АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Справа №642/4625/15-ц. Головуючий 1 інст.: - Проценко Л.Г.
Провадження №22-ц/790/6869/15. Суддя-доповідач: - Кокоша В.В. Категорія: позбавлення батьківських прав.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - Кокоші В.В.,

суддів: - Бобровського В.В., Черкасова В.В.,

при секретарі: - Лашаковій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 6 серпня 2015 року по справі за позовом управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_8 до ОСОБА_6 - про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, діюче в інтересах малолітнього ОСОБА_8, звернулося в суд із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог зазначало, що ОСОБА_6 є матір'ю малолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідачка є самотньою матір'ю і відомості про батька внесені до актового запису про народження дитини в відповідності до вимог ч. 1 ст. 135 СК України. ОСОБА_6 на протязі багатьох років не приділяє належної уваги розвитку і вихованню дитини, забезпеченню її освітою, медичним наглядом та матеріальним утриманням, зловживає алкогольними напоями і не виконує батьківські обов'язки. У зв'язку з цим 26 грудня 2014 року дитину влаштовано до КЗСЗД «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей м. Харкова».

З грудня 2014 року по травень 2015 року ОСОБА_6 лише два рази відвідувала сина у КЗСЗД «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей м. Харкова». Обидва рази була з сильним запахом алкоголю.

Питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 відносно малолітнього сина ОСОБА_8 було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту дитини виконавчого комітету Харківської міської ради, яке відбулося 26 травня 20015 року та було прийнято рішення управлінню служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради подати до суду позов про позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 відносно сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Посилаючись на вказані обставини та ст. ст. 164, 165, 180, 183 СК України, управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради просило суд позбавити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_6, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ним повноліття в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з перерахуванням на користь дитячого будинку або опікуна (піклувальника) або прийомних батьків, до яких буде влаштовано дитину.

Відповідачка ОСОБА_6 проти задоволення позову не заперечувала.

Прокурор Ленінського району м. Харкова позов підтримав та зазначив, що відповідачка не виконує батьківські обов'язки, зловживає спиртними напоями не піклується за дитиною.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 6 серпня 2015 року позов задоволено.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку м. Харкова, яка зареєстрована та мешкає в АДРЕСА_1, відносно малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнуто з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ОСОБА_8 повноліття на користь державного виховного закладу, або опікуна чи прийомної сім'ї, до яких буде влаштовано дитину.

Рішення суду у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір у розмірі 214 грн. 62 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з підстав, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Задовольняючи позов суд виходив з того, що відповідачка без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої сина, а тому позов про позбавлення її батьківських прав відповідає інтересам дитини, є обґрунтованими і підлягає задоволенню.

Проте, погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки він дійшов його з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.

Згідно ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 має сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідачка ОСОБА_6 є самотньою матір'ю, а відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а. с. 6).

Згідно довідки про склад сім'ї від 23 серпня 2014 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_9 - власник, ОСОБА_6 - донька, ОСОБА_8 - онук, ОСОБА_10 - онук. (а.с.7)

Директор Харківської гімназії №86 звернувся 28 листопада 2014 року до начальника служби у справах дітей Ленінського району управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради щодо не належного виконання батьківських обов'язків ОСОБА_6 та відправлення її сина ОСОБА_8 до центру соціальної реабілітації з метою соціального захисту та вирішення питання про його правовий статус і поставлення учня на облік ССД як дитину, що опинилася в складних життєвих обставинах. При цьому зазначав, що мати та батько дитини зловживають алкоголем, по декілька днів не з'являються дома, не цікавляться дитиною. Сім'я характеризується як неблагополучна, дитина занедбана, неохайна, конфліктна, її навчальні досягнення на низькому рівні (а.с.8)

З письмових пояснень ОСОБА_9 від 9 лютого 2015 року встановлено, що її донька ОСОБА_6 не працює, зловживає спиртними напоями, дітьми не займається. При позбавленні батьківських прав ОСОБА_6 не заперечує про призначення її опікуном щодо онуків. (а.с.15)

Відповідно до характеристики УИМ Ленінського РВ від 5 серпня 2015 року ОСОБА_6 на час видачі характеристики спиртними напоями не зловживає, наркотичні засоби не вживає, скарг від сусідів у відношенні останньої немає (а.с.39).

Згідно характеристики Харківської гімназії №86 мікроклімат у сім'ї ОСОБА_8 несприятливий для проживання та розвитку дитини. Родина складається з п'ятьох осіб: мати, співмешканець матері, двох неповнолітніх дітей та бабусі, мешкають у приватному секторі, помешкання потребує ремонту, вода не проведена, туалет на подвір'ї. Мати та її співмешканець систематично вживають алкоголь, не працюють, палять у кімнаті. Сім'я характеризується як неблагополучна на соціальному та матеріальному рівні. Батьки зловживають алкоголем, впливу на дитину не мають, з класним керівником не спілкуються, успіхами сина не цікавляться. Також батьки не слідкують за зовнішнім виглядом сина, дитина порушує дисципліну, має схильність до правопорушень, неохайна, конфліктна, її навчальні досягнення на низькому рівні (а.с.8).

Відповідно до психолого-педагогічної характеристики від 12 травня 2015 року вихованець КЗСЗД «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей м. Харкова» ОСОБА_8 має загальний психофізичний розвиток, помічена педагогічна занедбаність, яка скоригована. Засвоювання навчальних програм проходить на достатньому рівні, але тільки на предмети які цікавлять дитину (точні науки). Поведінка ОСОБА_8 залежить від обставин, він може потрапляти під вплив поганої компанії, може бешкетувати, бувають сутички з іншими учнями, у колективі тягнеться до старших членів групи. ОСОБА_8 навчається на середньому рівні, програмний матеріал засвоює посередньо. Батьки не приділяють увагу вихованню сина (а.с.11,12)

Згідно листа КЗСЗД «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей м. Харкова» від 6 травня 2015 року за час перебування малолітнього ОСОБА_8 у комунальному закладі мати вихованця ОСОБА_6 відвідувала сина 2 рази з сильним запахом алкоголю. Вихованця постійно навідує бабуся та старший брат ОСОБА_10 (а.с.10)

Згідно відповіді Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді в Ленінського району м. Харкова від 30 грудня 2014 року ОСОБА_6 проінформована про роботу та послуги центру, родині запропоновано соціальний супровід та проінформовано про соціальну допомогу, але ОСОБА_6 за допомогою до Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді не зверталась (а.с.13).

Факт ухилення матері дитини від виконання батьківських обов'язків підтверджується випискою з історії розвитку дитини КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 19», де зазначено, що мати своєчасно не зверталась до лікарів, не надавала дитині необхідне лікування та обстеження. ОСОБА_8 перебуває на обліку у лікарів невролога та кардіолога, має діагнози: енурез, вегетативна дісфункція та диспластична кардіопатія (а.с.14).

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачка без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а тому її необхідно позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина.

Проте, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції не звернув уваги на положення ч. ч. 4, 5, 6 ст. 19 СК України відповідно до яких при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до положень ст. 214 СК України, ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 886, органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

Висновок оформляється на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських, селищних рад, підписується головою (заступником голови) та скріплюється печаткою.

Матеріали справи не містять письмового висновку органу опіки та піклування щодо розв'язання спору, який виник між управлінням служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, діючого в інтересах малолітнього ОСОБА_8 та відповідачкою ОСОБА_6

Не надано такий висновк представником управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради ОСОБА_11, і в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Відповідно до роз'яснень, викладених у абз. 2 п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на теперішній час ОСОБА_6 алкогольні напої не вживає, на обліку в лікаря-нарколога не перебуває, працевлаштувалася без оформлення трудового договору, займається вихованням неповнолітнього сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6, який мешкає разом з нею, має бажання виховувати та утримувати малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно характеристики УИМ Ленінського РВ ХМУ ГУМВД від 5 серпня 2015 року, залученої до справи, ОСОБА_6 на час видачі характеристики алкогольними напоями не зловживає, наркотичні засоби не вживає, громадський порядок не порушує, скарг від сусідів у відношенні останньої не надходило (а.с.39).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом та обставини встановлені в судовому засіданні апеляційної інстанції, колегія судів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити задоволенні позову управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до ОСОБА_6 про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, попередивши відповідачку про необхідність змінити ставлення до виховання сина, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов'язків.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч.1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 6 серпня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання н им законної сили.

Головуючий:

Судді: