Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/4623/14-ц Головуючий у 1-й інст. Савицька Л. Й.
Категорія 30 Доповідач Косигіна Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Талько О.Б., Худякова А.М.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

за участю прокурора Рудченко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Новоград-Волинському та Новоград-Волинському районі, третя особа - головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 липня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача 7463 грн. 44 коп. на відшкодування матеріальної та 10000 грн. моральної шкоди. Зазначила, що вона зареєстрована як фізична особа-підприємець, є платником єдиного податку, найманих працівників. У травні 2013 року вона отримала з управління ПФУ в місті Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області ОСОБА_2 №340-У від 13.05.2013 року про сплату недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 8797 грн. 16 коп. 12.06.2013 року було відкрито виконавче провадження про стягнення даних коштів та накладено арешт на її рахунки в межах цієї суми.

Крім цього, вона отримала від Новоград-Волинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області вимогу №228 від 15.11.2013 року про сплату недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 11185 грн. 22 коп. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 04.03.2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2014 року, вимогу № 228 від 15.11.2013 року скасовано. Також, 04.06.2014 року було скасовано вимогу №340-У від 13.05.2013 року, що підтверджується постановою державної виконавчої служби.

За період часу з 27.07.2013 року по 17.07.2014 року, внаслідок накладення арешту на її рахунки, вона сплачувала ПАТ КБ «ПриватБанк» штрафні санкції - відсотки простроченої заборгованості на суму 4118 грн. 39 коп. Крім того, Банком нарахована заборгованість в сумі 3345 грн. 05 коп.

Враховуючи вищевикладене, позивачка просила стягнути з відповідача матеріальні збитки в сумі 7463 грн. 44 коп. та моральну шкоду в сумі 10000 грн. на підставі ч. 1 ст. 56 Конституції України, ч. 1 ст. 1172, ч. 1 ст. 1174 ЦК України.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 20.01.2015 року до участі у справі в якості третьої особи залучено головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області.

30.01.2015 року Новоград-Волинська міжрайонна прокуратура подала заяву про вступ у справу, з метою захисту інтересів держави (а.с. 48).

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10.07.2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення позову. Апелянт зазначила, що суд не надав належної оцінки факту невідповідності чинному законодавству вимоги № Ф-340-У від 13.05.2013 року про сплату заборгованості з єдиного внеску в сумі 8797 грн. 16 коп., на підставі якої було відкрито виконавче провадження та вжито заходи примусового стягнення, що потягло за собою неможливість здійснення підприємницької діяльності та порушення зобов'язання за кредитним договором. Також, судом не надано оцінки тому, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 04.03.2014 року скасовано вимогу Новоград-Волинської ОДПІ №Ф-228 від 15.11.2013 року про стягнення 11185 грн. 25 коп., оскільки вона (позивачка) взагалі звільнена від сплати єдиного внеску.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем з 16.12.2003 року та платником єдиного податку з 01.01.2012 року (а.с. 6-7)

13.05.2013 року управлінням ПФУ в м. Новоград-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області винесено ОСОБА_2 №Ф340-У про сплату недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 8797 грн. 16 коп., яка набрала чинності 06.03.2013 року (а.с. 8).

ОСОБА_2 надіслана до державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції, якою 12.06.2013 року було відкрито виконавче провадження (а.с. 31), а 24.07.2013 року винесено постанови про арешт коштів у межах суми 8797 грн. 16 коп., що містяться на розрахункових рахунках: 9001 МФО 311818, код валюти 980 ПАТ КБ «Надра» м. Житомир; 1845, МФО 311744, код валюти 980 ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Житомир. Разом з тим, з листа ВДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції від 03.09.2015 року вбачається, що жодних стягнень за вищевказаним виконавчим документом не проводилось.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.12.2013 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2014 року, позовну заяву ФОП ОСОБА_1 до УПФУ в м. Новоград-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області про визнання незаконною та скасування вимоги №Ф 340-У від 13.05.2013 року, залишено без розгляду (а.с. 32-33, 34).

Крім того, Новоград-Волинською ОДПІ винесено вимогу від 15.11.2013 року №Ф-228 про сплату позивачем боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 11185 грн 22 коп. (а.с. 10). Згідно листа ВДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції від 03.09.2015 року дана вимога до виконавчої служби не надходила.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 04.03.2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2014 року, визнано незаконною та скасовано вимогу Новоград-Волинською ОДПІ від 15.11.2013 року №Ф-228 про сплату 11185 грн. 22 коп. (а.с. 11-12, 13-14).

Також, з матеріалів справи вбачається, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 04.06.2014 року частково задоволено адміністративний позов УПФУ в м. Новоград-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області про стягнення заборгованості з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь УПФУ в м. Новоград-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області 1332 грн. 48 коп. (а.с. 36).

У зв'язку із винесенням вищевказаної постанови, 17.07.2014 року ВДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції знято арешт з коштів боржника ОСОБА_1 (а.с. 15).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами спричинення їй матеріальної та моральної шкоди внаслідок винесення УПФУ в м. Новоград-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області вимоги №Ф340-У від 13.05.2013 року. Так, ОСОБА_1 не надано суду доказів на підтвердження укладення між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитного договору, наявності на рахунку в Банку коштів, які могли б бути сплачені на погашення заборгованості по кредиту, проте були арештовані, стягнення з неї пені та штрафів, неможливості здійснювати підприємницьку діяльність тощо. При цьому, судом встановлено, що вимога №Ф340-У від 13.05.2013 року ніколи не скасовувалася, оскільки позов ОСОБА_1 про визнання цієї вимоги незаконною залишений без розгляду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки доводи апеляційної скарги вказані висновки не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Судді