Справа № 2-452/2010.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2010 року Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - Конура О.О.,

при секретарі -Худорба Р.Г.,

прокурора- Лиходід О.О.,

представника позивача-Солдатової О.А.,

відповідача-ОСОБА_3, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новгород-Сіверський справу за позовом прокурора Новгород-Сіверського району в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» Новгород- Сіверська філія №3048 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 стягнення заборгованості по кредиту,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Новгород-Сіверського району в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» Новгород-Сіверська філія №3048 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредиту мотивуючи позов тим, що 1 грудня 2006 року між Банком, в особі керуючої Банком та фізичною особою ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 2004, згідно якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 76000 тис. грн., терміном на 36 місяців із строком остаточного повернення кредиту не пізніше 30 листопада 2010 року. Кредит надавався одноразово з кредитного рахунку № 2233 готівкою протягом 1 робочого дня з моменту виконання позичальником умов, що зазначені в п. 1.4. кредитного договору. За користування Кредитом

Позичальник зобов'язаний сплачувати Банку відповідну плату (відсотки) в порядку, розмірах та строки, визначених в договорі в пункті 1.5, а саме погашення кредиту здійснюється рівними частинами в сумі 2111 грн. до 26 числа місяця наступного за звітним кожного місяця та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в ВАТ «Ощадбанк», починаючи з 01.01.2007 року на відповідні рахунки Позичальника. Останній платіж в рахунок погашення Кредиту та сплати нарахованих Банком процентів необхідно здійснити не пізніше 30 листопада 2009 року. Відповідно до пунктів 4.3.2, 4.3.5. договору кредиту позичальник зобов'язаний точно в строки, обумовлені цим Договором, повернути кредит в сумі 76000 грн., своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди, а у випадках невиконання чи неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому Договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором та відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов'язаннях. З метою належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитного договору, Банком укладено договір іпотеки 4 грудня 2006 року, згідно якого майновим поручителем «Іпотекодавцем» виступає ОСОБА_2. Предметом іпотеки за цим договором згідно п. 1.1. є житловий будинок виготовлений з дерева під номером АДРЕСА_1, який має 49,7 кв. м. житлової площі, загальної площі 69,7 кв.м. з надвірних будівль - сарай дощаний, літня кухня з дерева, ший належить іпотекодавцю на праві спільної сумісної власності подружжя (згода відповідає вимогам ст. 65 Сімейного кодексу України) за договором мщи та зареєстрований в реєстрі права власності на нерухоме майно за №8486641. Відповідно до п. 3.1.4. вищезазначеного договору іпотеки іпотеко держатель має право у випадках невиконання позичальником за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки та за рахунок вилученої від реалізації предмета іпотеки суми задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків та відповідних витрат. Згідно з п. 4.2.2 кредитного договору Банк має право при виникненні простроченої заборгованості за кредитом та процентами, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокове повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

У свою чергу відповідач не виконує свої зобов'язання відповідно до умов договору. Відповідно до пункту 4.4.2 того ж договору позичальник має право порушувати перед банком питання про пер.несення строку погашення кредиту у разі виникнення тимчасових фінансових або інших ускладнень з незалежних від нього причин, але відповідач ніяких повідомлень в адресу кредитора не надсилав. На підставі п. 4.2.1. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов'язань по кредитному договору. 5 липня 2010 року позичальнику ОСОБА_3 була надіслана претензія, в якій вказано, що станом на 5 липня 2010 року загальна заборгованість по кредитному договору № 2004 становить 83362,40 грн., з яких 75700 грн. - по основному боргу і 7662,40 грн. - по відсотках.

Банком здійснено розрахунок суми боргу та встановлено, що згідно до листа від 02.12.2010 року № 485, по кредитному договору № 2004 від 01.12.2006 року в листопаді 2010 року було сплачено 19182,23 грн., проте залишається заборгованість по кредиту в сумі 64180,17 грн., відсотки повністю сплачені. Згідно із ст.ст.526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання, якщо інше не встановлено договором або законом та не випливає із суті зобов'язання.

