Малиновський районний суд м.Одеси
Справа№ 2-2905/10
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі: головуючого - судді Дрішлюка А.І., при секретарі судового засідання Алмановій І.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Одеської міської ради, третя особа - КП „ОМБТІ та РОН" про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - КП „ОМБТІ та РОН" про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. В обгрунтування позову зазначив, що у 1995 році він та його батьки придбали за договором міни в рівних частках квартиру №3 в будинку №2 А по вул.Дністровської у м.Одесі. 31.05.1999 року померла мати позивача, до нотаріальної контори сторони не зверталися. 10.03.2001 року батько позивача зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 (після одруження ОСОБА_2). 04.07.2001 року батько позивача склав заповіт, згідно якого все своє майно він заповів дружині - ОСОБА_2. 06.08.2001 року батько позивача помер. Право на обов'язкову частину у спадщині мала бабуся позивача - ОСОБА_4. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину №3-1757 ОСОБА_4 є спадкоємицею 2/9 частин спадкового майна, що складає 1/9 частину квартири. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину №3-1754 ОСОБА_2 є спадкоємицею 7/9 частин спадкового майна, що складає 7/18 частин квартири. 14.04.2008 року померла бабуся позивача. Після її смерті відповідачка звернулася до нотаріальної контори, але її було відмовлено так як згідно довідки КП ..ОМБТІ та РОН" за співвласниками квартири право власності зареєстроване з помилкою, тобто ідеальні частки які є дрібними числами в сумі не дорівнюють одиницю (а.с.5).
29.07.2010 року позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати за ним право власності на 'Л частину реконструйованої квартири №3. загальною площею 68.4 кв.м., за адресою: м.Одеса, вул..Дністровська. 2 А. визнати за ОСОБА_2 право власності на '/г частину реконструйованої квартири №3. загальною площею 68.4 кв.м.. за адресою: м.Одеса, вул.Дністровська, 2 А (а.с.86).
Відповідачі - ОСОБА_2 та представник Одеської міської ради в судове засідання не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Суд у зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Представник ОМБТІ та РОН за встановлених обставин не заперечував проти задоволення позову.
Суд, вислухавши пояснення позивача, представника ОМБТІ та РОН, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи згідно договору міни від 01.05.1995 року позивач - ОСОБА_1 та його батьки - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 набули право власності на квартиру №3 в будинку №2 «А» по вул.Дністровської у м.Одесі (а.с.10).
ОСОБА_5 померла 31.05.1999 року, про що в Книзі реєстрації смертей 02.06.1999 року було зроблено відповідний актовий запис за №4688 та Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої рай адміністрації виконкому Одеської міськради було видано Свідоцтво про смерть (а.с.18). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді належної її 1/3 частини спірної квартири. Позивач та його батько, як єдині спадкоємці, до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини не зверталися, але фактично прийняли спадщину, тобто по 1/6 частині квартири кожний.
10.03.2001 року між батьком позивача - ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (після одруження ОСОБА_6) було укладено шлюб (а.с.14).
04.07.2001 року ОСОБА_6 було складено заповіт, згідно якого усе належне йому майно він заповів дружині - ОСОБА_2 (а.с.46).
ОСОБА_6 помер 06.08.2001 року, про що в Книзі реєстрації смертей 07.08.200і року було зроблено відповідний актовий запис за №6883 та Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Одеси було видано Свідоцтво про смерть (а.с.13). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді належної йому згідно договору міни 1/3 частини квартири та 1 частини, яку померлий успадкував після смерті дружини. Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6;: ОСОБА_7 була його дружина - відповідачка ОСОБА_2, яка успадкувала 3/8 частини спірної квартири. Окрім неї право на обов'язкову частину у спадщині мала бабуся позивача - ОСОБА_8 Євсеєвна, яка відповідно до ст. 1241 ЦК України успадкувала 1/8 частину спірної квартири. Обидва спадкоємця звернулися до нотаріальної контори та отримали Свідоцтва про право на спадщину - №3-1757 згідно якого ОСОБА_4 є спадкоємицею 2/9 частин спадкового майна, що складає 1/9 частину квартири та №3-1754 згідно якого ОСОБА_2 є спадкоємицею 7/9 частин спадкового майна, що складає 7/18 частин квартири.
13.03.2007 року ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого, належну її '/2 частин квартири №3 в будинку №2 «А» по вул.Дністровської у м.Одесі вона заповіла ОСОБА_2, заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського округу Пачевої 1.1. (а.с.7).
ОСОБА_8 Євсеєвна померла 14.04.2008 року, про що в Книзі реєстрації смертей 15.04.2008 року було зроблено відповідний актовий запис за №3405 та Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси було видано Свідоцтво про смерть (а.с.12). Після її смерті відкрилася спадщина на належну її 1/8 частину квартири.
З матеріалів справи вбачається, що при видачі свідоцтва про право на спадщину державний нотаріус помилково вказав невірні долі, які належали спадкоємцям, так ОСОБА_8 повинна була отримати обов'язкову частку у спадщині в розмірі 1/6 частині квартири. В свою чергу ОСОБА_9 повинна отримати 1/3 частину квартири. 14.04.2008 року померла моя бабуся. Внаслідок смерті відкрапась спадщина на належні 1/3 частину квартири. У встановлений законом строк відповідачка звернулась за отриманням свідоцтва про право на спадщину. Проте в видачі сторонам свідоцтва було відмовлено.
10.09.2009 р. Інспекцією державного архітектурного контролю в Одеській області на підставі акта готовності об'єкту до експлуатації від 10.09.2009 р. було видано свідоцтво про відповідність збудованого об'єкту проектної документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил від реконструйована квартира № 3 загальною площею 68. 4 кв. м. за адресою: м. Одеса, вул. Дністровська, 2а. Таким чином, відносно вказаного майна може бути вирішено питання щодо визнання права власності.
Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16. 392 ЦК України, ст.ст. 10. 60, 61, 130, 208, 209, 212- 215,224-225 ЦПК України. СУД-
Позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Одеської міської ради, третя особа - КП „ОМБТІ та РОН" про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири №3, загальною площею 68,4 кв.м., за адресою: м.Одеса. вул.Дністровська, 2 А.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири №3, загальною площею 68,4 кв.м., за адресою: м.Одеса. вул.Дністровська. 2 А .
Встановити порядок виконання рішення суду згідно з яким це рішення є підставою для реєстрації права власності на !4 частину квартири № 3 загальною площею 68, 4 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул.. Дністровська, 2-А за ОСОБА_1: за ОСОБА_2 права власності на 14 частину квартири 3, загальною площею 68. 4 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Дністровська,
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, позивачем в загальному порядку, тобто рішення суду позивачем може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.