Ухвала

іменем україни

04 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ступак О.В., Дьоміної О.О., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся в суд з указаним позовом, посилаючись на те, що 13 травня 2008 року він набув у власність на підставі договору дарування 51/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці площею 999 кв. м. У зв'язку з порушенням відповідачем його прав як суміжного землекористувача та встановлення ним огорожі з порушенням раніше визначеного порядку користування земельною ділянкою позивач просив суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні вказаною земельною ділянкою та зобов'язати перенести встановлену на ній огорожу відповідно до встановленого порядку користування земельною ділянкою згідно з актом від 13 грудня 1999 року.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні указаного позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи обґрунтовано виходив з недоведеності та безпідставності заявлених позовних вимог.

Зокрема, на підтвердження позовних вимог про наявність у позивача права на спірну земельну ділянку площею 998 кв. м він не надав суду відповідного правовстановлюючого документа з установленням певних меж цієї земельної ділянки.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

О.О. Дьоміна

С.П. Штелик