АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6804/15 Справа № 0427/6965/12 Головуючий у 1 й інстанції - Березюк В.В. Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ремеза В.А.

суддів - Свистунової О.В., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря - Безрукавого Є.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2013 року за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2012р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що 11.06.2007р. між ЗАТ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до якого Банк зобов'язався надати грошові кошти у розмірі 35 400 доларів США, а ОСОБА_2 зобов'язалася використати кредит на визначені договором цілі, забезпечити його повернення, сплату нарахованих відсотків у встановлений термін.

Договір був укладений строком до 10.06.2027р.

В якості забезпечення умов кредитного договору сторони уклали договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_2 надала в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 30,7кв.м., яка розташована по АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_2 на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Кібець Л.Г. Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області 12.06.2007р. за реєстраційним № 471.

Банк умови за кредитним договором виконав, а відповідач, в порушення умов договору, не сплачує кошти за кредитом та відсоткам, в результаті чого станом на 13.06.2012р. виникла заборгованість у розмірі 60 433,63 доларів США, яка складається з заборгованості по кредиту у розмір 24 430,09 доларів США, заборгованості по процентами за користування кредитом у розмірі 16 948,18 США доларів, заборгованості по комісії за користуванням кредитом у розмірі 867,60 доларів США, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором у розмірі 15 280,18 доларів США, суми фіксованої частини штрафу у розмірі 31,28 доларів США та суми процентної складової штрафу у розмірі 2 876,30 доларів США, а тому уточнивши в ході розгляду справи позовні вимоги позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 60 433,63 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 30,7кв.м., яка розташована по АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_2 на праві власності, з правом надання Банку від імені ОСОБА_2 укладати договори купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» повноважень, необхідних для здійснення продажу, та виселити ОСОБА_2 та інших осіб із зазначеної квартири.

Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.12.2013р. позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення -задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № DNNОG100000061 від 12.06.2007р. в сумі 60 433,63 доларів США, (яка складається з заборгованості по кредиту у розмір 24 430,09 доларів США, заборгованості по процентами за користування кредитом у розмірі 16 948,18 США доларів, заборгованості по комісії за користуванням кредитом у розмірі 867,60 доларів США, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором у розмірі 15 280,18 доларів США, суми фіксованої частини штрафу у розмірі 31,28 доларів США та суми процентної складової штрафу у розмірі 2 876,30 доларів США), звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру, загальною площею 30,7кв.м., житловою площею 16,5кв.м., яка розташована АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на праві власності.

Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки - квартири загальною площею 30,7кв.м., житловою площею 16,5кв.м., яка розташована по АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_2 на праві власності, шляхом продажу вказаної квартири іпотеко держателем ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням договору купівлі-продажу з будь якою третьою особою покупцем, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень необхідних для здійснення продажу такого майна. Початкову ціну встановлено на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

В іншій частині позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати в сумі 3 219грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на те, що рішення суду винесене без достатніх правових підстав, без належного встановлення фактичних обставин вправи, без належного дослідження доказів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду в оскаржуваній частині залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.06.2007р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач по справі ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № DNNОG100000061, за умовами якого Банк надав ОСОБА_2 кредит у сумі 29 400 доларів США, строком до 10.06.2027р., на умовах, встановлених договором.

В забезпечення належного виконання умов кредитного договору, між ЗАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 12.06.2007р. було укладено іпотечний договір, відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку квартиру загальною площею 30,7кв.м., житловою площею 16,5кв.м., яка розташована по АДРЕСА_1 що належить їй на праві власності.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1, ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором станом на 13.06.2012р. в розмірі 60 433,63 доларів США, яка складається з заборгованості по кредиту у розмір 24 430,09 доларів США, заборгованості по процентами за користування кредитом у розмірі 16 948,18 США доларів, заборгованості по комісії за користуванням кредитом у розмірі 867,60 доларів США, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором у розмірі 15 280,18 доларів США, суми фіксованої частини штрафу у розмірі 31,28 доларів США та суми процентної складової штрафу у розмірі 2 876,30 доларів США.

Відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотеко держатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Судом встановлено, що Банк направив ОСОБА_2 повідомлення про невиконання умов кредитного договору та про необхідність усунення таких порушень і про намір Банку звернути стягнення на предмет іпотеки у разі не усунення порушень, та пропонування добровільно виселитись з житлового приміщення, що є предметом іпотеки, однак відповідач не усунула порушення кредитного договору щодо погашення заборгованості, а тому суд першої інстанції враховуючи розмір заборгованості, та те що борг відповідача за основним зобов'язанням є значним, наявна стабільна тенденція до збільшення суми заборгованості, а також невиконання відповідачем своїх зобов'язань по погашенню кредиту обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення позовних вимог Банку в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, і колегія суддів вважає, що в оскаржуваній частині рішення суду є законним та обґрунтованим.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що рішення суду винесене без достатніх правових підстав, без належного встановлення фактичних обставин вправи, без належного дослідження доказів з посиланням на небажання Банку вирішити питання згідно умов договору іпотеки про передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, шляхом позасудового врегулювання спору і повного погашення вимог Банку не свідчать про незаконність судового рішення, оскільки Банк обрав спосіб захисту порушеного права шляхом звернення до суду, а не шляхом позасудового вирішення спору, і суд розглянув спір в межах заявлених вимог та на підставі законодавства, яким регулюються виниклі між сторонами правовідносини.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що рішення суду винесене без достатніх правових підстав, без належного встановлення фактичних обставин вправи, без належного дослідження доказів з посиланням на те, що вона не була повідомлена про розгляд справи безпідставні, оскільки відповідно до аркушу справи 59, про розгляд справи на 03.12.2013р. був повідомлений її представник ОСОБА_4, який представляв її інтереси на підставі довіреності від 16.07.2012р. (а.с.58), а тому в розумінні ст. 76 ЦПК України ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про розгляд справи.

Таким чином колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає ст. 213 ЦПК України і підлягає залишенню без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303,304,308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.12.2013р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: