АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Галичанського А. Д.

суддів: Перепелюк І.Б., Половінкіної Н.Ю.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю ОСОБА_1, ОСОБА_2 - представників ОСОБА_3, ОСОБА_4 - представника Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації до ОСОБА_3 про зобов'язання повернути автомобіль, отриманий як гуманітарну допомогу, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року Департамент соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зобов'язання повернути автомобіль, отриманий як гуманітарну допомогу.

Посилався на те, що ОСОБА_5 відповідно до довідки від 23 лютого 2006 року № 631 з 21 березня 2006 року перебував на обліку в Головному управлінні праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації для забезпечення автомобілем під порядковим номером 345.

____________________________________________________________________________________________

№ 22-ц/794/846/15 р. Головуючий у 1-й інстанції Павлінчук С.С.

категорія 59 Доповідач Галичанський А.Д.

Наказом Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації від 03 вересня 2007 року № 127 ОСОБА_5, як інваліду ІІ групи Великої Вітчизняної війни видано автомобіль «Хонда»,1999 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, як гуманітарна допомога з правом передачі керування онуку - ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Письмовим повідомленням Управління праці та соціального захисту населення Новоселицької РДА від 03 липня 2013 року № 6781 та від 10 липня 2013 року № 7070 ОСОБА_3 викликався в управління для вирішення питання повернення або залишення в сім?ї вказаного автомобіля. Також на адресу відповідача позивачем надсилалося роз'яснення чинного законодавства щодо повернення автомобіля, отриманого як гуманітарна допомога. Однак, жодних дій з боку відповідача вчинено не було.

Просив зобов'язати відповідача повернути автомобіль «Хонда»,1999 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14 квітня 2015 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_3 повернути Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації автомобіль марки «Хонда», номер кузова НОМЕР_1, 1999 року випуску.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати вищезазначене рішення суду і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вказує, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції вважає, що скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації від 03 вересня 2007 року № 127 ОСОБА_5, як інваліду ІІ групи Великої Вітчизняної війни видано автомобіль «Хонда»,1999 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, як гуманітарна допомога з правом передачі керування онуку - ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Письмовим повідомленням Управління праці та соціального захисту населення Новоселицької РДА від 03 липня 2013 року № 6781 та від 10 липня 2013 року № 7070 ОСОБА_3 викликався в управління для вирішення питання повернення або залишення в сім?ї вказаного автомобіля. 24 вересня 2014 року на адресу відповідача позивачем надсилалося роз'яснення чинного законодавства з приводу вищезазначеного автомобіля, отриманого як гуманітарна допомога. На виклики відповідач не з'явився.

Відповідно до абз. третього - шостого пункту 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999 автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який: мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті; був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Згідно абз. 7,8,10 п.41 зазначеного Порядку після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Мінсоцполітики за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, які повинні бути сплачені членом сім'ї померлого інваліда, дитини-інваліда протягом шести місяців з дня смерті

інваліда. Контроль за дотриманням зазначеного строку здійснюється

головним управлінням соціального захисту чи управлінням виконавчої

дирекції. Автомобіль, яким інвалід користувався менше ніж 10 років,

після смерті інваліда може залишитись у користуванні його сім'ї

безоплатно, якщо в ній є інвалід, у випадках, зазначених в абзацах

третьому - шостому пункту 16 цього Порядку. У разі несплати членом сім'ї інваліда, дитини-інваліда податків і зборів (обов'язкових платежів) автомобіль повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції після закінчення шестимісячного строку з дня смерті інваліда. Вилучення автомобіля здійснюється відповідно до абзацу п'ятнадцятого пункту 16 цього Порядку.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для залишення автомобіля у відповідача, керуючись при цьому вищезазначеними положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що полягає в неповідомленні відповідача про дату і час розгляду справи та позбавленні його права участі у судовому засіданні спростовуються наявними у матеріалах справи повідомленнями про виклик ОСОБА_3 в суд та заявами відповідача та його представника про відкладення розгляду справи з різних причин (а.с.45,53,55,60,64).

Доводи апелянта про передчасність звернення з зазначеним позовом Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації є безпідставними, оскільки ОСОБА_3 не довів належними та допустимими доказами про наявність у нього підстав, передбачених Порядком забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999 для залишення автомобіля у користуванні його сім'ї та не звернувся у передбачений вищезазначеними нормами строк до позивача для вирішення вказаного питання.

За таких обставин рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: