У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2015 року м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Котова В.Г.,

при секретарі Слісаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови заступника начальника відділу ДВС Южненського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 17.02.2015 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника у виконавчому провадженні № 45018124, з примусового виконання виконавчого документу № 2-225/11, виданого Южним міським судом Одеської області 18.08.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до Южного міського суду Одеської області зі скаргою про визнання неправомірною та скасування постанови заступника начальника відділу ДВС Южненського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 17.02.2015 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника у виконавчому провадженні № 45018124, з примусового виконання виконавчого документу № 2-225/11, виданого Южним міським судом Одеської області 18.08.2014 року, мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням Южного міського суду Одеської області від 19.02.2014 року, яке змінене рішенням апеляційного суду Одеської області від 09.07.2014 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства „Банк „Фінанси та Кредит в особі філії „Одеське РУ прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 281 273, 29 грн.

14.10.2014 року заступником начальника відділу ДВС Южненського міського управління юстиції ОСОБА_2 відкрите виконавче провадження ВП № 45018124 з примусового виконання рішення суду.

Постановою заступника начальника відділу ДВС Южненського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 17.02.2015 року стягнення звернуто на заробітну плату боржника, постанова для виконання направлена за місцем роботи боржника, до ДП „Морський торговельний порт „Южний.

Про наявність зазначеної постанови боржнику стало відомо 31.03.2015 року за місцем її роботи.

Відповідно до вимог статті 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Постанова заступника начальника відділу ДВС Южненського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 17.02.2015 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника є неправомірною на підставі наступного:

Як зазначено у постанові, що оскаржується, з боржника підлягають стягненню кошти в розмірі 828 160, 41 грн.

Розмір зазначеного боргу не відповідає судовими рішеннями, та розміру боргу, зазначеного у постанові про відкриття виконавчого провадження 283 093, 29 грн.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 17.01.2015 року у справі № 519/1409/14-ц задоволена заява ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду.

Відстрочено на термін дії Закону України „Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті примусове виконання виконавчого листа № 2-225/11, виданого 18.08.2014 року Южним міським судом Одеської області, по стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит грошової суми у розмірі 283 093, 29 грн.

Як свідчить ухвала суду, 03.08.2007 року ОСОБА_3 від стягувача отримав кредитні кошти у сумі 50 000 доларів США. В якості забезпечення зобовязання між мною та стягувачем був укладений договір поруки. Крім того, в якості забезпечення зобовязання між ОСОБА_3 та стягувачем був укладений іпотечний договір, відповідно до якого ОСОБА_3 передав стягувачу в іпотеку нерухоме майно - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Кредит отриманий позичальником ОСОБА_3 є валютним і він забезпечений іпотечним майном у вигляді двокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Зазначене іпотечне майно реалізоване стягувачем за добровільної згоди позичальника ОСОБА_3

Відповідно до вимог п.п. 2 п. 1 Закону України „Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки).

При зазначених обставинах ухвалення постанови про звернення стягнення на заробітну плату є неправомірним, при умові відсутності згоди боржника на проведення стягнення за рахунок її майна.

Відповідно до положень Глави 13 Розділу 1 Цивільного кодексу України, гроші (грошові кошти) є майном (ст. 192 ЦК).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 384 ЦПК України, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Представник скаржник в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, згідно якої просить справу слухати в його відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник державної виконавчої служби Южненського міського управління юстиції в Одеській області, представник ДП «МТП «Южний» в судове засідання не зявилися, надавши дол. суду заяви згідно яких просять справу слухати в їх відсутність.

Дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що в задоволені скарги слід відмовити в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого до цього Кодексу порушено їх права та свободи.

Судом встановлено, що за рішенням Южного міського суду Одеської області від 19.02.2014 року, яке змінене рішенням апеляційного суду Одеської області від 09.07.2014 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства „Банк „Фінанси та Кредит в особі філії „Одеське РУ прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 281 273, 29 грн.

14.10.2014 року заступником начальника відділу ДВС Южненського міського управління юстиції ОСОБА_2 відкрите виконавче провадження ВП № 45018124 з примусового виконання рішення суду.

Постановою заступника начальника відділу ДВС Южненського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 17.02.2015 року стягнення звернуто на заробітну плату боржника, постанова для виконання направлена за місцем роботи боржника, до ДП „Морський торговельний порт „Южний.

Про наявність зазначеної постанови боржнику стало відомо 31.03.2015 року за місцем її роботи, в звязку з чим суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно поновити строк звернення до суду, як такий, що був пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог статті 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Постанова заступника начальника відділу ДВС Южненського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 17.02.2015 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника є неправомірною на підставі наступного:

Як зазначено у постанові, що оскаржується, з боржника підлягають стягненню кошти в розмірі 828 160, 41 грн.

Розмір зазначеного боргу не відповідає судовими рішеннями, та розміру боргу, зазначеного у постанові про відкриття виконавчого провадження 283 093, 29 грн.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 17.01.2015 року у справі № 519/1409/14-ц задоволена заява ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду.

Відстрочено на термін дії Закону України „Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті примусове виконання виконавчого листа № 2-225/11, виданого 18.08.2014 року Южним міським судом Одеської області, по стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит грошової суми у розмірі 283 093, 29 грн.

Як свідчить ухвала суду, 03.08.2007 року ОСОБА_3 від стягувача отримав кредитні кошти у сумі 50 000 доларів США. В якості забезпечення зобовязання між мною та стягувачем був укладений договір поруки. Крім того, в якості забезпечення зобовязання між ОСОБА_3 та стягувачем був укладений іпотечний договір, відповідно до якого ОСОБА_3 передав стягувачу в іпотеку нерухоме майно - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Кредит отриманий позичальником ОСОБА_3 є валютним і він забезпечений іпотечним майном у вигляді двокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Зазначене іпотечне майно реалізоване стягувачем за добровільної згоди позичальника ОСОБА_3

Відповідно до вимог п.п. 2 п. 1 Закону України „Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки).

При зазначених обставинах ухвалення постанови про звернення стягнення на заробітну плату є неправомірним, при умові відсутності згоди боржника на проведення стягнення за рахунок її майна.

Відповідно до положень Глави 13 Розділу 1 Цивільного кодексу України, гроші (грошові кошти) є майном (ст. 192 ЦК).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 384 ЦПК України, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови заступника начальника відділу ДВС Южненського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 17.02.2015 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника у виконавчому провадженні № 45018124, з примусового виконання виконавчого документу № 2-225/11, виданого Южним міським судом Одеської області 18.08.2014 року необхідно задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 14, 205, 367, 383-387 ЦПК України, ст.82 Закону України «Про виконавче провадження», п.п. 2 п. 1 Закону України „Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови заступника начальника відділу ДВС Южненського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 17.02.2015 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника у виконавчому провадженні № 45018124, з примусового виконання виконавчого документу № 2-225/11, виданого Южним міським судом Одеської області 18.08.2014 року задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірною та скасувати постанову заступника начальника відділу ДВС Южненського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 17.02.2015 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника у виконавчому провадженні № 45018124, з примусового виконання виконавчого документу № 2-225/11, виданого Южним міським судом Одеської області 18.08.2014 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя В.Г. Котов