Справа № 626/2238/15-ц
Провадження № 2/626/831/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

03.11.2015 року Красноградський районний суд Харківської області в складі:

головуючої - судді Тарасенко Л.І.

при секретарі Деревінській Л.М.

розглянувши у відкритому, попередньому судовому засіданні в місті Краснограді, у відсутності сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам за період з 01.09.2014 року по 01.09.2015 року у розмірі 14 289,69 грн.

В обґрунтування позову в позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що з відповідачкою по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.02.2010 року. Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 15.06.2012 року шлюб між ними розірваний. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з матір'ю. Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 27.06.2012 року з нього на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу). 05.06.2014 року між ним та відповідачкою була досягнута домовленість про те, що син буде проживати у кожного з батьків почергово, по два дні, про що був складений та підписаний відповідний Договір. Після підписання цього Договору, у зв'язку з тим, що позивачка працевлаштувалась за межами України, де перебувала тривалі проміжки часу, вони домовились, що син за всі періоди її відсутності буде проживати з ним і відповідачка зобов'язалась надати дозвіл на зміну реєстрації місця проживання дитини та перереєстрації сина за його адресою, про що написала відповідну розписку, про те своє зобов'язання до цього часу не виконала. Так як син перебував на його утриманні, відповідачка подала до виконавчої служби заяву про повернення їй виконавчого листа і виконавчий лист їй був повернутий 13.07.2013 року. Проте, 01.09.2015 року, після незрозумілого конфлікту, відповідачка подала до ВДВС Красноградського РУЮ заяву про відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів та у заяві зазначила, що нарахування та утримання аліментів необхідно проводити з 01.09.2014 року. На підставі даної заяви державним виконавцем 13.10.2015 року був зроблений розрахунок та йому була нарахована заборгованість по аліментам за період з вересня 2014 року по серпень 2015 року у розмірі 14 289,69 грн. З даною сумою заборгованості він не згодний, оскільки весь період за який йому нарахована заборгованість по аліментів, син знаходився фактично на його утриманні, а відповідачка не надала до ВДВС Красноградського РУЮ жодних доказів наявності у неї поважної причини, за якої вона була позбавлена можливості пред'явити виконавчий лист до виконання за період з 01.09.2014 року і до 01.09.2015 року.

Від позивача ОСОБА_1 03.11.2015 року до суду надійшла письмова заява в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує.

Від відповідачки ОСОБА_2 03.11.2015 року до суду надійшла письмова заява в якій позов ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам визнає та просить постановити рішення при попередньому судовому засіданні за її відсутності.

Враховуючи те, що сторони про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі за наявними у справі доказами на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявністю для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.02.2010 року, який розірваний 15.06.2012 року рішенням Красноградського районного суду Харківської області. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с. 10). Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір'ю.

На підставі рішення Красноградського районного суду Харківської області від 27.06.2012 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини від усіх його видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.05.2012 року, до повноліття дитини, що підтверджується копією виконавчого листа № 2021/1614/2012 від 27.06.2012 року (а.с. 11).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У виконавчому листі № 2021/1614/2012 від 27.06.2012 року є відмітка державного виконавця про повернення виконавчого листа 13.07.2013 року на підставі ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження".

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 05.06.2014 року була досягнута домовленість про те, що син буде проживати у кожного з батьків почергово, по два дні, про що був складений та підписаний Договір про визначення місця проживання дитини та участь батьків у вихованні дитини та спілкуванні з нею (а.с. 12-13).

ОСОБА_2 06.06.2014 року надала розписку про те, що зобов'язується приїхати з роботи 27.06.2014 року та зобов'язалась прописати свого сина ОСОБА_3 у його батька ОСОБА_1 за місцем його проживання (а.с. 14).

ОСОБА_2 на підставі заяви 01.09.2015 року пред'явила до виконання у ВДВС Красноградського РУЮ Харківської області виконавчий лист № 2021/1614/2012 виданий Красноградським районним судом Харківської області 27.06.2012 року та попросила провести нарахування та утримання аліментів з 01.09.2014 року (а.с. 15).

З довідки ВДВС Красноградського РУЮ Харківської області від 13.10.2015 року видно, що заборгованість по виконавчому листу № 2021/1614/2012 від 27.06.2012 року Красноградського районного суду Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/6 частини на утримання дитини згідно заяви ОСОБА_2 нараховується з 01.09.2014 року відповідно до доходу ОСОБА_1 отриманого в ХВБР та станом на 01.09.2015 року становить 14 289,69 грн. (а.с. 16).

Відповідно до ч. 3 ст. 197 СК України суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти.

Як зазначено в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яку вона посилається як підставу своїх вимог.

Відповідно до посилань позивача, ОСОБА_2 не надала до ВДВС Красноградського РУЮ Харківської області жодних доказів наявності у неї поважної причини, за якою вона була позбавлена можливості пред'явити виконавчий лист № 2021/1614/2012 від 27.06.2012 року про стягнення з нього на її користь аліментів у розмірі 1/6 частини на утримання сина до виконання за період з 01.09.2014 року і до 01.09.2015 року, що не заперечується також відповідачкою, а отже, відповідно до вимог ч.1 ст. 61 ЦК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які буруть участь у справі, не підлягає додатковому доказуванню.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам за період з 01.09.2014 року по 01.09.2015 року у розмірі 14 289,69 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати відповідно до частини задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 197 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 3,4, 57-60, 130 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

ОСОБА_1 звільнити від заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 за період з 01.09.2014 року по 01.09.2015 року у розмірі 14 289,69 грн., яка стягується з нього на підставі виконавчого листа Красноградського районного суду Харківської області № 2021/1614/2012 виданого 27.06.2012 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки с. Улянівка Красноградського району Харківської області, НОМЕР_1 виданий Красноградським РВ ГУМВ України в Харківській області 30.03.2010 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на оплату судового збору у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення в апеляційний суд Харківської області через Красноградський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: