УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,

Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кронверк Сінема Україна», третя особа - генеральний директор товариства з обмеженою відповідальністю «Кронверк Сінема Україна» Перепелиця Борис Іванович, про поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу, визнання наказів неправомірними та їх скасування за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Харківської області від 2 червня 2015 року та додаткове рішення апеляційного суду Харківської області від 5 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом, у якому просила поновити її на роботі в ТОВ «Кронверк Сінема Україна» на посаді бухгалтера, скасувавши наказ про її звільнення від 13 жовтня 2014 року за №К-1310/05; зобов'язати відповідача виправити записи від 13 жовтня 2014 року, зроблені в трудовій книжці; скасувати накази про притягнення її до дисциплінарної відповідальності №К-2409/5 від 24 вересня 2014 року, №К-2609/08 від 26 вересня 2014 року, №К-2609/10 від 26 вересня 2014 року, №К-2609/11 від 26 вересня 2014 року, №К-0110/10 від 1 жовтня 2014 року, №К-0210/10 від 2 жовтня 2014 року, №К-1310 від 13 жовтня 2014 року; скасувати наказ №К-0310/02 від 3 жовтня 2014 року про відрахування із заробітної плати; стягнути з ТОВ «Кронверк Сінема Україна» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14 жовтня 2014 року до дня поновлення на роботі, який на день пред'явлення позову становить 1 648 грн 84 коп.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона працювала бухгалтером в ТОВ «Кронверк Сінема Україна» за сумісництвом з 28 січня 2013 року. Наказом від 13 жовтня 2014 року її було звільнено за систематичне невиконання працівником своїх обов'язків за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Вважаючи своє звільнення незаконним, ОСОБА_3 просила суд задовольнити її позов.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 1 квітня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Скасовано наказ № К-1310/05 від 13 жовтня 2014 року про звільнення та поновлено ОСОБА_3 на посаді бухгалтера в ТОВ «Кронверк Сінема Україна». Скасовано накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3 за № К-2409/05 від 24 вересня 2014 року, № К-2609/08 від 26 вересня 2014 року, № К-2609/10 від 26 вересня 2014 року, № К-2609/11 від 26 вересня 2014 року, № К-0110/10 від 1 жовтня 2014 року, № К-0210/10 від 2 жовтня 2014 року, № К-1310/10 від 13 жовтня 2014 року. Скасовано наказ № К-0310/02 від 3 жовтня 2014 року про відрахування з ОСОБА_3 заробітної плати. Стягнуто з ТОВ «Кронверк Сінема Україна» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14 жовтня 2014 року по 1 квітня 2015 року у сумі 9 285 грн 56 коп. У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 2 червня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено, скасовано його в частині задоволення позову ОСОБА_3 щодо скасування наказів ТОВ «Кронверк Сінема Україна» № К-2409/05 від 24 вересня 2014 року, № К-2609/08 від 26 вересня 2014 року, № К-2609/10 від 26 вересня 2014 року, № К-2609/11 від 26 вересня 2014 року, № К-0110/10 від 01 жовтня 2014 року, № К-0210/10 від 02 жовтня 2014 року, № К-1310/10 від 13 жовтня 2014 року. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Додатковим рішенням апеляційного суду Харківської області від 5 червня 2015 року резолютивну частину рішення апеляційного суду Харківської області від 2 червня 2015 року викладено у наступній редакції: «Рішення Київського районного суду м. Харкова від 1 квітня 2015 року змінено, скасовано в частині задоволення позову ОСОБА_3 щодо скасування наказів ТОВ «Кронверк Сінема Україна» № К-2409/05 від 24 вересня 2014 року, № К-2609/08 від 26 вересня 2014 року, № К-2609/10 від 26 вересня 2014 року, № К-2609/11 від 26 вересня 2014 року, № К-0110/10 від 1 жовтня 2014 року, № К-0210/10 від 2 жовтня 2014 року, № К-1310/10 від 13 жовтня 2014 року, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін».

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та додаткове рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні її позову, у іншій частині зазначені рішення апеляційного суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, виходив із того, що накази про накладення дисциплінарних стягнень і звільнення ОСОБА_3 не відповідають вимогам діючого законодавства України, оскільки підписані не уповноваженою особою.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в позові, виходив із того, що ОСОБА_3 з роботи за п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов'язків проведено відповідно до вимог закону.

Проте погодитись із таким висновками апеляційного суду не можна, оскільки суд дійшов їх з порушенням норм матеріального та процесуального права.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням установленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду було зумовлено поважними причинами.

Судом установлено, що 26 червня 2012 року ОСОБА_5, була прийнята на роботу в ТОВ «Кронверк Сінема Україна» на посаду адміністратора кінотеатру.

З 28 січня 2013 року позивача переведено на посаду бухгалтера ТОВ «Кронверк Сінема Україна».

Позивача прийнято на роботу на Ѕ ставки з скороченою тривалістю робочого дня. При цьому сторони не домовились про те, яку саме частину робочого дня працює ОСОБА_3

Обов'язки бухгалтера товариства визначені посадовими інструкціями затвердженими 28 січня 2013 року, з якими ОСОБА_3 ознайомлена (а.с. 13-14).

Наказом №К-2409/05 від 24 вересня 2014 року бухгалтеру ТОВ «Кронверк Сінема Україна» ОСОБА_3 оголошена догана за неналежне виконання посадових обов'язків, а саме п.п. 14 Розділу 2 посадової інструкції бухгалтера, унаслідок чого не була своєчасно виявлена помилка в звітній документації кінотеатру, що призвело до викривлення звітних даних (а.с. 15).

