Справа № 478/2329/14-ц пров. № 2/478/62/2015
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

19.05.2015 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сільської ради Казанківського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 сільської ради Казанківського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сільської ради Казанківського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування в якій зазначила, що після смерті батька ОСОБА_5, що мало місце 23.12.2012 року, залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок №2 з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Степова в с. Великофедорівка Казанківського району Миколаївської області, який не був зареєстрований за його життя. Посилаючись на те, що при зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, просила визнати за нею як спадкоємцем право власності на ? частину житлового будинку №2 з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Степова в с. Великофедорівка Казанківського району Миколаївської області.

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 сільської ради Казанківського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування в якій зазначила, що після смерті батька ОСОБА_5, що мало місце 23.12.2012 року, залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок №2 з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Степова в с. Великофедорівка Казанківського району Миколаївської області, який не був зареєстрований за його життя. Посилаючись на те, що при зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, просила визнати за нею як спадкоємцем право власності на ? частину житлового будинку №2 з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Степова в с. Великофедорівка Казанківського району Миколаївської області.

Ухвалою суду від 15.12.2014 року зазначені позовні заяви обєднанні в одне провадження.

В судовому засіданні представник позивача (відповідача) за довіреністю ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Позовні вимоги ОСОБА_3 визнала, не заперечувала проти їх задоволення.

В судове засідання відповідач (позивач) ОСОБА_3 не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити. Позовні вимоги ОСОБА_2 визнала, не заперечувала проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_4 сільська рада Казанківського району Миколаївської області явку свого представника в судове засідання не забезпечили, але надали суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, позови визнали, не заперечували проти їх задоволення. Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В силу приписів ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до вимог ч.2, ч.3 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Приписами ч.1, ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до вимог ч.1,ч.2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

В силу ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

При вирішенні цього спору, суд виходить з того, що слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця.

До 2004 року виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилося питання узаконення житлових будинків та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР» у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалися рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними по господарських книг сільських, селищних Рад із додатком списків громадян, яким ці будинки належали.

До вказаних правовідносин також підлягала застосуванню Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26.

Таким чином, записи у погосподарських книгах визнавалися у якості актів органів влади (публічної), що підтверджують право приватної власності.

Матеріалами справи встановлено, що згідно витягу з погосподарських книг ОСОБА_4 сільської ради Казанківського району Миколаївської області за 1955-2012 роки головою домогосподарства, розташованого по вул. Степова, 2 в с. Великофедорівка Казанківського району, являвся ОСОБА_5, який помер 23.12.2012 року.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії І-ФП №173075, виданого 24.12.2012 року виконкомом ОСОБА_4 сільської ради Казанківського району Миколаївської області, ОСОБА_5 помер 23 грудня 2012 року у віці 84 років, про що 24 грудня 2012 року складено відповідний актовий запис за №13.

Свідоцтвом про народження серії ЯГ №589255 підтверджується, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_5.

Свідоцтвом про народження серії ІV-УР №1767587 підтверджується, що ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_5.

З довідки від 10.12.2014 року №386, виданої виконкомом ОСОБА_4 сільської ради Казанківського району Миколаївської області, вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно даних книг по господарського обліку є власником будинку №2, розташованого по вул. Степова в с. Великофедорівка Казанківського району, за вказаною адресою був зареєстрований та фактично проживав з дня народження по день смерті.

Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, в тому числі і житловий будинок №2, розташований по вул. Степова в с. Великофедорівка Казанківського району Миколаївської області.

Згідно ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом, зокрема, у першу чергу, має той з подружжя, який його пережив (ч.ч.1,2 ст.1223, ч.1 ст.1261 ЦК України).

В силу ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З копії спадкової справи №19/2013 року, заведеної державним нотаріусом Казанківської державної нотаріальної контори Миколаївської області до майна померлого 23 грудня 2012 року ОСОБА_5 вбачається, що 11 червня 2013 року спадкоємці першої черги за законом ОСОБА_3 (донька) та ОСОБА_2 (донька), у встановлені ст.1270 ЦК України строки звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і 08.04.2014 року отримали свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з земельної ділянки та грошових вкладів.

Постановами державного нотаріуса від 08.04.2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за №2 по вулиці Степова в с. Великофедорівка Казанківського району, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_5, не має, що підтверджується матеріалами спадкової справи (копії) №19/2013 до майна померлого ОСОБА_5

Таким чином, визнання за спадкоємцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права власності на спадкове майно у виді житлового будинку в судовому порядку є винятковим способом захисту їх прав, тому вбачаються підстави для задоволення даних позовів.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі по 163 грн. 77 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сільської ради Казанківського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, як спадкоємцем за законом, після смерті батька ОСОБА_5, який помер 23 грудня 2012 року, право власності на ? частину житлового будинку №2 з господарськими будівлями та спорудами, розташованих по вулиці Степова в с. Великофедорівка Казанківського району Миколаївської області в порядку спадкування.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 сільської ради Казанківського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3, як спадкоємцем за законом, після смерті батька ОСОБА_5, який помер 23 грудня 2012 року, право власності на ? частину житлового будинку №2 з господарськими будівлями та спорудами, розташованих по вулиці Степова в с. Великофедорівка Казанківського району Миколаївської області в порядку спадкування.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сільської ради Казанківського району Миколаївської області на користь ОСОБА_2 судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі по 163 грн. 77 коп. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 сільської ради Казанківського району Миколаївської області на користь ОСОБА_3 судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі по 163 грн. 77 коп. з кожного.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а сторони, які не були присутніми у судовому засіданні можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя