У х в а л а

23 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сеніна Ю.Л.,Романюка Я.М.,Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 22 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Траверз-Буд», товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія «Європа», ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними,

в с т а н о в и л а:

8 жовтня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду України із зазначеною заявою про перегляд судових рішень на підставі пункту 1 статті 355 ЦПК України.

У заяві ОСОБА_4 зазначає, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 3 жовтня 2014 року в позові відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 12 березня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено, постановлено визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки недійсним, зобов'язати ОСОБА_4 повернути ОСОБА_5 спірну земельну ділянку, та стягнути з нього кошти в розмірі 722 тис. 554 грн 50 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 липня 2015 року рішення суду апеляційної інстанції скасовано, рішення суду першої інстанції залишено в силі.

ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 липня 2015 року та постановити нове судове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 наводить постанови Вищого господарського суду України від 9 вересня 2011 року, 5 листопада

2013 року та 8 квітня 2014 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 грудня 2011 року, 18 січня 2012 року, 19 березня та 11 червня 2014 року.

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до пункту 1 статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанцій, виходив з того, що земельна ділянка, яка була відчужена, не перебувала в іпотеці у третіх осіб, а також з того, що позивачка не довела умислу відповідача у введенні її в оману при укладенні оспорюваних договорів.

У наданих для порівняння:

- постановах Вищого господарського суду України від 9 вересня

2011 року та 5 листопада 2013 року, ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 грудня 2011 року,

18 січня 2012 року та 11 червня 2014 року, суди касаційної інстанції дійшли висновку про те, що об'єкт нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після його виділення в натурі і реєстрації права власності на нього, як на окремий об'єкт нерухомості;

- постанові Вищого господарського суду України від 8 квітня 2014 року суд касаційної інстанції, погоджуючись з висновками суду апеляційної інстанції, зазначив, що укладаючи спірний договір, сторони не дійшли згоди щодо всіх істотних умов, що є необхідним для договорів даного виду;

- ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 березня 2014 року суд касаційної інстанції, скасовуючи ухвалені у справі судові рішення та направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції виходив з того, що судами не встановлені фактичні обставини від яких залежить правильне вирішення справи.

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подана заява, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Траверз-Буд», товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія «Європа», ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 липня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
Я.М. Романюк
В.М. Сімоненко