Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2015 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого - судді Камінського В.П.

при секретарі - Яковець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за позовом виконавчого комітету Жмеринської міської ради (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2) до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - орган опіки і піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області 19.05.2015 року звернувся до суду з цим позовом і вказав, що відповідач ОСОБА_3 є матір'ю неповнолітніх синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Батька, вказаних неповнолітніх синів, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 18.06.2014 року позбавлено батьківських прав відносно синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Заочним рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 15.01.2014 року неповнолітніх синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, відібрано у їх матері ОСОБА_3 без позбавлення її батьківських прав і передано на піклування органу опіки та піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради для подальшого їх працевлаштування.

Позивач вказує, що рішенням виконавчого комітету Жмеринської міської ради неповнолітні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, влаштовані на виховання та спільне проживання до прийомної сім'ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 28.08.2013 року розглянуто клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4, який не досяг віку кримінальної відповідальності за ознаками суспільно-небезпечних діянь, що містять ознаки злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, і до неповнолітнього ОСОБА_4 застосовано примусові заходи виховного характеру у виді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років.

В позові вказується, що відповідачу ОСОБА_3 працівниками служби у справах дітей Жмеринської міської ради і фахівцями Жмеринського МЦСССДМ неодноразово роз'яснювалося, що протягом року у відповідача є можливість усунути причини, які призвели до вилучення дітей із сім'ї, та пропонувалась допомога в рамках соціального супроводу; відповідач на протязі року після відібрання дітей до служби в справах дітей Жмеринської міської ради не зверталась, за час перебування дітей у прийомній сім'ї відвідала їх кілька раз; відповідач не створила належних умов для проживання неповнолітніх дітей, не недоробила ремонт в кімнаті, не працевлаштувалась і не має постійного джерела доходу.

Позивач просить суд позбавити відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно її неповнолітніх синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні представники органу опіки і піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради Гіжевський В.В., Церковна Н.Л. підтримали позовні вимоги і просили позов задовольнити - позбавити відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно її неповнолітніх синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з підстав викладених у позовній заяві.

Представники третьої особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги і просили позов задовольнити. Додали, що з 26.08.2014 року у їх сім'ї знаходяться на вихованні та спільному проживанні неповнолітні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Передані діти мають хворобливий стан здоров'я, ОСОБА_5 потребує лікування, яке він отримує, а ОСОБА_4 з 16.01.2015 року находиться у спеціальній установі для дітей та підлітків до його виправлення. Діти не згадують про свою матір. На даний час займаються лікуванням ОСОБА_5. Просять задовольнити заявлений позов.

Відповідачка пояснила, що вона є матір'ю неповнолітніх синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яких у неї відібрано рішенням суду без позбавлення її батьківських прав; вона намагається працевлаштуватися, але не може знайти роботу, а коли їй надавали роботу, то вона її не задовольняла; має намір закінчити ремонт житла, для чого вже придбала матеріали, але за відсутності коштів не може його закінчити; на даний час знаходиться у важкому матеріальному стані. Відповідачка повідомила, що їй відомо де знаходяться діти, в прийомній сім'ї вона відвідала їх декілька раз, а до ОСОБА_4 вже їздила на побачення в спеціальну установу; вона має бажання зробити все, що б неповнолітні сини проживали з нею у сім'ї. Крім вказаних синів має ще двох дорослих дочок, які проживають з позивачкою. Просить відмовити у задоволенні позову.

Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України - батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачені обов'язки батьків, що полягають у вихованні дитини в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуванні про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпеченні здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя, повазі до дитини.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона, згідно ст.10 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 61 ч.3 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, що якої встановлені ці обставини.

Заслухавши учасників судового засідання, думку прокурора Петлик І.В., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення виходячи із наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, є матір'ю неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.5,6,7-8,9-10).

З заочного рішення Жмеринського міськрайонного суду від 15.01.2014 року, яке вступило в законну силу, видно, що неповнолітніх синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, відібрано у їх матері ОСОБА_3 без позбавлення її батьківських прав і передано на піклування органу опіки та піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради для подальшого їх працевлаштування (а.с.11-12).

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 18.06.2014 року, яке вступило в законну силу, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, як батька позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13-15).

Відповідно до договору про здійснення соціального супроводу №5 від 03.03.2014 року на наказу №8 від 03.03.2014 року ОСОБА_3 надавалась допомога у працевлаштуванні (а.с.38-39,40).

З повідомлення від 12.02.2015 року видно, що ОСОБА_3 підтримує будинок по АДРЕСА_1 у чистоті, намагається поліпшити побутово-житлові умови; ОСОБА_3 не має постійного джерела доходу та утримується за рахунок дочок (а.с.41).

З акту обстеження умов проживання ОСОБА_3 від 04.03.2015 року видно, що ОСОБА_3 проживає в будинку незавершеного косметичного ремонту, в даному будинку неповнолітні діти не проживають (а.с.43); а з протоколу проведення співбесіди від 04.03.2015 року вбачається, що ОСОБА_3 не вживає спиртні напої, роботу ще не знайшла т(а.с.43).

З витягів із протоколів №3 від 11.03.2015 року, №4 від 14.04.2015 року вбачається, що на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини Жмеринської міської ради розглядалися питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її неповнолітніх дітей (а.с.16,17). На одному із засідань 11.03.2015 року ОСОБА_3 була присутня, і їй була надана можливість працевлаштуватись; а на друге засідання 14.04.2015 року ОСОБА_3 не з'явилася і не працевлаштувалась, проти чого не заперечує відповідач.

Орган опіки і піклування Жмеринської міської ради надав висновок від 14.04.2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітніх синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.19-20), а рішенням виконавчого комітету Жмеринської міської ради №81 від 17.04.2015 року вирішено звернутися до суду з відповідною заявою (а.с.18).

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За таких обставин, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 вихованням дітей не займається, жодним чином не забезпечує їх утримання, належний розвиток, чим свідомо уникає виконання своїх батьківських обов'язків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому ОСОБА_3 має бути позбавлена батьківських прав у відношенні до неповнолітніх синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Статтею 169 СК України надано право матері, яка позбавлена батьківських прав, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, про що суд роз'яснив відповідачці.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України - стягнути з відповідачки судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.ст.10,11,27,60,61,88,208,209,212-214,218 ЦПК України, ст.150, п.2 ч.1 ст.164, СК України, п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, громадянку України, мешканки АДРЕСА_1, не працюючої, відносно її неповнолітніх дітей: синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, громадянку України, мешканки АДРЕСА_1, не працюючої, судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. в дохід держави.

Рішення набуває законної сили після закінчення строків на його оскарження.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Жмеринський міськрайонний суд.

С У Д Д Я КАМІНСЬКИЙ В.П.