Єдиний унікальний номер 235/6012/15-ц Номер провадження 22-ц/775/776/2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року м. Артемівськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Жарової Ю.І., суддів Жданової В.С., Постолової В.Г.

при секретарі судового засідання Бондарчук І.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Красноармійськ про відшкодування моральної шкоди, завданої професійним захворюванням та його наслідками, -

ВСТАНОВИЛА:

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Красноармійськ про відшкодування моральної шкоди, завданої професійним захворюванням та його наслідками. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на ПАТ ШУ «Покровське» він працював з 01.10.2001р. по 09.07.2010 р. на різних посадах та був звільнений за власним бажанням за ст.. 38 КЗпП України у зв'язку із виходом на пенсію, згідно наказу №709 ку від 10.07.2010р. Шкідливі та небезпечні умови праці на підприємстві призвели до виникнення у нього професійного захворювання - хронічного обструктивного захворювання легенів пилової етіології, другої стадії, помірної течії, легеневої недостатності другого ступеню. Згідно висновку МСЕК від 17 листопада 2011 року йому було вперше встановлено 40% втрати професійної працездатності, у зв'язку з професійним захворюванням. Згідно висновку МСЕК від 25 грудня 2013 року повторно йому було підтверджено відсоток втрати професійної працездатності та групу інвалідності безстроково. Оскільки втрата працездатності спричинила йому фізичні та моральні страждання, призвела до порушення нормальних соціальних зв'язків, необхідності додавання додаткових зусиль для організації життя, необхідності постійно лікуватися, йому заподіяно моральну шкоду, яку позивач просив відшкодувати йому за рахунок відповідача шляхом стягнення одноразової грошової компенсації в розмірі 50000 грн.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенні частково. Стягнуто з відповідача ПАТ «ШУ «Покровське» на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 12000 грн. та на користь держави - судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп. В іншій частині позову - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що факт спричинення моральної шкоди позивачу ОСОБА_1, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав і зазнає у зв'язку з ушкодженням здоров'я, пов'язаним із виконанням трудових обов'язків, неможливість його відновлення, порушенні нормальних життєвих зв'язків внаслідок неможливості продовжувати активне життя, обмеженням умов праці, у судовому засіданні доведений, дослідженими письмовими доказами по справі: копіями трудової книжки, акту розслідування хронічного професійного захворювання, довідок МСЕК, витягами з історії хвороби, висновку медичної установи і згідно ст. 237-1 КЗпП України, роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, позивач має право на його відшкодування.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач по справі, ПАТ «ШУ «Покровське», подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03.09.2015р. - скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що єдиною правовою підставою для компенсації особі, що перебуває у трудових відносинах, моральної шкоди у разі отримання нею виробничої травми чи професійного захворювання за рахунок роботодавця на теперішній час є ст.. 237-1 КЗпП України. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань» виплата моральної шкоди застрахованим особам здійснювалась Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань за рахунок страхових внесків, які здійснювали підприємства. Крім того, а ні в позовній заяві, а ні в судовому засіданні позивач не надав обґрунтований розрахунок моральної шкоди, не представив медичні документи, які б підтверджували перенесення позивачем стресових, агресивних і других негативних проявів стану його здоров'я. Також суд не врахував вимоги розумності та справедливості, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди.

Представник відповідача, ПАТ «ШУ «Покровське», до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення телефонограми, зареєстрованої в журналі телефонограм №1 за №1015 від 15.10. 2015р.

Позивач та представник позивача до судового засідання не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник 3-ї особи до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надавши суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі представника 3-ї особи.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, виходив з того, що позивач працював в ПАТ «ШУ «Покровське» в якості гірничого майстра підземного, начальника зміни підземного, помічником начальника дільниці підземного, начальником дільниці підземним, заступником начальника дільниці підземним, з 1 жовтня 2001 року по 9 липня 2010 року, звільнений з роботи за власним бажанням за ст.. 38 КЗпП України у зв'язку із виходом не пенсію.

Згідно із висновком КЛПУ «Обласна клінічна лікарня профзахворювань» від 4 вересня 2011 року №1915 позивачу вперше встановлено професійне захворювання - хронічне конструктивне захворювання легенів пилової етіології, друга стадія, помірна течія. Осл.: Легенева недостатність другого ступеня.

Як зазначене в акті розслідування хронічного професійного захворювання від 6 жовтня 2011 року, професійне захворювання у позивача виникло у зв'язку з тривалим періодом роботи у шкідливих факторах, обумовлених впливом виробничого фактору - пилу протягом 80% часу робочої зміни.

За висновком МСЕК від 17.11.2011 року позивачу вперше встановлено втрату професійної працездатності за професійним захворюванням в розмірі 40%, ІІІ група інвалідності на строк до 01 грудня 2013 року. З гідно висновку МСЕК від 25.12.2013 року позивачеві повторно встановлено 40% втрати професійної працездатності, ІІІ група інвалідності безстроково, визначена потреба у медикаментозному, санаторно-курортному лікуванні за професійним захворюванням.

Ушкодженням здоров'я позивачеві завдана моральна шкода, яку повинен відшкодувати роботодавець, згідно з правилами ст.237? КЗпП України.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що вимоги позивача про стягнення на його користь моральної шкоди підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Пленум Верховного Суду України в постанові від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» зазначив, що під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних страждань та фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Згідно з вимогами ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування працівникові моральної шкоди покладено на власника або уповноважений ним орган у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про охорону праці» відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Однак положення ч. 3 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», яка передбачала відшкодування моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва була зупинена на 2006 рік згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.2005 року № 3235-1V, на 2007 рік - згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-V.

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» змінено Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» в частині виплати моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей.

Оскільки Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України на час виникнення спірних правовідносин, в зв'язку із зміною спеціального закону, не відповідав за завдану моральну шкоду, то у разі отримання працівником професійного захворювання в цей період таку шкоду позивачу, законні права якого порушено, згідно з правилами ст.237? КЗпП України повинен відшкодовувати роботодавець, тобто Публічне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське», тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Доводи скарги про те, що позивачем не доведено факт заподіяння моральної шкоди, безпідставні і не ґрунтуються на законі, який не передбачає обов'язковість висновків МСЕК в даному випадку. Сам факт ушкодження здоров'я свідчить про заподіяння моральної шкоди.

Із рішення суду вбачається, що судом першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно досліджені всі обставини по справі, ступень втрати працездатності, звільнення останнього з роботи за станом здоров'я та враховані всі надані сторонами докази і їм дана належна оцінка і суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача. Визначена судом сума відшкодування моральної шкоди є справедливою та такою, що відповідає обставинам справи.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Доказами, на підставі яких суд встановив наявність факту заподіяння позивачу моральної шкоди, є довідка МСЕК № 034713 від 17.11.2011 р., висновок КЛПУ «Обласна клінічна лікарня профзахворювань» від 4 вересня 2011 року №1915, акт розслідування хронічного професійного захворювання від 6 жовтня 2011 року, трудова книжка.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи, висновки суду першої інстанції про заподіяння позивачу моральної шкоди в зв'язку із професійним захворюванням та наявності у позивача права на відшкодування моральної шкоди внаслідок отриманого професійного захворювання відповідають обставинам справи та вимогам закону, доказам, що надані сторонами, дана належна оцінка. Спір підлягає вирішено на підставі наданих сторонами доказів у відповідності із нормами матеріального та процесуального законодавства. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись статтею 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» - відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03 вересня 2015 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: