше 15 днів з моменту їх виникнення.
Відповідно заяви від 05 лютого 2008 року ОСОБА_1 було надано кредит, тобто між ПАТ «Акцент Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, з якого вбачається, що позивачем було надано ОСОБА_1 кредит в сумі 3000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі двадцяти чотирьох відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а останній зобов'язався кожного місяця повертати кредитні кошти, а також сплачувати відсотки за користування кредитом, комісії та інші витрати.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно ст. 610 ЦПК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі не виконує, в зв'язку з чим, за ним утворилася сума заборгованості.
Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.
ПАТ «Акцент Банк» взяті на себе зобов'язання за вищевказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши клієнту - ОСОБА_1 кредит в розмірі 3000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24 % (відсотків) на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦПК України, позичальник зобов'язаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому цим договором.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 20.02.2014 року, відповідач ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором виконував не належним чином.
Разом з тим, відповідно ст. ст. 546, 549 ЦПК України, виконання зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) визначається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання.
Згідно ст. 625 ЦПК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Розмір відсотків за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно п.п. 6.5 п. 6 Умов та правил надання банківських послуг, обов'язком клієнта є погашати заборгованість по Кредиту, відсоткам за його користування, по пере розходу платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було порушено зобов'язання, встановлені умовами кредитного договору, стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту і відсотків за користування кредитними коштами. Тобто умови кредитного договору щодо погашення кредиту та відсотків відповідачем не виконувалися.
Відповідно п.п. 8.6 п. 8 Умов та правил надання банківських послуг, за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та несвоєчасну чи часткову сплату відсотків, якщо прострочення виконання таких зобов'язань сталося більш ніж на 120 календарних днів, позичальник сплачує банку штраф (фіксована частина) у розмірі 500.00 грн. та штраф (відсоткова складова) в розмірі п'яти відсотків від суми позову, що станом на 20.02.2014 року становить 888.62 грн.
Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
П.п. 9.12 п. 9 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонгується на такий самий термін.
В матеріалах справи, не містяться докази припинення дії Договору. В свою чергу представник позивача, в поданій до суду позовній заяві зазначає, що кредитний договір № б/н від 05.02.2008 року дійсний, заява відповідача ОСОБА_1 про припинення дії Договору на адресу ПАТ «Акцент Банк» не надходила, умови договору та взяті на себе зобов'язання відповідачем по даний час не виконані, а саме: кредитні кошти надані ПАТ «Акцент Банк» не повернені, так як і не сплачені відсотки за користування кредитом, комісії та інші витрати передбачені Умовами та правилами надання банківських послуг.
Згідно ст. 525 ЦПК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Як встановлено судом в судовому засіданні, заяви від відповідача на адресу ПАТ «Акцент Банк» про наміри припинення дії кредитного договору не надходили.
Відповідно п.п. 3.1.4 п. 3 Правил користування платіжною карткою, строк дії карт миттєвого випуску продовженню не підлягає.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач користувався платіжною карткою, зокрема кредитними коштами, здійснював часткові погашення заборгованості за кредитним договором, а тому підтверджується факт пролонгації договору.
Згідно п.п. 6.4 п. 6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі незгоди зі змінами правил чи тарифів, обов'язком клієнта є пред'явити банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити заборгованість, яка утворилася перед банком, у тому числі й заборгованість, яка утворилась впродовж 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам.
Відповідно ст. 256 ЦПК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Частиною 4 ст. 267 ЦПК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦПК України).
Для окремих видів вимог встановлена спеціальна позовна давність.
Зокрема ч. 2 ст. 258 ЦПК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Відповідно ст. 253 ЦПК України, перебіг строку починається з наступного дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ( ч. 1 ст. 261 ЦПК України).
Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.
Згідно ст. 266 ЦПК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.
Для вирішення питання про застосування строку позовної давності необхідно з'ясувати граничний строк дії картки (місяць і рік), строк погашення відсотків за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці.
Відповідач відповідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, обов'язок доказування, що позивач пропустив строк звернення до суду покладений саме на відповідача, однак відповідачем не надано жодних доказів, що підтверджують граничний строк дії картки, на яку був перерахований кредит. Разом з тим, відповідач не надав суду доказів, що він звертався до Банку з заявою про розірвання договору кредиту, тому, суд вважає, що відповідач не довів факту, що позивачем пропущено строк звернення до суду, а тому суд, не вбачає підстав для застосування строку позовної давності.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місце її перебування.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами по даній справі витікають з договірних відносин, які є обов'язковими для виконання сторонами.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позову до суду було сплачено судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 243.60 грн., які також підлягають стягненню з відповідача на користь ПАТ «Акцент Банк», на підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 88, 109, 169, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 221, 224-229 ЦПК України, ст. ст. 526, ч. 1 ст. 530, 536, 549, 551, 610-612, 625, 629, 1054, 1055 ЦК України, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором задоволити в повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.В. Федосенко

26 червня 2015 року року м. Харків