Справа № 203/5354/15-ц
Провадження № 2-н/0203/402/2015
УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви наказного провадження

05.10.2015 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Єдаменко С.В., ознайомившись із заявою Міського комунального підприємства «Дніпропетровській міські теплові мережі» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 Вильєвича, ОСОБА_2, про видачу судового наказу -

встановив:

Заявник звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2суми боргу по оплаті за теплопостачання.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 9 постанови №14 від 23 грудня 2011 року Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв в порядку наказного провадження» наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Згідно п. 13 вказаної постанови якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Як вбачається з поданої заяви та доданих до неї документів заявник просить видати судовий наказ про стягнення з боржників суми боргу по оплаті за теплопостачання в розмірі 16 907 грн. 77 коп. за період з 2002 року згідно з доданого до заяви розрахунку, таким чином, заявник у своїй заяві про видачу судового наказу просить стягнути заборгованість, частина якої перебуває поза межами строків позовної давності.

Згідно зі ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Оскільки з поданої заяви про видачу судового наказу вбачається спір про право, у прийнятті заяви слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 208-210, 293 ЦПК України, п. 9, п.13 постанови №14 від 23 грудня 2011 року Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв в порядку наказного провадження»,

ухвалив:

У прийнятті заяви Міського комунального підприємства «Дніпропетровській міські теплові мережі» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 Вильєвича, ОСОБА_2, про видачу судового наказу відмовити.

Копію ухвали та заяву надіслати стягувачу.

Ухвалу суду може бути оскаржено у апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.В. Єдаменко