Апеляційний суд Житомирської області
Справа №288/384/15-ц Головуючий у 1-й інст. Сікан В. М.
Категорія 55 Доповідач Товянська О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого: судді Товянської О.В.

суддів: Гансецької І.А., Микитюк О.Ю.

при секретарі: Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального центру соціального обслуговування Попільнянського району Житомирської області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за апеляційною скаргою Територіального центру соціального обслуговування Попільнянського району Житомирської області на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 15 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

В березні 2015р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом. Просила стягнути з відповідача 32898,69 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 25.06.2014р. по 24.02.2015р. Зазначала, що розпорядженням голови Попільнянської райдержадміністрації Житомирської області №48-к від 11.12.2012р. її призначили на посаду директора Територіального центру соціального обслуговування Попільнянського району. Розпорядженням голови Попільнянської РДА Житомирської області № 25-к від 25.06.2014р. її звільнили на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України. Рішенням Попільнянського райсуду Житомирської області від 03.12.2014р. її поновили на посаді директора Територіального центру та стягнули середній заробіток за час вимушеного прогулу. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 24.02.2015р. рішення Попільнянського райсуду в частині скасування розпоряджень та поновлення на посаді залишено без змін, в частині стягнення середнього заробітку відмовлено, оскільки позов в цій частині предявлено до неналежного відповідача.

Рішенням Попільнянського райсуду Житомирської області від 15 червня 2015р. позов задоволено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 32 898,69грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 25.06.2014р. по 24 лютого 2015 року та 243,60грн. на користь держави.

В апеляційній скарзі ТЦСО просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Зазначають, що фінансуються з місцевого бюджету, тому виплати за вимушений прогул можуть здійснюватись лише з районного бюджету, розпорядником коштів якого є голова райдержадміністрації. ТЦСО не було порушено права та інтереси позивача.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1 працювала і була поновлена на посаду директора територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Попільнянського району, який має статус юридичної особи, має самостійний баланс, печатку, штатний розпис і фонд оплати праці.

У звязку з поновленням позивача на роботі на підставі ч. 2 ст. 235 КЗпП України на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу.

При цьому здійснення відповідних розрахунків визначено в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Так, абз. 3 п. 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Відповідно до п.5 розд.IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з п.8 розд.IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 розд. IV Порядку).

Згідно з довідкою про заробітну плату № 64 від 29.09.2014р. нарахування та отримання заробітної плати ОСОБА_1 відбувалося у територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Попільнянського району, з яким існували трудові відносини, а тому суд першої інстанції правильно визнав, що середній заробіток за час вимушеного прогулу поновленому на роботі працівнику підлягає стягненню з установи, де фактично цей заробіток виплачувався, а саме територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Попільнянського району.

Розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню з відповідача, визначено із врахуванням заробітної плати ОСОБА_1 та періоду вимушеного прогулу і сторонами не оспорюється.

Доводи апелянта не спростовують викладених в рішенні суду першої інстанції висновків. Норми матеріального і процесуального права застосовані судом правильно. Порушень цих норм, які б тягли за собою обовязкове скасування рішення, не встановлено. Інші доводи скарги правового значення для вирішення спірних правовідносин не мають і на правильність ухваленого рішення не впливають.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,308,313-315,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Територіального центру соціального обслуговування Попільнянського району Житомирської області відхилити.

Рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 15 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: