1Справа № 335/9497/15-ц 6/335/576/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В. при секретарі Кудряшовій Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про обмеження виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, покладенні на них судовим рішенням ОСОБА_2 Петровича-

ВСТАНОВИВ:

14.09.2015 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області звернувся до суду з поданням про обмеження виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, покладенні на них судовим рішенням.

У поданні зазначив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 46512223 з примусового виконання виконавчого листа № 334/4338/14-ц виданого 30.01.2015р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя про Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» (р/р № 0000 в ПАТ комерційний банк «ПриватБанк», МФО 305299 ) заборгованість в сумі 3410728.64 грн., надійшов на виконання - 13.02.2015р..

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області № 46512223 від 13.02.2015р. в порядку ст.ст. 17. 19, 20. 25 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу. Копії постанови направлено сторонам рекомендованим листом з повідомленням.13.02.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника оголошення на його відчуження, та направлено сторонам до відома.За інформацією наданою адресно-довідковим бюро ГУМВС України у Запорізькій області боржника знято з реєстрації за адресою зазначеною у виконавчому документі, а саме м. Запоріжжя, вул. Комінтерна. буд. 40.Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців встановлено, що за боржником не зареєстровано право власності на нерухоме майно.Згідно відповіді ДПС України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржник на обліку в органах ДПС не перебуває. Згідно відповіді ДПС України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб боржник не працевлаштований.Згідно відповіді Пенсійного фонду України боржник не отримує пенсію.Згідно відповіді Пенсійного фонду України боржник не працевлаштований.Згідно довідки АІС «Автомобіль» за боржником зареєстровано транспортні засоби у кількості 7 шт..

23.02.2015р. державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, відповідно до якої оголошено в розшук транспортні засоби боржника.

Згідно листа Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області за боржником не зареєстрована сільськогосподарська техніка.

Відповідно до Державного реєстру обтяжень рухомого майна встановлено, що 17.05.2013р. за № 13683555 зареєстровано договір застави автотранспорта, а самеМерседес ОСОБА_3 Е 320, державний номер НОМЕР_1, якій належить на праві власності ОСОБА_2 Згідно довідки АІС «Автомобіль» за боржником зазначений автомобіль не перебуває в праві власності у боржника. Відповідно до листа УДАІ, встановлено, що 08.01.2014р. автомобіль було знято з обліку для реалізації. Таким чином, боржником реалізовано заставний автотранспортний засіб.

Згідно листа Держземагенства № 5.28.0.2-1764/2-15 від 20.05.2015р. за даними державного земельного кадастру на території Запорізького району та м. Запоріжжя станом на 31.12.2012р. земельних ділянок не зареєстровано.

Боржником рішення суду у визначений державним виконавцем строк добровільно не виконано, станом на 10.09.2015 року заборгованість боржником не сплачена від виконання своїх обов'язків згідно виконавчого документу по сплаті суми боргу ухиляється. Крім того, до державного бюджету України не стягується виконавчий збір, загальна сума якого становить 362225.21 грн.

17.07.2015р. державним виконавцем здійснено вихід на дільницю за адресою боржника, а саме: м. Запоріжжя, вул. Комінтерна, буд. 40 в результаті якого перевірити майновий стан боржника не вдалося у зв'язку з тим, що двері були зачинені. Боржнику залишено виклик державного виконавця, якою боржника зобов'язано з'явитися до відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області

Державний виконавець просить винести рішення щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_2 з метою повного та своєчасного виконання рішення.

Державний виконавець у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, повідомлений телефонограмою про час та місце розгляду подання, заяви про розгляд подання без його участі не надав.

Суд, перевіривши доводи, викладені в поданні, приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що державний виконавець звернувся з вищевказаним поданням, погодженим з начальником ВДВС, відповідно до ст. 377-1 ЦПК України.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області № 46512223 від 13.02.2015р. в порядку ст.ст. 17. 19, 20. 25 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу. Копії постанови направлено сторонам рекомендованим листом з повідомленням.

13.02.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника оголошення на його відчуження, та направлено сторонам до відома.

За інформацією наданою адресно-довідковим бюро ГУМВС України у Запорізькій області боржника знято з реєстрації за адресою зазначеною у виконавчому документі, а саме м. Запоріжжя, вул. Комінтерна. буд. 40.

Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців встановлено, що за боржником не зареєстровано право власності на нерухоме майно.

Згідно відповіді ДПС України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржник на обліку в органах ДПС не перебуває.

Згідно відповіді ДПС України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб боржник не працевлаштований.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України боржник не отримує пенсію.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України боржник не працевлаштований.

Згідно довідки АІС «Автомобіль» за боржником зареєстровано транспортні засоби у кількості 7 шт..

23.02.2015р. державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, відповідно до якої оголошено в розшук транспортні засоби боржника.

Згідно листа Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області за боржником не зареєстрована сільськогосподарська техніка.

Відповідно до Державного реєстру обтяжень рухомого майна встановлено, що 17.05.2013р. за № 13683555 зареєстровано договір застави автотранспорта, а саме: ОСОБА_3 Е 320, державний номер НОМЕР_1, якій належить на праві власності ОСОБА_2 Згідно довідки АІС «Автомобіль» за боржником зазначений автомобіль не перебуває в праві власності у боржника. Відповідно до листа УДАІ, встановлено, що 08.01.2014р. автомобіль було знято з обліку для реалізації. Таким чином, боржником реалізовано заставний автотранспортний засіб.

Згідно листа Держземагенства № 5.28.0.2-1764/2-15 від 20.05.2015р. за даними державного земельного кадастру на території Запорізького району та м. Запоріжжя станом на 31.12.2012р. земельних ділянок не зареєстровано.

Згідно з п.4 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, право вільно пересуватися може у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Законодавством України встановлено випадки, у яких застосовуються такі обмеження, визначено порядок та умови їх застосування, зокрема, ст.6 ЗУ „Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", п.18 ч.3 ст.11 ЗУ „Про виконавче провадження", ч.1 ст.3771 ЦПК України.

Так, відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року за №606-ХІV державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Частина 1 ст.377-1 ЦПК України передбачає, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

За змістом п.5 ч.1 та ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 рокуза №3857-ХІІ громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що суд має право встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України лише за поданням державного виконавця, обов'язково погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби, за умови доведення та документального підтвердження факту ухилення боржника, який має паспорт для виїзду за кордон і з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України, від виконання зобов'язань, покладених рішенням суду чи іншого органу (посадової особи). Таке обмеження може бути встановлено лише строком до виконання боржником своїх зобов'язань.

Окрім того, застосування таких обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст.33 Конституції України та ст.313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Вивченням матеріалів справи, судом встановлено, що будь-які докази, які підтверджують одержання ОСОБА_2 копії постанови про відкриття виконавчого провадження, в якій містяться вимоги про добровільне виконання зобов'язань, докази одержання ним усіх документів, що виносились у процесі виконання виконавчого провадження, як це передбачено вимогами ч.5 ст.25, ч.1 ст.31 ЗУ "Про виконавче провадження", а також докази того, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов'язань, відсутні.

Таким чином, державним виконавцем не було доведено, що ОСОБА_2 відомо про його обов'язок сплатити борг на користь держави. Саме по собі посилання на заборгованість за виконуваним судовим рішенням за відсутності відповідних доказів не свідчить про цілеспрямоване ухилення боржника від виконання зобов'язання та наявність у нього паспорту і реальної можливості для виїзду за кордон з цією метою.

Окрім того, державним виконавцем не надано доказів того, що ним відповідно до ч.1 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» було вичерпано весь передбачений перелік заходів щодо примусового виконання судового рішення або всі вони виявилися безрезультатними.

Відповідно ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Слід зазначити, що у поданні не зазначено підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця ВДВС правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Також у поданні відсутні документи, які б свідчили про здійснення відповідних виконавчих дій щодо сплати боржником суми заборгованості і у поданні йдеться лише про наявність боргових зобов'язань у ОСОБА_2 проте не зазначено, які саме дії ОСОБА_2 про ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, доведення яких є обов'язковою умовою для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження права виїзду за межі України.

За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального і процесуального права, суд вважає, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України передчасне, оскільки наведені у ньому обставини і додані до нього документи не можуть бути в даному випадку визнані такими, що свідчать про умисне ухилення боржника від виконання судового рішення в контексті положень ст.377-1 ЦПК України, ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні.

Зваживши на недопустимість порушення конституційних прав громадянина та недоведеність вимог заявника, відсутність доказів, які б свідчили про те, що божник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, тобто, ухиляється від виконання вказаного рішення суду відділом ДВС суду не надано, і за таких обставин, суд приходить до висновку про те, що підстав для задоволення подання державного виконавця немає.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про обмеження виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, покладенні на них судовим рішенням ОСОБА_2 Петровича- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ю.В. Апаллонова