ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6283/15-ц
провадження № 2/753/3982/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"18" червня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.

при секретарі - Калініченко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С ТА Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, вони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, разом фактично не проживають. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. Відповідач на даний час має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, її виховання та розвиток, проте такої допомоги не надає. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся судом про місце і час розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Поштове повідомлення повернулось до суду за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 травня 2012 року, про що зроблено актовий запис № 550 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з Державним Центром розвитку сім'ї.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Після розірвання шлюбу дитина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишиться проживати разом з матір'ю.

Судом встановлено, що сторони із жовтня 2013 року не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, проживають фактично окремо, спору про поділ майна на даний час не існує.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються (за загальним правилом) за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст.ст. 181, 183, 184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Так згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти усіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу змагальності та однакової відповідальності обох батьків за виховання умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

Відповідно до положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач, ОСОБА_3 будь-яких заперечень по суті позовних вимог до суду не надав.

Враховуючи те, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації життя нарівні з позивачкою, приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини та матеріальне становище відповідача суд, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки доходу щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви, а саме 30.03.2015 року і до досягення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст.110, 112, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст.ст.57-58, 60, 169, 174, 208-209, 212-215, 218, 224-226, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та зареєстрований 26 травня 2012 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 550- розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код невідомий ) на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки доходу щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви, а саме 30.03.2015 року і до досягення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код невідомий) на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення суду підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код невідомий) в дохід держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

За письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції, заочне рішення може бути переглянуто судом, який постановив рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк, протягом якого розглядатиметься заява відповідача про перегляд заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА