Справа № 309/2652/15-ц
Провадження № 2/309/1298/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2015 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді Лукянової О.В.
при секретарі Данило І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа ГУ ДМС України в Закарпатській області, про розірвання шлюбу, наданні дозволу на виготовлення документів для тимчасового виїзду дитини за кордон та надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька,-
Позивач, посилаючись на те, що:
-вона з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 2002 року та від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні;
-шлюбні відносини між сторонами припинилися, причинами розпаду сімї послужили їх різні характери та погляди на життя, зловживання відповідачем спиртними напоями, вчинення ним безпідставних сварок та застосовування відносно неї фізичного та психологічного насилля, а тому вона вважає, що подальше збереження шлюбу є недоцільним та неможливим;
-у звязку зі скрутним матеріальним становищем та відсутністю матеріальної допомоги з боку відповідача, вона змушена була виїхати працювати за кордон до РФ, куди в подальшому виїхала і їх неповнолітня донька;
-у теперішній час у неї є стабільна робота в РФ, житло, донька проживає з нею, навчається в гімназії у 6-му класі;
-із самого початку відповідач не заперечував відносно їх перебування з дитиною за кордоном, надавав відповідну згоду, але на даний час він відмовляється знову надавати згоду на вивезення дитини за кордон, при цьому не вказуючи ніяких підстав такої відмови,
звернулася до суду з позовом та просить: розірвати зареєстрований 19 серпня 2002 року у Виконкомі Ізянської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом №14 шлюб між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Плиска»; дитину залишити на проживання разом з нею; дозволити їй без згоди батька ОСОБА_3 оформити всі необхідні документи для тимчасового виїзду неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з України за кордон до РФ; дозволити виїзд з України за кордон і повертатись на територію України неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з матірю ОСОБА_1 або у супроводі із уповноваженою нею особою без згоди та супроводу батька ОСОБА_3, строком на 2 /два/ роки.
В судове засідання позивач та її представник ОСОБА_2 не зявилися. Представник позивача ОСОБА_2 надав до суду заяву /а.с.18/, згідно якої заявлений позов підтримав, просив його задовольнити та просив розглянути справу у його відсутність і у відсутність позивача ОСОБА_1.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом вручення йому особисто судової повістки про виклик до суду на розгляд цієї справи /а.с.25/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність від відповідача до суду не надходило.
Представник 3-ої особи - ГУДМС України в Закарпатській області в судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином /а.с.27/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність від представника 3-ої особи до суду не надходило.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача, її представника, відповідача та представника 3-ї особи без фіксування судового процесу.
19 жовтня 2015 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачем, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні: свідоцтвом про одруження /а.с.8/, свідоцтвом про народження дитини /а.с.8/ та довідками /а.с.9-10/.
Шлюбні відносини між сторонами припинилися, вони проживають окремо, з клопотаннями про надання строку для примирення до суду не зверталися.
Спора про спільно нажите майно та місце проживання неповнолітньої дитини сторони не заявляють.
З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, оскільки їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони проживають окремо, примиритися не бажають, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати.
У звязку зі скрутним матеріальним становищем та відсутністю матеріальної допомоги з боку відповідача, позивач ОСОБА_1 змушена була виїхати працювати за кордон до РФ, куди в подальшому виїхала і їх донька неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. У теперішній час у позивача ОСОБА_1 є стабільна робота в РФ, неповнолітня донька проживає з нею, навчається в гімназії у 6-му класі, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні: довідками /а.с.9-10/ та характеристикою /а.с.15/.
Раніш відповідач не заперечував відносно перебування неповнолітньої доньки ОСОБА_4 з матірю ОСОБА_1 за кордоном, надавав відповідну згоду. Але на даний час він відмовляється знову надавати згоду на вивезення дитини за кордон, при цьому не вказуючи ніяких підстав такої відмови. Для виготовлення проїзних документів необхідна нотаріально засвідчена заява або письмова згода батька дитини на виїзд за кордон. Отримати таку згоду у добровільному порядку від відповідача неможливо, оскільки останній в судове засідання на розгляд справи не зявився. Тому позивач просила суд постановити рішення, яким надати їй дозвіл на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон неповнолітній дитині разом з нею, без згоди батька.
Під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь обмежень для реалізації права позивача щодо виїзду її з неповнолітньою дитиною за кордон до РФ для роботи, навчання дитини та повернення назад до України. Дані правовідносини регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України, вїзду в Україну громадян України», Цивільним кодексом України та Сімейним кодексом України.
У відповідності до ч.2 ст.154 СК України: батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень.
У відповідності до ч.3 ст.313 ЦК України: фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Крім цього, згідно ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України, вїзду в Україну громадян України»: за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
З врахуванням обставин справи та встановлених доказів, а також враховуючи інтереси неповнолітньої дитини сторін, забезпечення умов її виховання, утримання та нормального розвитку в умовах сімї, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та доведеними, а тому даний позов слід задовольнити.
Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212-215 ЦПК України, ст.ст.105п.3,110,112, СК України, ст.313 ч.3 ЦК України, ст.154 ч.2 СК України, ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України, вїзду в Україну громадян України», суд,-
Розірвати зареєстрований 19 серпня 2002 року у Виконкомі Ізянської сільської ради Хустського району Закарпатської області, по актовому запису №14, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1.
Після реєстрації розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище «Плиска».
Визначити місцем проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, 7лютого ІНФОРМАЦІЯ_3, за місцем проживання матері ОСОБА_1.
Дозволити ОСОБА_1 без згоди батька ОСОБА_3 оформити всі необхідні документи для тимчасового виїзду неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з України за кордон до Російської Федерації.
Дозволити виїзд з України за кордон і повертатись на територію України неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю ОСОБА_1 або у супроводі із уповноваженою нею особою без згоди та супроводу батька ОСОБА_3, строком на 2 /два/ роки.
Рішення в повному обсязі виготовлено 23 жовтня 2015 року.

Копію заочного рішення направити відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного терміну на апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Закарпатської області через Хустський районний суд впродовж десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Хустського

районного суду: підпис: ОСОБА_5

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_5