Справа № 296/1947/15-ц
У Х В А Л А

про перегляд заочного рішення суду

"30" березня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К.В.,

за участі: секретаря судового засідання Яковенко О.В.

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів нарахованих за кредитом та пені,-

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 15 жовтня 2014 року позов ПАТ "УкрСиббанк" задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість по договору споживчого кредиту № 0 від 18.08.2008 року у розмірі 50064 дол. США 09 центів, що за курсом НБУ станом на 19.08.2014 року становить 648 458 грн. 92 коп.

23 лютому 2015 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернувся представник відповідача ОСОБА_1 з заявою про перегляд заочного рішення, в якій просить скасувати вказане рішення суду від 15 жовтня 2014 року та призначити справу до розгляду в загальному порядку, посилаючись на те, що його довірителька не зявилася в судові засідання з поважних причин, оскільки за зареєстрованим місцем вона не проживає, ухвалу про відкриття провадження та судові виклики не отримувала, а також, що при вирішення справи судом не були встановлені та досліджені факти, що впливають на законність ухваленого рішення.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду заяви, у судове засідання не з"явилися, відповідно до ст.231 ЦПК України, їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що в судові засідання 02.10.2014 та 15.10.2014 року відповідач не з"явилася, судові повістки, що направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, не були йому вручені та повернені до суду відділенням поштового звязку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

При цьому, представник відповідача у поданій заяві посилалася на відсутність отримання досудових вимог відповідно до вимог укладеного договору від 18.08.2015 р., порушення вимог ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» при укладенні кредитного договору від 18.08.2015 р., що має істотне значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція), яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У пункті 24 рішення далі ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи обставини, що відповідачем судові повістки дійсно не отримувалися, хоча судом вчинялися всі передбачені законом дії для повідомлення сторін про дату, час і місце судового розгляду справи, остання не мала можливості реалузувати своє право на участь у судовому засіданні та надати заперечення щодо заявлених відносно неї вимог, а також враховуючи, що докази, на які посилається представник відповідача, мають значення для правильного вирішення справи, та не були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 підлягає до задоволення.

У відповідності до пункту 2 частини 3 статті 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатом розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 231, 232 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задовольнити.

Заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 жовтня 2014 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів нарахованих за кредитом та пені - скасувати.

Призначити справу до судового розгляду в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира у загальному порядку на 23 квітня 2015 року о 15 год. 00 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К. В. Шалота