РІШЕННЯ

Іменем України

25.06.2015 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді: Мигаль Г.П.

при секретарі: Довба Ю.І.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визначення ідеальних часток у праві спільної сумісної власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про виділення ідеальних часток у праві спільної сумісної власності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Дана квартира була приватизована відповідно до розпорядження №568 від 12.05.1994р. ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у спільну сумісну власність. 26 квітня 2012р. на квартиру АДРЕСА_1 за №20180 було видано дублікат свідоцтва про право власності на неї на заміну втраченого. Позивачкою відповідно до закону було проведено переміну імені з ОСОБА_6 на ОСОБА_1, про що видано свідоцтво про переміну імені 15.12.2000р., а тому у свідоцтві про право власності на квартиру в 1994р. записано імя Данута. Позивачка зазначає, що ОСОБА_5 є її покійним чоловіком, який помер 23.05.2012р. Після його смерті позивачка та відповідачі по справі є спадкоємцями його частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1. В подальшому, нотаріально, зі згоди усіх співвласників квартири була виділена ? ідеальна частка померлого ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1. Позивачка разом із відповідачами, як спадкоємці першої черги за законом, успадкували частку померлого в рівних долях. Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку з ? частини квартири видано 17.12.2012року. Позивачкою 19.12.2012р. отримано витяг про державну реєстрацію права власності на 1/12 частку у праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.12.2012р. Право власності на успадковані частки зареєстровано позивачкою та відповідачами. Нотаріально виділено із згоди співвласників лише за померлим ? частки у праві власності на квартиру №7 по вул. Карпинця в м.Львові. Відповідно до закону частки співвласників у спільній сумісній власності є рівними. Частка померлого становить ? у праві власності, а також кожному із співвласників у праві власності належить по ? ідеальної частки. Після смерті ОСОБА_5 успадкована кожним співвласником по 1/12 ідеальної частки та зареєстровано це право у відповідності до закону. Позивачка звернулась до нотаріуса щодо розпорядження належною їй часткою у праві власності на квартиру АДРЕСА_1. Відповідачі не погодились нотаріально погодити частки, які не виділені. Просить виділити 1/3 ідеальної частки в квартирі АДРЕСА_1 за кожним із співвласників квартири, а саме за ОСОБА_1, ОСОБА_4 та за ОСОБА_3

В подальшому позивачка ОСОБА_1 28.01.2015р. подала на адресу суду позовну заяву в порядку ст. 31 ЦПК України, відповідно до якої просить визначити частку позивачки ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3 в спільній сумісній власності на квартиру №7, розташовану в м.Львові по вул. Карпинця, 5, рівними по ? частині кожного.

Позивачка та представник позивачки в судовому засіданні надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та позовній заяві в порядку ст. 31 ЦПК України, просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання 25.06.15р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив. В попередніх судових засіданнях відповідач ОСОБА_4 надав пояснення суду, позов визнав в повному обсязі, просив його задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання 25.06.2015р. не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_7 в судове засідання не зявилася, подала суду клопотання про продовження перерви в судовому засіданні через зайнятість в іншій справі.

З врахуванням вимог ст.157, 169 ЦПК України суд вирішив розглядати справу за відсутності відповідачів та представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_7

Будучи присутньою в попередніх судових засіданнях, представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_7П проти позову заперечила, вважаючи його безпідставним, оскільки майно, яке зараз ділиться, є самовільним будівництвом та на час розгляду справи не є узаконеним. Зазначила, що її довіритель відповідач ОСОБА_3 не заперечує проти поділу, але після узаконення будівництва. Подала суду клопотання про долучення доказів у справі копію технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2, складеного 18 лютого 2015р. станом на 12 листопада 2012р. та інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №34770553 від 11 березня 2015р. щодо квартири АДРЕСА_3. Ухвалою суду клопотання задоволено та вищевказані документи долучені до матеріалів справи. Крім цього, надала суду копію постанови Верховного Суду України від 4 грудня 2013р. у справі №6-130цс13 та просила врахувати правову позицію у даній справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно дубліката Свідоцтва про право власності на квартиру від 26.04.2012р. №20180, виданого Львівською міською адміністрацією та витягу про державну реєстрацію прав №36641230 від 10.12.2012р., виданого ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» квартира за адресою м. Львів, вул. Карпинця, 5/7, загальною площею 110,4 кв.м. належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_3 (а.с.6-7).

Відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені по батькові серії І-ВЛ №007009 від 15.12.2000р., виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Франківського району м. Львова, ОСОБА_6 перемінила ім"я на «Галина» (а.с.4).

Як вбачається із свідоцтв про право на спадщину за законом від 17 грудня 2012р, виданих приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрованих в реєстрі за №801,798 ( а.с.8,11), після смерті ОСОБА_5, 1948р.н., який помер 23 травня 2012р., відкрилась спадщина на ? частину квартири АДРЕСА_4. Спадкоємцями на підставі ст.1261 ЦК України є ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до 1/3 частки у спадщині кожен.

Свідоцтво про право на спадщину за законом від 17.12.2012р., зареєстровано в реєстрі за №801, видано приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 - ОСОБА_4 на 1/3 частку з ? частини квартири АДРЕСА_1 (а.с.8)., зареєстровано в спадковому реєстрі 17.12.2012р., № витягу 32824531 (а.с.9), видано витяг про державну реєстрацію прав №36830925 від 19.12.2012р. (а.с.10).

Свідоцтво про право на спадщину за законом (зареєстровано в реєстрі за №798) від 17.12.2012р. видано приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 - ОСОБА_1 на 1/3 частку з ? частини квартири АДРЕСА_1 (а.с.11), зареєстровано у спадковому реєстрі, про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі за №32824374 від 17.12.2012р. (а.с.12) та видано витяг про державну реєстрацію прав від 19.12.2012р. за №36830768 (а.с.11).

У вищевказаних свідоцтвах про право на спадщину по закону зазначено, що самовільне будівництво в дане свідоцтво не входить.

Як вбачається із копії копії технічного паспорту на квартиру №7 по вул.Карпинця в м.Львові, складеного 30.05.1994р..Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, наданого позивачем, вищевказана квартира складається з 4-ох кімнат житловою площею 77,0 кв.м загальною площею квартири 110,4 кв.м (а.с.5).

Відповідно до копії технічного паспорту, складеного 18.02.2015р. станом на 12.11.2012р. Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, на приватизовану квартиру АДРЕСА_5, вищевказана квартира складається із 6-ти кімнат житловою площею 128,1 кв.м загальною площею 170,7 кв.м. (а.с.52-53).

У Відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно( реєстраційний номер 38322416) міститься інформація на квартиру за адресою: АДРЕСА_6 в технічному описі майна зазначено, що вищевказана квартира до самовільного будівництва складалась з 4-ох житлових кімнат житловою площею 77,4 кв.м. та кухні, загальною площею 109,8 кв.м. (за рахунок уточнення розмірів та перерахунку площ загальна площа змінилась з 110,4 кв.м на 109,8 кв.м., житлова з 77,0 кв.м на 77,4 кв.м). Після квартира складається з шести житлових кімнат житловою площею 128,1 кв.м та кухнею загальною площею 170,7 кв.м. Самовільно: приміщення «Мз» - 7-10/25,3 кв.м.; 7-11/25,4 кв.м.; 7-12/10,2 кв.м. (вартість самовільного будівництва 141799грн.). Вартість нерухомого майна 174034грн. (а.с.54).

Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч.2 ст.372 ЦК України, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням судом.

Згідно з ч.3 ст.370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами третьою, четвертою статті 357 ЦК України передбачено, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна; співвласник житлового житлового будинку, іншої будівлі,споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової вланості.

Відповідно до п.2.3. розділу 2 Інструкції №55 від 18.06.2007р. "Щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна ", не підлягаєть поділу обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти нерухомого майна. Питання щодо поділу обєктів нерухомого майна може розглядатися лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

При вирішення спору, суд відповідно до вимог ст.360-7 ЦПК України враховує правову позицію Верховного Суду у справі №6-130цс 13, відповідно до якої у розумінні ч.1 ст.376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений обєкт, а і обєкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого обєкта, здійснених без одержання дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій обєкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти не є обєктами права власності (ч.2 ст.376 ЦК України), а тому не можуть бути предметом поділу (виділу) згідно із нормами ст.ст.364,367 ЦК України.

Оскільки обєкт нерухомого майна квартира АДРЕСА_4, на який було видано свідоцтво про право спільної сумісної власності ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_3 згідно з розпорядженням від 12 травня 1994 р. №568 та відповідно до технічного паспорту від 30.05.1994р. не є тотожною з тією ж квартирою після самочинного будівництва, що відображено в технічному паспорті на вказану квартиру, складеному 18.02.2015р. станом на 12.11.2012р., та сторонами не надано суду доказів, які свідчать про законність такого будівництва (дозволу органів місцевого самоврядування, затвердженої проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт), така квартира не є обєктом права власності відповідно до вимог ч.2 ст.376 ЦК України), а тому не може бути предметом поділу згідно із нормами ст.ст.364,367 ЦК України.

Суд приходить до висновку, що не підлягає до задоволення позов про визначення ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на вищеквазану квартиру, оскільки відповідно до положень ч.2 ст.370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється в порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. З огляду на те, що до складу квартири АДРЕСА_7 входять обєкти нерухомого майна самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані), вищевказана квартира не є обєктом права власності відповідно до вимог ч.2 ст.376 ЦК України, а тому не може бути предметом поділу (виділу).

Не було предметом спору та не встановлювалось в судовому засіданні за чиї кошти було здійснено самочинне будівництво квартири АДРЕСА_4, внаслідок якого збільшилась кількість житлових кімнат з 4-ох до 6-ти та суттєво збільшилась житлова та загальна площа квартири. Ідеальні частки у праві спільної сумісної власності на вищевказану квартиру можуть бути визначені після узаконення самочинного будівництва та дослідження вищевказаних обставин судом.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення частки позивачки ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 в спільній сумісній власності на квартиру №7, розташовану в м. Львові по вул. Карпинця,5, рівними по 1/4 частині кожного - відмовити.

Сплату судових витрат у виді судового збору в сумі 243, 60 грн. залишити за позивачем.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м.Львова.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Мигаль Г.П.