АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Кравець В.А.,

суддів Лапчевської О.Ф., Чобіток А.О.,

за участю секретаря Попандопало Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної МариниАнатоліївни на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» про визнання договору поруки недійсним,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просив визнати Договір поруки б/н від 25.12.2007 року укладений між ним ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - недійсним, стягнути з відповідача судові витрати в розмірі судового збору в сумі - 243,60 грн. та збитків - витрат за проведення почеркознавчого дослідження в сумі - 3000 грн., поїздок до м.Лубни Полтавської області 749 грн. та витрат на правову допомогу в сумі - 6000 грн.

В мотивування вимог посилалася на те, що договір поруки не підписував, а згоди на його укладення не надавав.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31 липня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір поруки від 25.12.2007 року, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» в забезпечення належного виконання зобов'язання ОСОБА_5 умов за кредитним договором №636/07-ПК від 25.12.2007 року.

Стягнуто з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» на користь ОСОБА_4 судові витрати за проведення експертного почеркознавчого дослідження в сумі - 3000 гривень та витрати на правову допомогу в сумі - 6000 грн., а всього - 9000 грн.

Стягнуто з державного бюджету на користь ОСОБА_4 суму судового збору у розмірі - 243 грн. 60 коп.

В задоволені іншої частини позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіна М.А. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки не відповідають обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам.

Вказує на те, що при проведенні експертизи та почеркознавчого дослідження були досліджені лише електрографічні копії договору поруки. Оригінал договору поруки, на якому відповідно стоїть підпис ОСОБА_4, у суді не досліджувався.

Крім того, дані експертизи проведені у межах кримінального провадження, а не згідно з ухвалою суду у порядку цивільного провадження, що має суттєве значення для об'єктивного дослідження матеріалів справи і доказів, а також для з'ясування достовірних обставин справи. Дана обставина, на думку відповідача, свідчить про отримання даних доказів з порушенням встановленого порядку.

Зазначила, що судом безпідставно не прийнято до уваги доводи про законність винесення Лубенським міськрайсудом рішення про стягнення коштів з позивача, як із поручителя за позичальника ОСОБА_5, а також того факту, що в матеріалах цієї справи міститься заява ОСОБА_4 про розгляд справи у його відсутність.

В судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник позивача ОСОБА_4 проти апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду у справі залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що позивач договір поруки не укладав, оскільки підпис на договорі йому не належить, а тому такий правочин є недійсним.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Судом встановлено, що 16 грудня 2010 року рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області було стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» грошові кошти 302 225,11 грн. заборгованості за кредитним договором №б36/07-К від 25.12.2007 року (a.c.5-6).

Рішенням суду було встановлено, що позичальник ОСОБА_5 грошові кошти за кредитним договором №636/07-К від 25.12.2007 року не повернув. При цьому зазначено, що у відповідності до укладеного між банком з одного боку та ОСОБА_6 і ОСОБА_4 з іншого договору поруки від 25.12.2007 року, ОСОБА_4 зобов'язується відповідати за неналежне виконання позичальником ОСОБА_5 умов укладеного між ним і банком кредитного договору.

Також було зазначено, що ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився та звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність та проханням в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до оспорюваного договору поруки від 25.12.2007 року, який укладений в м. Лубни Полтавської області між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_4, який за умовами п. 1.1 цього договору поручився солідарно відповідати перед Кредитодавцем за виконання ОСОБА_5 зобов'язань за кредитним договором №636/07 від 25.12.2007 року за отриманий ним кредит в сумі - 30 000 доларів США. При цьому, у вказаному договорі під прізвищем та анкетними даними ОСОБА_4 стоїть підпис, що скріплений печаткою банку.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_4 вказував на те, що договір поруки він не підписував, а тому на підставі ст. 215 ЦК України він є недійсним.

З метою встановлення винних у вказаних протиправних діях осіб, позивач звернувся 24.06.2014 року до Лубенського MB УМВС України в Полтавській області із заявою про вчинення злочину за ст.358 КК України, на підставі якої розпочато проведення досудового розслідування (а.с.8).

Під час розслідування вказаного кримінального провадження за заявою ОСОБА_4 було проведено почеркознавчу експертизу №77 від 31.03.2015 року, за висновками якої зазначено, що підписи в графі «Підпис ОСОБА_4» та в графі «Поручитель» в договорі поруки від 25.12.2007 року виконані не ОСОБА_4, а іншою особою (а.с.75-81).

Крім того, за ініціативою позивача було проведено почеркознавче дослідження, згідно висновку якого за №0926 від 14.08.2014 року зазначено, що підписи від імені ОСОБА_4, електрографічні зображення яких містяться у електрографічних копіях Договору поруки від 25.12.2007 року, укладеного в м.Лубни Полтавської області від імені ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_4, в заяві від 10.12.2010 року на адресу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області про слухання справи за відсутності ОСОБА_4, виконані не ОСОБА_4, а іншою особою з наслідуванням підписів ОСОБА_4 (а.с.10-14).

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України встановлено вичерпний перелік підстав, з яких правочин може бути визнаний недійсним. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, вірним є висновок суду про недійсність договору поруки, оскільки ОСОБА_4 договір поруки від 25.12.2007 року не підписував, а розташовані у графі «Поручитель» та в заяві від 10.12.2010 року на адресу суду про слухання справи за відсутності ОСОБА_4 підписи, виконані не ОСОБА_4, a іншою особою з наслідуванням підписів ОСОБА_4

Твердження апелянта про те, що висновки експертиз наданих позивачем не є належними доказами, є безпідставними, з огляду на таке.

Відповідально до ч.ч. 3 і 4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Експертиза може бути призначена судом лише за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст..ст. 1,3,4 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, попереднього слідства чи суду.

Судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об'єктивності і повноти дослідження. Незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються, в тому числі, процесуальним порядком призначення судового експерта, забороною під загрозою передбаченої законом відповідальності втручатися будь-кому в проведення судової експертизи, кримінальною відповідальністю судового експерта за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

Згідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 р. з подальшими змінами та доповненнями при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з'ясувати, в тому числі, повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним, обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Отже, підстав вважати висновки експертиз неправильними - немає.

Крім того, відповідач заперечуючи щодо пред'явлених ОСОБА_4 позовних вимог, та підстав викладених у них, не був позбавлений можливості заявити клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи.

Посилання апелянта на неправильне вирішення судом питання про розподіл судових витрат є надуманими та нічим не підтвердженими.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.218, 303,304,307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 липня 2015 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Судді