Справа № 539/3116/15-ц
03 листопада 2015 року Лубенський міськрайонний суд
В складі: головуючого судді - Матвієнка В. М.
при секретарі О.А.Павличенко
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням ,
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання її особою, що втратила право користування житловим приміщенням розташованому в АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що вона являється власником вищевказаної квартири в якій зареєстрована ОСОБА_2, колишній член сім"ї.
З дня реєстрації 28.08.2014 року по теперішній час ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживала , своїх особистих речей до квартири не завозила . Через реєстрацію у будинку відповідачки порушуються її права, як власника квартири.
Позивачка прохає суд визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право користування житловим приміщенням розташованим АДРЕСА_2.
У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, прохала їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явилась повторно , причину своєї неявки суду не повідомив, викликалася в судове засідання через ЗМІ.
Суд, враховуючи думку позивача , достатність матеріалів, доказів, що відповідач повідомлений в установленому законом порядку , від якого не надійшло ніяких заяв про перенесення розгляду справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши обставини, докази справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 являється власником квартири АДРЕСА_3 в якій зареєстрована ОСОБА_2, - мати позивачки, відповідачка у справі, що підтверджується копією договору купівлі - продажу квартири, копією домової книги для реєстрації громадян в квартирі , актом вуличного комітету по місцю проживання позивачки.
З дня реєстрації 28.08.2014 року по теперішній час ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживала і не проживає, своїх особистих речей до квартири не завозила, питання про вселення не ставила і не ставить, мала реальну можливість проживати у цій квартирі, участі в оплаті комунальних послуг не приймає.
Факт не проживання відповідачки у вказаному будинку підтверджується поясненнями самої ОСОБА_1, актом вуличного комітету.
Через реєстрацію у квартирі відповідачки суд вважає, що порушуються права позивача, як власника квартири.
Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України колишній член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі його відсутності понад один рік без поважних причин.
Обраний позивачем спосіб захисту своїх прав та інтересів відповідає вимогам ст. 16 ЦК України.
Враховуючи вищенаведене , інтереси позивача, як власника квартири , відсутність відповідача у спірній квартирі понад один рік суд визнає позовні вимоги правомірними , які підлягають задоволенню.
Судові витрати позивачка взяла на себе, прохає їх не стягувати.
Керуючись ст.16, 405 ЦК України ,
ст.ст. 60, 212-215, 224-226 ЦПК України суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити .
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_4 .
Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_3 В. М.