АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8149/15 Справа № 199/3135/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Руденко В. В. Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: - Пищиди М.М.,

суддів: - Глущенко Н.Г., Черненкової Л.А.,

при секретарі: - Видюковій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2015 року за позовом ОСОБА_6 до Амур-Нижньодніпровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідачів про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що 10 січня 2015 року нею було здійснено виклик міліції для припинення правопорушення, вчинюваного відносно неї та її сім'ї з боку водія таксі Renault Trafic.

Міліцією було прийнято виклик.

Разом з сім'єю довелося чекати наряд міліції більше години, однак наряд міліції так і не з'явився, а тому жодних дій щодо захисту її порушених прав не було здійснено. Вказана бездіяльність є протиправною, незаконною та такою, що порушує її права.

Позивачка вважає, що працівники міліції порушили вимоги Наказу МВС України від 22.10.2012р. №940 «Про організацію реагування на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події та забезпечення оперативного інформування в органах і підрозділах внутрішніх справ України».

У зв'язку з приниженням її честі та гідності, душевними переживаннями, позивач просить суд стягнути з відповідачів на її користь моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до Амур-Нижньодніпровського районного відділу Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процессуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10 січня 2015 року до чергової частини АНД PB ДМУ від оператора службі «102» чергової частини штабу ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області надійшло анонімне повідомлення про те, що за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Богомаза, 135/2, відбувається конфліктна ситуація з водієм таксі автомобіля «Рено Трафік», д/н НОМЕР_1.

Вищезазначене повідомлення помічник начальника - оперативний черговий чергової частини штабу АНД PB ДМУ зареєстрував до журналі за №428 від 10.01.2015 року та направив автопатруль полку ПС ДМУ ГУМВС.

Відповідно до службового розслідування, проведеного ГУМВС України в Дніпропетровській області винних працівників АНД РВ ДМУ та полку патрульної служби ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

У разі невиконання працівниками міліції вимог, встановлених статтею 5 Закону України «Про Міліцію», особа, права якої були порушені, та/або її представники (родичі, захисник) можуть звернутися до суду із заявою про відшкодування шкоди у встановленому законом порядку.

Відшкодуванню підлягають у повному обсязі:

1) заробіток та інші грошові доходи, які особа втратила внаслідок незаконних дій або бездіяльності працівників міліції;

2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), вартість вилученого майна, якщо його повернення в натурі та в тому ж стані стало неможливим;

3) суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги;

4) моральна шкода.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд дійшов правильного висновку, що вимоги позивачки, пов'язанні із відшкодуванням шкоди, спричиненої неприбуттям працівників міліції за викликом, вищевказаною законодавчою нормою не передбачені, а отже в даному разі право позивача на відшкодування моральної шкоди законодавством не передбачено.

Крім того, згідно з тією ж статтею 5 вищезазначеного Закону, передбачено, що відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії або бездіяльність працівників міліції завдали моральної втрати громадянинові, моральних страждань, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

З'ясувавши в достатньому повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: