Справа №498/50/15-ц
Провадження №2/498/87/15
10 серпня 2015 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:
судді -Теренчук Н.С.,
при секретарі - Іванову І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. В.Михайлівка цивільну справу за позовом ПАТ КБ "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява, в якій вони позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять слухати справу в їх відсутність, не заперечують проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судовими повістками. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За письмової згоди позивача, а також згідно ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в заявлених позовних вимогах необхідно відмовити за наступними підставами.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 23.05.2006 року між ПАТ КБ « Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ODH0RX08760044 на суму 2307,80 грн. на строк до 23.05.2007 року.
Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 2307,80 грн.
Відповідач особистим підписом в заяві підтвердив свою згоду про те,що він попередньо був ознайомлений та погодився з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були йому надані у письмовій формі, отримав повну інформацію про умови кредитування та підписана ним заява про отримання кредиту разом з запропонованими банком умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, тарифами складає між ним та банком кредитний договір.
На підставі ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом та ст.526 ЦК України -збов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст. 527 Цивільного Кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
У відповідності з вимогами ч.1 ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до положень ст.610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, а саме анкетою позичальника кредит надавався строком на 12 місяців, а саме до 23.05.2007 року., з обовязковим щомісячним платежом в розмірі 249,76 грн.
Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.
Виходячи з наведеного вищезазначений кредитний договір за своєю правовою природою є споживчим.
Згідно п. 31 постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року, враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 ЗУ "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, суди мають виходити з того, що у системному зв'язку з частиною одинадцятою статті 11 зазначеного Закону ця вимога стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямована на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту.
Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Також, відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Відповідно до п.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 07 листопада 2013 року перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.
Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.
Відповідно до п.5.5. умов надання споживчого кредиту фізичним особам ( " Розстрочка") - термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки- пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.
Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір було укладено на 12 місяців, строком з 23.05.2006 року у до 23.05.2007 року, тому загальний строк позовної давності за основною вимогою сплив 23.05.2010 року. Спеціальний строк позовної давності відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) сплив 23.05.2011 року. Також строк встановлений банком, згідно умов надання споживчого кредиту фізичним особам тривалістю п'ять років також минув, так як позивач звернувся до суду лише 21 травня 2014 року, тобто з пропуском строку позовної давності, доказів поважності його пропуску стороною позивача не надано, а відтак, зазначені обставини є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.
У зв'язку з цим та враховуючи те, що ЦК не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку з пропущенням строку позовної давності, при вирішенні таких спорів, суди повинні враховувати положення ЦК про позовну давність.
Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.
Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 ч.11 статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та вимоги ЦК щодо позовної давності застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).
На підставі викладеного, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає за необхідне в задоволені заявлених позовних вимог ПАТ КБ « Приватбанк»- відмовити.
На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про захист прав споживачів", ст.ст. 256-258, 261, 267, 525, 526, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 59-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, -
В позові Публічного акціонерного товариства КБ « Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Великомихайлівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Н.С.Теренчук