Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/646/15-ц
Провадження № 2/376/308/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді - Ярошенко С.М.,

при секретарі - Ткаченко В.Є.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Сквира справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,

встановив:

Позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності від 21.09.2001 року, виданого на підставі рішення Сквирської міської ради № 207, на праві приватної власності має житловий будинок АДРЕСА_1, в якому зареєстрована відповідач.

ОСОБА_2 з січня 2014 року в житловому будинку АДРЕСА_1 не проживає, не доглядає за будинком, не сплачує комунальні послуги, власні речі відповідачки в будинку відсутні.

Домовленості між сторонами щодо збереження за відповідачкою права користування житлом позивача в разі її тимчасової відсутності немає.

Позивач у попереднє судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов підтримує.

Відповідач у попереднє судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просить ухвалити рішення в її відсутності, позов визнає, заперечень не має.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 21.09.2001 року, виданого на підставі рішення Сквирської міської ради № 207, позивач, на праві приватної власності, має житловий будинок АДРЕСА_1, в якому зареєстрована відповідач.

ОСОБА_2 з січня 2014 року в житловому будинку АДРЕСА_1 не проживає, не доглядає за будинком, не сплачує комунальні послуги, власні речі відповідачки в будинку відсутні.

Домовленості між сторонами щодо збереження за відповідачкою права користування житлом позивача в разі її тимчасової відсутності немає.

Згідно зі ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд дійшов до висновку, що відповідач, згідно ст. 405 ЦК України, втратила право на користування жилим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1, оскільки не проживає в ньому без поважних причин більше одного року, з січня 2014 року проживає в іншому жилому приміщенні.

Згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у сумі 243,60 грн.

Керуючись ст. 10,60,88,130,174,212-215,218 ЦПК України,

ст. 150 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С. М. Ярошенко