Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/1211/15-ц Головуючий у 1-й інст. Замега О. В.
Категорія 47 Доповідач Миніч Т. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року апеляційний суд Житомирської області

в складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

при секретарі Ковальській Я.В.

з участю представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу фермерського господарства «Віктор Д»

на рішення Бердичівського міськрайонного суду від 20 квітня 2015 року

у цивільній справі за позовом приватного підприємства «Кароля» до фермерського господарства «Віктор Д», ОСОБА_2 про визнання договору оренди недійсним, скасування державної реєстрації речового права,-

в с т а н о в и в:

У березні 2015 року ПП «Кароля» звернулось до суду з позовом. Позивач просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 28 березня 2014 року між ОСОБА_2 та фермерським господарством "Віктор Д", скасувати державну реєстрацію речового права фермерського господарства "Віктор Д" на оренду вказаної земельної ділянки. При цьому позивач зазначав, що 28.07.2008 року з відповідачкою ОСОБА_2 ним був укладений договір оренди землі, належної останній, строк дії договору встановлений в 10 років. З моменту укладення договору і до 2014 року підприємство використовувало орендовану земельну ділянку за призначенням, сплачувало орендну плату. В 2014 році позивачу стало відомо, що у березні 2014 року відповідачі уклали між собою ще один договір оренди земельної ділянки, яка вже перебувала в оренді позивача. Речове право оренди землі відповідач зареєстрував в реєстраційній службі. Позивач вважав, що такі неправомірні дії відповідачів порушили його законне право на володіння і користування орендованою земельною ділянкою, а укладений ними договір - не відповідає вимогам закону.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 20 квітня 2015 року позов задоволено. Визнаний недійсним договір оренди землі, укладений 28 березня 2014 року між ОСОБА_2 та фермерським господарством "Віктор Д", загальною площею 2,1250га., кадастровий номер земельної ділянки :07:000:0172. Скасовано державну реєстрацію речового права фермерського господарства "Віктор Д" на оренду вказаної земельної ділянки.

У поданій апеляційній скарзі фермерське господарство «Віктор Д» порушує питання про скасування зазначеного рішення з ухваленням нового - про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. При цьому посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Вважає вимоги позивача недоведеними.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору від 28 березня 2014 року ОСОБА_2 передала в оренду фермерському господарству «Віктор Д» земельну ділянку площею 2,1250 га. на строк до 28.03.2022 року.

Задовольняючи позов та визнаючи недійсним вказаний договір, суд першої інстанції виходив з того, що він суперечить закону та порушує право позивача на оренду цієї ж ділянки, оформлене раніше у встановленому порядку.

Проте, погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки вони зроблені передчасно, без належного з"ясування всіх обставин справи.

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.3 ЦК серед загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка означає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору, тощо (ст.ст. 6,627 ЦК України).

Згідно з ч.4 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем, який укладається в письмовій формі.

Статтею 626 ЦК визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України ). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК).

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Істотні умови договору оренди землі встановлені статтею 15 Закону України „Про оренду землі" (надалі Закону), а саме: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Статтею 20 Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ст.18 зазначеного вище Закону договір оренди землі набуває чинності після його державної реєстрації.

Суть державної реєстрації полягає в офіційному визнанні і підтвердженні державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок на підставі договору, а підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є сам договір, укладений між власником земельної ділянки і орендарем, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, підписання спірного договору за викладеними в ньому умовами здійснювалося за вільним вибором сторін.

Так, з матеріалів справи вбачається, що оспорюваний договір внесений до державного реєстру речових прав, тобто, зареєстрований в установленому законом порядку.

Відповідно до ст.215 ЦК правочин є недійсним у зв'язку з недодержанням в момент його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених статтею 203 ЦК.

Статтею 203 ЦК передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Проте, доказів невідповідності оспорюваного договору вимогам закону чи недотримання сторонами порядку його укладення, внаслідок чого порушені права інших осіб, позивачем не надано.

Так, в обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що він орендує цю ж саму земельну ділянку на підставі укладеного з ОСОБА_2 договору від 28.07.2008 року.

Разом з тим, переконливих доказів на підтвердження цих обставин позивачем не надано, хоча в силу ст.ст.10,60 ЦПК кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надати відповідні докази, а у разі неможливості їх надання - заявити клопотання про їх витребування.

Достовірність доводів позивача не доведена, оскільки сам договір оренди відсутній. Позивачу та відповідачці ОСОБА_2 у письмовому вигляді роз"яснено їх обов"язок надати докази на підтвердження своїх вимог і заперечень, зокрема щодо надання договору оренди за 2008 рік. Проте, зазначене роз"яснення залишено сторонами без реагування.

Відповідач факт укладення позивачем договору оренди у 2008 році заперечує.

Крім того, на підтвердження своїх вимог позивачем надано копію витягу із книги записів реєстрації договорів оренди землі на території Скраглівської сільської ради (а.с.7).

Разом з тим, зазначений доказ вимог позивача не підтверджує.

Так, відповідно до ст.182 ЦК та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація договору оренди його зміни та розірвання здійснюється відповідним органом за зверненням осіб з наданням відповідних документів, які є підставою для такої реєстрації (договір, судове рішення).

Для державної реєстрації договорів оренди юридична або фізична особа (заявник) подає особисто або надсилає поштою до відповідного державного органу земельних ресурсів: заяву про державну реєстрацію договору оренди; договір оренди у трьох примірниках; план (схему) земельної ділянки, яка передається в оренду (у трьох примірниках); рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання в оренду земельної ділянки, що перебуває у державній або комунальній власності; результати конкурсу чи аукціону - у разі набуття права на оренду земельної ділянки на конкурсних засадах; копію державного акта на право власності на землю, що перебуває у власності фізичної або юридичної осіб (п.5 Постанови КМУ від 25.12.1998 року №2073 „Про затвердження Порядку державної реєстрації договорів оренди землі").

Проте, позивачем не доведено і факт реєстрації договору оренди у встановленому законом порядку. Такий договір (один із примірників) в Управлінні Держземагентства у Бердичівському районі відсутній (а.с.115).

За наведених обставин суд першої інстанції помилково вважав оскаржуваний договір таким, що суперечить закону, та безпідставно визнав його недійсним.

У зв"язку з цим та відповідно до п.1 ч.1 ст.309 ЦПК оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового - про відмову в позові.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,309,313,314,316ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Апеляційну скаргу фермерського господарства «Віктор Д» задоволити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду від 20 квітня 2015 року скасувати, ухваливши нове.

Відмовити приватному підприємству «Кароля» в задоволенні позову до фермерського господарства «Віктор Д», ОСОБА_2 про визнання договору оренди недійсним, скасування державної реєстрації речового права.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: