Справа № 740/4477/15-ц
Провадження № 2/740/1408/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Гордієць Л.В.,

при секретарі Носилевській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ніжині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

В С Т А Н О В И В:

В позові до суду позивачка зазначила, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі по 20.01.2009 року.Відповідно до повторного актового запису про народження за №310 від 20.05.2009 року батьком дитини, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є відповідач - ОСОБА_2.Після розірвання шлюбу вона змінила прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_2.Відповідно до заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду від 02.07.2010 року змінено прізвище дитини з ОСОБА_2 на ОСОБА_1.

Шлюб з відповідачем розірвано за чотири місяці до народження доньки.Відповідач будучи батьком не забирав дитину з пологового будинку без поважної причини, жодного разу не поцікавився після розлучення життям дитини.Вона одна виховує та утримує дитину. Піклується про неї, створює належні умови для повноцінного, гармонічного розвитку дитини.Відповідач ухиляється від своїх обов"язків по вихованню дитини, свідомо нехтує своїми обов"язками.Запис про батька у свідоцтві про народження носить формальний характер.

Відповідач є наркоманом, перебуває на обліку в наркологічному диспансері, вже тривалий час, веде себе під дією наркотиків агресивно, вимагаючи при цьому контакту з донькою.

Відповідно до даних висновку виконавчого комітету Ніжинської міської ради, як органу опіки та піклування від 03.09.2015 року відповідач звернувся до органу опіки та піклування про можливість встановлення графіку побачень з дитиною, оскільки нібито вона, як мати вчиняє перешкоди у спілкування батька з дитиною, при цьому дізнавшись про вчинення нею дій з метою позбавити його батьківських прав.

Проте, дитина за жодних обставин не бажає зустрічатися з батьком, який з"являється під дією наркотиків, що створює реальну загрозу для її родини.

В позові до суду позивачка просила позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач надала до суду письмову заяву в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу у її відсутність.

Відповідач надав суду письмову заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність та зазначив, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Третя особа - представник органу опіки та піклування виконкому Ніжинської міськради - Єрофєєва Л.Г. просила розгнлянути справу без її участі та винести рішення на розсуд суду.

Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню у відповідності до ч.4 ст. 174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі по 20.01.2009 року.Відповідно до повторного актового запису про народження за №310 від 20.05.2009 року батьком дитини, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є відповідач - ОСОБА_2.Після розірвання шлюбу позивачка змінила прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_2.Відповідно до заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду від 02.07.2010 року змінено прізвище дитини з ОСОБА_2 на ОСОБА_1.

Шлюб з відповідачем розірвано за чотири місяці до народження доньки.

Відповідно до довідки КП "СЄЗ" за №1192 від 06.07.2015 року ОСОБА_3 проживає разом з матір"ю ОСОБА_1 в будинку АДРЕСА_2.Батько дитини ОСОБА_2 проживає окремо в АДРЕСА_1

Відповідно до письмової інформації (а.с.14) завідуючої ДНЗ №15 Півень І.В. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно відвідує дошкільний навчальний заклад №15 "Росинка" м.Ніжина, Чернігівської області.Вихованням дитини опікується мама, ОСОБА_1.Батько дитини, ОСОБА_2, жодного разу не приводив і не забирав дитину із дитсадка, вихованням дитини не займався.Були спроби його поспілкуватися з дитиною, але дівчинка до нього не хотіла виходити.Неодноразово ОСОБА_2 погрожував вихователям фізичною розправою, вживав нецензурну лексику.

Відповідно до довідки за №906 від 21.07.2015 року (а.с.13) ОСОБА_2. 1977 року народження перебуває на обліку у лікаря-психіатра в Ніжинському ДПНВ з 2007 року з приводу свого захворювання.Самостійно виховувати неповнолітню дитину не може.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Ніжинської міськради від 03.09.2015 року за №3-15/223 комісія дійшла висновку про те, що надання висновку щодо розв"язання спору між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стосовно визначення участі батька у вихованні малолітньої дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стосовно позбавлення батьківських прав батька, ОСОБА_2, стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 можливо тільки в судовому засіданні, оскільки є багато питань щодо стану здоров"я ОСОБА_2, а саме: наявність тривалої хвороби батька, яка перешкоджає йому виконувати свої батьківські обов"язки, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров"я про наявність у батька, хвороби, що перешкоджає виконанню ним батьківських обов"язків, виданим у порядку, встановленому МОЗ.Рекомендовано вирішувати дане питання у судовому засіданні.

Також у даному висновку зазначено, що після розірвання шлюбу між сторонами дитина залишилась проживати з матір"ю, ОСОБА_1

ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.

ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків.Проживає окремо від своєї дитини, участі у вихованні та утриманні не приймає.

ОСОБА_2 не відвідує доньку ні вдома, ні в дошкільному навчальному закладі, не телефонує, не цікавиться станом здоров"я та розвитком.

Фактично процесом виховання, та навчання, розвитку та утримання дитини займається мама, ОСОБА_1(а.с.9-11).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків відносно його доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки з часу її народження не приходив до доньки, не бажав її бачити, не цікавився життям доньки ні з духовної сторони, ні з матеріальної сторони, ні з її фізичного розвитку, тобто на думку суду відповідач свідомо у специфічний спосіб відмовився від дитини.

Доказів тому, що у відповідача були якісь перешкоди у виконанні своїх батьківських обов"язків відносно доньки суду зі сторони відповідача не надані.

У відповідності до ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов"язаний брати участь у її вихованні і на особисте спілкування з нею.

Відповідно до ч.3 ст.157 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У відповідності до ч.4 ст.155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов"язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статті 158 та 159 СК України встановлюють вирішення спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї органом опіки та піклування та судом.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею ст. 181СК України встановлено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину. Так, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №3 від 30.03.2007 року із змінами внесеними згідно з Постановою Верховного Суду №20 від 19.12.2008 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Тому, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст.88, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст.155, 157, 164, 180 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок в рахунок повернення судових витрат по справі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя: