Справа № 640/2618/15-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2015 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Якуші Н.В.
при секретарі Пічугіній А.Г.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Київського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про розірвання шлюбу,
В С Т А Н О В И В:
13.02.2015 року позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач зазначав, що між нею та чоловіком відсутнє взаєморозуміння, виникають суперечки з різних приводів. Неодноразові спроби примирення не дали позитивних результатів.
В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилася, про час дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, її представник з договором про надання правової допомоги №01/01-15 від 13.01.2015 року позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.
В судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з`явився, був належним чином повідомлений у відповідності до ч.7 ст. 76 ЦПК України шляхом надсилання судового доручення до компетентного суду Турецької Республіки за місцем реєстрації відповідача, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка від 21.07.2015 року та лист про отримання повідомлення (а.с.25-27,35-38)
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи і надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне.
Відповідно до міжнародного свідоцтва про укладання шлюбу серії № НОМЕР_1 вбачається, що між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 17.11.2012 року було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом РАГС Муніципалітету Козлу адміністративного центру Зонгулдак, Республіки Туреччина, актовий запис № 2012/228 (а.с.11). Витяг з актового запису про укладання шлюбу №444 був легалізований шляхом проставляння апостиля 22.11.2013 року у відділіЗАЦС адміністративного центру Зонгулдак.
Відповідно до ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право» шлюб між громадянином України та іноземцем, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного Кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі. Визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародними договором України.
Згідно зі ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності правом держави, у якій подружжя мало останнє місце проживання.
Згідно з ч.1 ст. 16 Закону України «про міжнародне приватне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» від 16.05.2013 року №24-754/0/4-13, справи про розірвання шлюбу між одним з подружжя громадянином України та другим із подружжя незалежно від його громадянства, підсудні судам України.
Згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, один із яких проживає в Україні, питання підсудності визначається загальними правилами, встановленими ст. 110 ЦПК України.
Відповідно до ст. 23 Угоди між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу та співробітництво в цивільних справах, ратифікованою Законом України №2605-ІІІ від 05.07.2001 року, якщо на момент подання заяви про розірвання шлюбу та роздільне проживання один із подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий другої Договірної сторони і один із проживає на території однієї Договірної Сторони, тоді компетентні установи обох Договірних Сторін мають юрисдикцію розглядати справу. У цьому випадку застосовують законодавство своєї держави.
Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжі, причини конфлікту, час сумісного не проживання, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.
Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 88, 213, 214, 218 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між громадянином Турецької Республіки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянкою України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований 17.11.2012 року у відділі запису актів цивільного стану адміністративного центру Зонгулдак Турецької Республіки, актовий запис про укладання шлюбу 2012/228.
Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_2 повернути дошлюбне прізвище « ОСОБА_8 ».
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення постановлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Н.В. Якуша