У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Максимчук З.М., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання Коробчук А.М., за участю позивачів, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дубровицького районного суду від 29 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дубровицької міської ради Рівненської області про визнання права приватної спільної часткової власності на будівлю складу,

В С Т А Н О В И Л А :

22 червня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в Дубровицький районний суд з позовом до Дубровицької міської ради Рівненської області про визнання права приватної спільної часткової власності на будівлю складу.

В обґрунтування позовних вимог вказували, що 03.02.2009 року ними було куплено у фермерського господарства „Вікторія" будівлю складу, яка знаходиться в АДРЕСА_1. Згідно технічного паспорту будівля складу в цілому (літ."А"), матеріали стін: цегла, загальною площею 284,6 кв.м. Біля будівлі складу розташована рампа („І"), бетон, площею 23,3 кв.м. За вказану будівлю ними сплачено: ОСОБА_2 9936 грн. за 1/2 частину будівлі, що підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордеру № 47 від 03.02.2009 року та накладною №1 фермерського господарства „Вікторія" від 03.02.2009 року, та ОСОБА_1 - 9936 грн.за 1/2 частину будівлі, що підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордеру № 48 від 03.02.2009 року та накладною №2 фермерського господарства „Вікторія" від 03.02.2009 року. Загальна сума продажу складає 19872 грн.

Факт передачі будівлі складу від попереднього власника ФГ „Вікторія" до позивачів підтверджується актами прийому-передачі основних засобів за №№ 1,2 від 03.02.2009 року.

Вони звернулися із відповідними заявами до реєстраційної служби _______________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1847/2015 Головуючий у 1 інстанції : Сидоренко З.С.

Доповідач : Григоренко М.П.

Дубровицького РУЮ про оформлення та реєстрацію права приватної спільної часткової власності по 1/2 частині кожному на будівлю складу, проте реєстратором 10.06.2015 року було прийнято рішення про відмову в державній реєстрації.

Зазначене позбавляє їх можливості володіти, користуватися та розпоряджатися належним їм майном.

Із цих підстав просили визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1, за кожним окремо, право приватної спільної часткової власності на 1/2 частину будівлі складу, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Рішенням Дубровицького районного суду від 29 липня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дубровицької міської ради Рівненської області про визнання права приватної спільної часткової власності на будівлю складу відмовлено за безпідставністю.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи.

Вказує, що суд першої інстанції не витребував у ФГ „Вікторія" правовстановлюючих документів на спірну будівлю складу, не взяв до уваги того, що позивачі дійсно платили готівку, що підтверджується відповідними документами.

З виписки книги наказів вбачається, що згідно наказу №2 від 12.01.2004 року ФГ „Вікторія" прийняла на баланс та утримання будівлю складу, основні засоби та малоцінні матеріали в ст. Дубровиця, Рівненської області.

Крім того, є наказ № 5 від 03.02.2009 року з виписки книги наказів про продаж будівлі складу в ст. Дубровиця, а цей факт може стверджувати те, що ФГ „Вікторія" продала, а ОСОБА_2 та ОСОБА_1 купили одну і ту ж будівлю складу.

Просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1

В ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що останні не довели належними доказами факт приналежності ФГ „Вікторія" на праві власності будівлі складу, яка знаходиться в АДРЕСА_1. і право останнього здійснювати відчуження цього складу і, крім того, договір купівлі-продажу цього спірного нерухомого майна не був нотаріально посвідчений, відповідно до положень ст. 657 ЦК України.

Дані висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та ґрунтуються на законі.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності висновків оскаржуваного рішення.

Відповідно до положень статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч. 1 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Зі змісту ст. 662 Цивільного кодексу вбачається, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Договір купівлі-продажу є оплатним, двостороннім, зобов'язуючим та консенсуальним, основною і визначальною його ознакою є перехід майна у власність покупця.

Частиною 3 ст. 640 Цивільного кодексу України встановлено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації -з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 Цивільного кодексу України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно із вимогами статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державні реєстрації.

Таким чином, відповідно до положень ст. ст. 210, 640 ЦК України, набуття права власності у зв'язку із укладенням договору купівлі-продажу нерухомого майна пов'язується з державною реєстрацією, тому такий правочин слід вважати неукладеним і таким, що не породжує для сторін прав та обов'язків щодо об'єктів нерухомості.

В матеріалах дійсно відсутні докази, які б свідчили про те, що ФГ „Вікторія" було законним власником будівлі складу, яка знаходиться в АДРЕСА_1. та мало право здійснювати відчуження цього складу.

Крім того, позивачі у своїй позовній заяві не обгрунтували будь-яким чином свої вимоги щодо того, чому саме Дубровицька міська рада Рівненської області має бути відповідачем у справі за їхнім позовом, в той час коли договори купівлі-продажу було укладено із ФГ „Вікторія".

Дії реєстраційної служби Дубровицького районного управління юстиції щодо відмови у реєстрації права власності, позивачі у встановленому порядку також не оскаржили.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення Дубровицького районного суду від 29 липня 2015 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дубровицького районного суду від 29 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду та рішення суду першої інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : З.М. Максимчук

Н.М. Ковальчук