Новоушицький районний суд Хмельницької області
Справа № 2-62 2010 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2010 р. смт. Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області

в складі :

головуючого - судді Бондарчука С.С.

при секретарі - Шершун Б.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Нова Ушиця справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади Куражинської сільської ради про визнання нрава власності на квартиру в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1, звернулася до суду з позовною заявою, у якій вказала , що селі Куражин, Новоушицького району, Хмельницької області проживав ОСОБА_2 і мав у приватній власності квартиру АДРЕСА_1 .

22 квітня 2000 року ОСОБА_2 помер .

За життя він склав заповіт на все своє майно на користь позивача ОСОБА_1.

Позивач має право на спадкове майно, однак оформити документи неможливо, оскільки свідоцтво про право власності на квартиру відсутнє, тому позивач змушена звернутися до суду .

Загальна вартість квартири, згідно акту оцінки, складає 9601 гривня.

Позивач є єдиною спадкоємицею майна за заповітом.

Інших спадкоємців на обов'язкову частку спадкового майна немає.

В судове засідання позивач не зявилася, однак подала до суду письмову заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник територіальної громади Куражинської сільської ради в судове засідання не з»явився , подав до суду письмове клопотання в якому проти позову не заперечує, справу просить розглядати у його відсутності .

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_2 було складено заповіт на ім»я ОСОБА_1 , який посвідчений 28 грудня 1999 року секретарем Куражинської сіільської ради , за реєстром № 153. За життя померлого заповіт не змінено і не відмінено.

22 квітня 2000 року згідно свідоцтва про смерть серії І- БВ № 140056 виданого 25 квітня 2000 року ОСОБА_2 помер.

Згідно постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 28 січня 2010 року, після смерті ОСОБА_2, Новоушицькою районною державною нотаріальною конторою спадкова справа не заведена. Спадкоємицею за заповітом являється - ОСОБА_1анна Михайлівна . Але, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на квартиру, позивачу відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом .

Перевіривши та оцінивши зібрані докази по даній справі, суд вважає , що позов підлягає до задоволення з таких підстав :

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 01 січня 2004 року , Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української PCP від 18 липня 1963 року.

Відповідно до ч.І ст.534 ЦК Української PCP від 18 липня 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його , одній або кільком особам.

Відповідно до п.1 ч.І ст. 549 ЦК Української PCP від 18 липня 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Право позивача на спадщину підтверджується дослідженими в судовом засіданні документами: - заповітом;

-свідоцтвом про смерть;

-постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії;

-довідкою Новоушицького госпрозрахункового проектно-виробничої

архітектурно-планувального бюро про вартість нерухомого майна;

-довідкою № 45 від 26 січня 2010 року, виданою Куражинською сільською радою;

-визнання позову відповідачем .

Таким чином, з врахуванням визнання позову Територіальною громадою Куражинської сільської Ради, суд вважає, що є всі законні підстави задовольнити позов і визнати за позивачем право власності на спадкову квартиру, оскільки згідно ч.4 ст.174 ЦІЇК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки, законність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову відповіла ! вимогам чинного законодавства і обгрунтована на обставинах справи га доказах про належність квартири спадкодавцю, суд постановляє рішення про визнання права власності із І спадкову квартиру за ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 15, 57, 60, 215 ЦПК України, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст. 534, 549 ЦК Української PCP від 18 липня 1963 року, суд -

ВИРІШИВ :

Визнати за ОСОБА_1, 16 серпня 1967 року народжень, право власності на квартиру № 15, яка в цілому складається :

-кімната , загальною площею -10,1 кв.м.,

-кімната , загальною площею -15 ,1 кв.м.,

-кухня, загальною тощею -8.1 кв.м.,

-ванна, загальною тощею -2,5 кв.м.,

-вбиральня , загальною тощею -1,2 кв.м.,

-коридор, загальною тощею -8,6 кв.м.,

-вбудована шафа, загальною тощею -0,7 кв.м,,

-лоджія, загальною тощею -3,9 кв.м.,

розташовану у АДРЕСА_2, як спадкоємиці за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Бондарчук С.С.