Відповідно до ст.ст.389,390 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави та за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки,

відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Зверненню стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Прокурор Лиходід О.О., у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та висловилася про необхідність їх задоволення шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Представник позивача Солдатова О.А., в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та законного представника неповнолітнього відповідача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи і зібрані по справі докази суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

По справі встановлено, 1 грудня 2006 року між Банком, в особі керуючої Банком та фізичною особою ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 2004, згідно якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 76000 тис. грн., терміном на 36 місяців із строком остаточного повернення кредиту не пізніше 30 листопада 2010 року. Кредит надавався одноразово з кредитного рахунку № 2233 готівкою протягом 1 робочого дня з моменту виконання позичальником умов, що зазначені в п. 1.4. кредитного договору. За користування Кредитом

Позичальник зобов'язаний сплачувати Банку відповідну плату (відсотки) в порядку, розмірах та строки, визначених в договорі в пункті 1.5, а саме погашення кредиту здійснюється рівними частинами в сумі 2111 грн. до 26 числа місяця наступного за звітним кожного місяця та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в ВАТ «Ощадбанк», починаючи з 01.01.2007 року на відповідні рахунки Позичальника. Останній платіж в рахунок погашення Кредиту та сплати нарахованих Банком процентів необхідно здійснити не пізніше ЗО листопада 2009 року. Відповідно до пунктів 4.3.2, 4.3.5. договору кредиту позичальник зобов'язаний точно в строки, обумовлені цим Договором, повернути кредит в сумі 76000 грн., своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди, а у випадках невиконання чи неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому Договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором та відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов'язаннях. З метою належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитного договору, Банком укладено договір іпотеки 4 грудня 2006 року, згідно якого майновим поручителем «Іпотекодавцем» виступає ОСОБА_2.

Предметом іпотеки за цим договором згідно п. 1.1. є житловий будинок виготовлений з дерева під номером АДРЕСА_1, який має 49,7 кв. м. житлової площі, загальної площі 69,7 кв.м. з надвірних будівль - сарай дощаний, літня кухня з дерева, ший належить іпотекодавцю на праві спільної сумісної власності подружжя (згода відповідає вимогам ст. 65 Сімейного кодексу України) за договором мщи та зареєстрований в реєстрі права власності на нерухоме майно за №8486641. Відповідно до п. 3.1.4. вищезазначеного договору іпотеки іпотекодержатель має право у випадках невиконання позичальником за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки та за рахунок вилученої від реалізації предмета іпотеки суми задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків та відповідних витрат. Згідно з п. 4.2.2 кредитного договору Банк має право при виникненні простроченої заборгованості за кредитом та процентами, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокове повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

У свою чергу відповідач не виконує свої зобов'язання відповідно до умов договору. Відповідно до пункту 4.4.2 того ж договору позичальник має право порушувати перед банком питання про перенесення строку погашення кредиту у разі виникнення тимчасових фінансових або інших ускладнень з незалежних від нього причин, але відповідач ніяких повідомлень в адресу кредитора не надсилав. На підставі п. 4.2.1. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов'язань по кредитному договору. 5 липня 2010 року позичальнику ОСОБА_3 була надіслана претензія, в якій вказано, що станом на 5 липня 2010 року загальна заборгованість по кредитному договору № 2004 становить 83362,40 грн., з яких 75700 грн. - по основному боргу і 7662,40 грн. - по відсотках. Банком здійснено розрахунок суми боргу та встановлено, що згідно до листа від 02.12.2010 року № 485, по кредитному договору № 2004 від 01.12.2006 року в листопаді 2010 року було сплачено 19182,23 грн., проте залишається заборгованість по кредиту в сумі 64180,17 грн., відсотки повністю сплачені. Згідно із ст.ст.526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання, якщо інше не встановлено договором або законом та не випливає із суті зобов'язання. Відповідно до ст.ст.389,390 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави та за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналізуючи в сукупності вище викладене та досліджені докази суд остаточно приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню.

Що стосується судових витрат понесених позивачем при зверненні до суду то в даному випадку їх необхідно стягнути в солідарному порядку з відповідача, який укладав кредитний договір та з відповідача, який укладав договір іпотеки, тому, що не виконання умов кредитного договору стало причиною подання даного позову до Іпотекодавця.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.88, 215 ЦПК України, ст.ст.610, 526, 527, 530 ЦК України, ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» Суд-

В И Р І ШИ В :

Позов прокурора Новгород-Сіверського району в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» Новгород-Сіверська філія №3048 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 стягнення заборгованості по кредиту- задовольнити .

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Новгород- Сіверського відділення № 3048 ВАТ «Державний ощадний банк України» залишок непогашеного кредиту в сумі 64180,17 грн., звернувши стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок виготовлений з дерева під номером АДРЕСА_1, який має 49,7 кв. м. житлової площі, загальної площі 69,7 кв. м. з надвірних будівль - сарай дощаний, літня кухня з дерева, який належить іпотекодавцю на праві спільної сумісної власності подружжя, зареєстрований в реєстрі права власності на нерухоме майно за № 8486641.

Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь держави 641 (шістсот сорок одна) гривню 80 копійок, державного мита та 120 (сто двадцять) гривень, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.ОКочура