Згідно наказу №К-2609/08 від 26 вересня 2014 року ОСОБА_3 оголошена догана за неналежне виконання посадових обов'язків, а саме - невиконання покладене на неї обов'язків згідно наказу № 2509/01 від 1 вересня 2014 року (а.с. 19).

Згідно наказу №К-2609 від 26 вересня 2014 року ОСОБА_3 оголошена догана за невиконання посадових обов'язків, а саме - п.п. 14 Розділу 2 посадової інструкції бухгалтера, унаслідок чого не було своєчасно оформлено наказ про виплати співробітникам одноразових виплат (а.с. 23).

На підставі наказу №К-2609/11 від 26 вересня 2014 року ОСОБА_3 оголошено догану за відсутність останньої, протягом часу з 09 год. 00 хв. до 10 год. 00 хв. на робочому місці (а.с. 26).

Згідно наказу №К-0110/10 від 1 жовтня 2014 року оголошена догана бухгалтеру ТОВ «Кронверк сінема Україна» ОСОБА_3 за неналежне виконання посадових обов'язків - п.п 1- Розділу 2 посадової інструкції бухгалтера, а саме, не вірно проведений кінцевий розрахунок з адміністратором кінотеатру ОСОБА_6 (а.с. 30).

На підставі наказу №К-0210/10- від 2 жовтня 2014 року бухгалтеру ТОВ «Кронверк Сінема Україна» ОСОБА_3 оголошена догана за неналежне виконання посадових обов'язків - п.п 10 Розділу 2 посадової інструкції бухгалтера, а саме, не вірно проведений кінцевий розрахунок з адміністраторами кінотеатру ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 і менеджером залу м. Києва ОСОБА_12 (а.с. 33).

Згідно наказу №К-1310/10 від 13 жовтня 2014 року бухгалтеру ТОВ «Кронверк Сінема Україна» оголошено догану за неналежне виконання посадових обов'язків, а саме - наказу № 2909/01 від 29 вересня 2014 року, унаслідок чого не була своєчасно виявлена помилка в звітній документації кінотеатру, що призвело до викривлення звітних даних в порівнянні з даними контрагента (а.с. 37).

Наказом №К-1310/05 від 13 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звільнено з посади бухгалтера за систематичне невиконання працівником своїх обов'язків за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Наказ містить посилання на те, що ОСОБА_3 раніше притягалась до дисциплінарних стягнень відповідно до наказів №К-2609/10 від 26 вересня 2014 року, №К-0110/10 від 1 жовтня 2014 року, №К-0211/10 від 2 жовтня 2014 року, №К-1310/10 від 13 жовтня 2014 року (а.с. 10).

Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Виходячи зі змісту даної норми для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов'язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов'язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Систематичне порушення трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову.

Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог та вимог ч. 1 п. 3 ст. 40 КЗпП України, до юридичних фактів, які підлягали встановленню судом відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України при вирішенні спору про законність звільнення ОСОБА_3 з цих підстав, є: чи мав місце дисциплінарний проступок (вина, протиправна поведінка), який став безпосередньо підставою для звільнення працівника; чи передувала його звільненню система порушень, за які до нього з додержанням вимог ст. ст. 147-149 КЗпП України були застосовані дисциплінарні стягнення.

З урахуванням положень ст. 147 КЗпП України звільнення за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП України підставами є заходи стягнення, що застосовується до працівника за порушення ним трудової дисципліни.

Таким чином працівник може бути звільнений з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, якщо після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення, яке не втратило юридичної сили за давністю і не зняте достроково (ст. 151 КЗпП України), він знову вчинив проступок на роботі.

Разом із тим, у наказі про звільнення позивача за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов'язків не зазначено, яке порушення трудової дисципліни, вчинене ОСОБА_3 після винесення наказів від 26 вересня 2014 року, 1 жовтня 2014 року, 2 жовтня 2014 року, 13 жовтня 2014 року про застосування до неї дисциплінарних стягнень у вигляді доган (посилання на які містить наказ про звільнення).

Відповідно до ст. 147 КЗпП України, за одне й те ж саме порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано одне дисциплінарне стягнення: або догана, або звільнення.

Апеляційний суд при перегляді рішення, не врахував зазначені вимоги закону, та те, що звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП може мити місце у тому випадку, коли робітник притягувався до дисциплінарної відповідальності та знов скоїв новий проступок. З матеріалів справи вбачається, що позивача неодноразово притягували до дисциплінарної відповідальності та за всі скоєні проступки позивачу оголошувалась догана, у тому числі й за останній проступок.

Апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 212-214, 316 ЦПК України ухвалюючи рішення про відмову в позові на зазначені вище положення закону та обставини справи уваги не звернув, та не з'ясував чи вчинила позивач новий дисциплінарний проступок, що став безпосередньо підставою звільнення, та мав місце після винесених позивачеві доган, та не з'ясував чи не була позивач притягнута до дисциплінарної відповідальності двічі (догана та звільнення) за один і той же проступок. Вирішуючи питання щодо правомірності накладення дисциплінарних стягнень, апеляційний суд у порушення норм процесуального права не перевірив належним чином, чи був дотриманий відповідачем під час звільнення позивача порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Ураховуючи те, що судом не встановлено істотні для правильного вирішення справи обставини щодо законності звільнення, у залежності від яких залежить питання щодо виплати передбачених ч. 2 ст. 235 КЗпП України сум, рішення апеляційного суду та додаткове рішення цього ж суду необхідно скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції згідно ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 2 червня 2015 року та додаткове рішення апеляційного суду Харківської області від 5 червня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді:А.О. Леванчук
Л.М. Мазур
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана