Справа № 1705/948/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі: головуючого судді Стадійчука А.О.

при секретарі Антонюк І.В.

за участю представника відповідачів адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок та земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В :

20 березня 2012 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на житловий будинок та земельну ділянку, як предмет іпотеки, вказуючи, що відповідно до укладеного договору про іпотечний кредит №ROD0G1 від 15 квітня 2008 року ОСОБА_2 12 серпня 2008 року отримала кредит в розмірі 16207,34 долар США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.04.2018 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. У порушення зазначених норм Закону та умов договору відповідач взяті на себе зобовязання не виконав, що призвело до збитків позивачу.

Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України, наслідки порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Станом на 3.01.2012 року відповідач має заборгованість 18763,46 долар США, що за курсом 7,98 грн. за один долар США, та становить 149916 грн., яка складається:

-14126,58 долар США заборгованість за кредитом;

-2349,59 долар США заборгованість по процентам за користування кредитом;

-477,62 долар США заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 886,37 долар США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до Договору;

-31,29 долар США штраф (фіксована частина);

-892,01 долар США штраф (процентна складова).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, Банк та Відповідачі 15.04.2008 року уклали договір іпотеки №ROD0G1, відповідно до якого відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 48.00 кв.м., який розташований с.Острів вул.Польова,9 Дубенського району Рівненської області. Майно належить відповідачам на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 4.05.2001 року. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 101 000 грн.

У відповідності до ст.6 Закону України «Про іпотеку», іпотека за даним договором поширюється на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки і яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі документу зазначеного в договорі іпотеки. Земельна ділянка розташована в с.Острів вул.Польова,9 Дубенського району.

Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», що у разі невиконання боржником основного зобовязання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку», що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рішення суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч.1 ст.38 цього Закону, яка передбачає про право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержатилем не є вичерпним.

Згідно ч.2 ст.39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд за заявою іпотеко держателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно ч.1 ст.40 ЗУ «Про іпотеку» та ст.109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлові приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.

Згідно ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування на вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.

Просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ROD0G1 від 15 квітня 2008 року, в розмірі 18763,46 доларів США, що станом на 3.01.2012 року складає 149916,28 грн. звернути стягнення на житловий будинок та земельну ділянку розташовані в с.Острів вул.Польова,9 Дубенського району Рівненської області, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру права власності, з отриманням кадастрового номера земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані або проживають у вказаному житловому будинку із зняттям з реєстраційного обліку у органі МВС України, до повноважень якого входить питання громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку. Стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримав в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідачем ОСОБА_2, 30.03.2012 року, подано заперечення проти позову, в якому вона вважає позов надуманим та необґрунтованим. Посилається на те, що між нею та «Приватбанком» 15 квітня 2008 року було укладений кредитний договір на 75 тис. грн., зі строком погашення до 15 квітня 2018 року. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом, з подальшою державною реєстрацією. 12.08.2008 року згідно додаткової угоди залишок заборгованості по іпотечному кредиту в розмірі 75039,97 грн. було переведену в суму еквівалентну 16207 доларів США. Відповідно до ч.2 ст.3 ЗУ «Про іпотеку», взаємні права і обовязки іпотекодавця та іпотеко держателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. А згідно ст.19 цього Закону, зміни і доповнення до іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню. Нотаріального посвідчення не було. Так-як додаткова угода нотаріально не була посвідчена та суперечить вимогам Закону, а тому є безпідставною вимога позивача щодо звернення стягнення на нерухоме майно. 17 лютого 2011 року Дубенською міжрайонною прокуратурою порушено кримінальну справу по факту привласнення службовими особами Дубенського відділення Рівненської філії ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів, які були внесені нею для оплати кредиту, за ознаками злочину передбаченого ст.191 ч.2 КК України, яка скерована для проведення слідства в СВ Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області. В житловому будинку, на який позивач просить звернути стягнення та усіх виселити з нього, проживають вона з чоловіком, які є інвалідами другої групи, а син є інвалідом дитинства. Вони іншого житла не мають. Просить відмовити в позові.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, подали заперечення на позов, де вказують, що позов ґрунтується на нікчемній угоді, яка не була посвідчена нотаріально та суперечить вимогам ст.ст. 3, 17 ЗУ «Про іпотеку». Згідно вимог ст.109 ЖК України вони не можуть бути виселені без надання іншого житла. Просять відмовити в позові.

В судовому засіданні відповідачі позов не визнали, свої заперечення на позов підтримали та просять відмовити в позові.

Суд вислухавши доводи представника позивача, відповідачів та їх представника, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 15 квітня 2008 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №ROD0G1, згідно якого банк зобовязувався надати ОСОБА_2 кредит у розмірі 3130 гривень на термін до 15.04.2018 року, а відповідач зобов'язувалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами (а.с.1 2-14).

15 квітня 2008 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду до кредитного договору №ROD0G1, відповідно до якого надлишок заборгованості по вказаному договору складає 3077,95 гривень, що еквівалентно 664,78 доларів США (а.с.15-18).

15 квітня 2008 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 було укладено договір про іпотечний кредит №ROD0G1 та іпотечний договір №ROD0G1, згідно якого ОСОБА_2 зобовязана повернути Банку кредит в розмірі 75 тис. грн., відсотки за користування кредитом в розмірі 15% річних та відшкодувати інші витрати. Предметом іпотечного договору є житловий будинок загальною площею 48 кв.м. який знаходиться в с.Острів вул.Польова,9 Дубенського району Рівненської області, який належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 4 травня 2001 року, виданого на підставі рішення виконкому Княгиненської сільської ради №5/4 від 10 квітня 2001 року, зареєстрований за №98-98, а також земельна ділянка, загальною площею 0,19 га., на якій розташований житловий будинок, яка належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ІІІ-РВ (серія) №020000 від 28 травня 2001 року. Заставна та оціночна вартість предмету іпотеки становить 101 тис. грн. (а.с.19-21, 26-29).

12.08.2008 року між Банком та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду до договору про іпотечний кредит №ROD0G1 від 15 квітня 2008 року згідно якої, банк зобовязується надати «Позичальникові» кредитні кошти шляхом перерахування на рахунок №3140 на строк з 12.08.2008 р. по 15.04.2018 року, у вигляді строкового кредиту у розмірі 16207,34 доларів США, на споживчі цілі. Станом на 12.08.2008 року залишок заборгованості по Договору про іпотечний кредит №ROD0G1 від 15 квітня 2008 року складає 75039,97 грн., що еквівалентно 16207,34 доларів США (а.с.22-25).

15 квітня 2008 року між Банком, з однієї сторони, та ОСОБА_2 і ОСОБА_3, з другої сторони, було укладено договір поруки №ROD0G1. Згідно якого поручитель, ОСОБА_3, зобовязувався відповідати перед Банком солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобовязань за договором про іпотечний кредит №ROD0G1 від 15 квітня 2008 року та додатковими угодами до нього (а.с.30-31).

Згідно розрахунку, станом на 03.01.2012 року загальна заборгованість за договором №ROD0G1 від 12.08.2008 року, становить 18763,46 доларів США (а.с.6-7).

16 листопада 2011 року керівником Напрямку операційно-правової роботи «Приватбанку», ОСОБА_2 була направлена вимога про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, згідно якої Банк прийняв рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, що у разі неналежного виконання зобовязання, звільнити житловий будинок в с.Острів вул.Польова,9 Дубенського району (а.с.8-10).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно за ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Кредитор виконав взяті на себе зобовязання належним чином, надавши боржнику кредит. Відповідно до умов додаткової угоди, було досягнуто згоди між банком та позичальником про зміну валюти кредиту. Відповідач, в порушення умов договору, належним чином не виконував взятих на себе зобовязань, в результаті чого утворилась заборгованість. Відповідач ОСОБА_2 порушила взяті на себе зобовязання по іпотечному договору, а тому позивач вправі вимагати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як зазначає ч.2 ст.109 ЖК України, що громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при звернення стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Відповідач ОСОБА_2 отримала від Банку споживчий кредит, що зазначено в додатковій угоді до договору про іпотечний кредит від 12.08.2008 року (а.с.22-25). Жиле приміщення відповідачів не було придбано за рахунок кредиту Банку, а належало відповідачеві на підставі свідоцтва про право власності від 4 травня 2001 року. Земельна ділянка також належала на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 28 травня 2001 року, про зазначено в іпотечному договорі (а.с.19 зворот).

Позивач ставлячи питання про виселення відповідачів з житлового будинку який є предметом іпотеки, зобовязаний був забезпечити відповідачів іншим постійним житловим приміщенням.

Питання про забезпечення відповідачів іншим постійним жилим приміщенням не ставилося як у позовних вимогах так і у вимозі про добровільне звільнення житлового приміщення.

Суд враховує, що усі відповідачі є інвалідами другої групи різних захворювань, а тому виселення їх з даного житлового приміщення, іншого жилого приміщення у них не має, в першу чергу порушуються норми статті 47 Конституції України, яка зазначає, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Даючи оцінку доказам суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10,57,60,212,213,214,215,218, 294 ЦПК України, ст.109 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок та земельну ділянку - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: