Справа № 369/9130/14 Головуючий у І інстанції Усатов Д.Д.
Провадження № 22-ц/780/4435/15 Доповідач у 2 інстанції Касьяненко Л. І.
Категорія 58 27.10.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

27 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Гуля В.В., Верланова С.М.,

При секретарі: Якимчук Ю.С.

Розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, ОСОБА_3 та Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори про визнання протиправними дій відповідача, визнання постанови неправомірною та визнання права власності на майно в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області про визнання права власності на спадкове майно, скасування реєстрації Декларації про готовність об'єкта до експлуатації та рішення державного реєстратора, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду та, уточнивши свої позовні вимоги, просив визнати неправомірними дії державного нотаріуса щодо відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, скасувати оскаржувані постанови від 04.07.2014 та 21.10.2014, зобов'язати орган нотаріату видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно.

: на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами (АДРЕСА_1), земельну ділянку площею 0,0538 га, земельну ділянку площею 0,0528 га, автомобіль марки ВАЗ 21074 та на грошові вклади.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_4 , який при житті 08 грудня 2011 року склав заповіт відповідно до якого усі права та обов'язки, які належали йому на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть належати у майбутньому, та усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, заповів йому- своєму сину - ОСОБА_2.

Зазначав, що він 04.07.2014 року подав до нотаріальної контори заяву про видачу йому свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно.

Проте постановою державного нотаріуса від 07.07.2014 року та 21.10.2014 року йому було відмовлено у видачі свідоцтв з підстав , що із заявою до нотаріальної контори звернулася ОСОБА_3- його сестра та дочка спадкодавця, яка вважала, що має право на обов»язкову частку.

Вважав дії нотаріуса неправомірними, а тому просив:

1. визнати неправомірними дії державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Яхно М.Є. щодо невинесення нею постанов про відмову ОСОБА_3 у видачі свідоцтв про право на спадщину на обов'язкову частку після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4;

2. визнати неправомірними та скасувати постанови № 2044/02-31 від 04.07.2014 року та № 2925/02-31 від 21.10.2014 року державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Яхно М.Є. про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі ОСОБА_2 свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4;

3. зобов'язати Києво-Святошинську районну державну нотаріальну контору видати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю м. Дружківка Донецької області, ІПН НОМЕР_1, свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4:

- на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1;

- на земельну ділянку площею 0,0538 га, кадастровий номер НОМЕР_2, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- на земельну ділянку площею 0,0528 га, кадастровий номер НОМЕР_3, надану для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- на автомобіль марки ВАЗ 21074, 2003 року випуску, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4, шасі № НОМЕР_5;

- на грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією у ТВБВ № 10026/0838 (раніше № 5399/063 м. Боярка) Філії Головного управління по м. Києву та Київській області ПАТ "Державний ощадний банк України" та в ТВБВ № 10026/0844 (раніше № 5399/081 м. Боярка) Філії Головного управління по м. Києву та Київській області ПАТ "Державний ощадний банк України".

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою, яку неодноразово уточнювала та просила визнати за нею право власності на спадкове майно, посилаючись на те, що вона після смерті батька, ОСОБА_4, прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори, в зв'язку з чим була заведена спадкова справа №469/2014.

Проте їй стало відомо що батько при житті 08 грудня 2011 року склав заповіт, посвідчений Бишевцем Р.В., приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу, яким все своє майно заповів своєму сину ОСОБА_2, а її брату - позивачу за первісним позовом .Однак після смерті батька вважала, що має право на обов»язкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України. Так як її брат не прийняв спадщину, вважала себе єдиним спадкоємцем після смерті батька.

Тому просила визнати за нею право власності на житловий будинок під літерою "А", загальною площею 148,7 кв.м. та житловою площею 78,8 кв.м., та на господарські будівлі та споруди: веранду під літерою "а", погріб під літерою "Б", сарай під літерою "В", майстерню під літерою "Г", вбиральню під літерою "Д" ворота з фірткою -№1, огорожу №2, тротуар - І, яму обладнану-ІІ, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4;

на житловий будинок під літерою "А", загальною площею 96,7 кв.м. та житловою площею 53,2 кв.м., на господарські будівлі та споруди: сарай під літерою "Б", погріб під будівлею під "Б", госпблок під літерою "З", огорожа №2-5, колодязь №6, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4.

на земельну ділянку площею 0,0538 га (кадастровий номер НОМЕР_2), наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та на земельну ділянку площею 0,0528 га (кадастровий номер НОМЕР_3), наданої для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4.

на автомобіль марки ВАЗ 21074, 2003 року випуску, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4, шасі НОМЕР_5, що перебуває на обліку в МРЕВ м.Боярка Київської області з 10.09.2004 року, в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4.

на грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією в ТВБВ №10026/0838 (раніше №5399/063 м.Боярка) філії - Головного управління по м.Києву та Київській області ПАТ "Державний ощадний банк України" та в ТВБВ №10026/0844 (раніше №5399/081 м.Боярка) філії - Головного управління по м.Києву та Київській області ПАТ "Державний ощадний банк України", які належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4.

Скасувати реєстрацію Декларації про готовність об'єкта до експлуатації на індивідуальний житлових будинок та господарські будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області 01.07.2014 року за №КС 42.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 14917141 від 05.08.2014 року Державного реєстратора Галкіна Євгена Володимировича Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок, об'єкт житлової нерухомості по АДРЕСА_1

Визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія та номер: НОМЕР_6 від 05.08.2014року, видане ОСОБА_2 на житловий будинок по АДРЕСА_1

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково,

зобов'язано державну нотаріальну контору видати ОСОБА_2 свідоцтво на право на спадщину за заповітом на ? частини житлового будинку (АДРЕСА_1), ? земельної ділянки (0,0538 га), ? земельної ділянки (0,0528 га), ? частини автомобіля (ВАЗ 21074) та ? грошових вкладів. В задоволенні інших вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано за нею право власності на ? частини житлового будинку (АДРЕСА_1), ? земельної ділянки (0,0538 га), ? земельної ділянки (0,0528 га), ? частини автомобіля (ВАЗ 21074) та ? грошових вкладів. В задоволенні інших вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову - відмовити , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права

ОСОБА_3 також подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, а її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм атеріального та процесуального права.

Апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, про що видано свідоцтво про смерть НОМЕР_7.

Сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дітьми померлого ОСОБА_4

ОСОБА_4 при житті, 08 грудня 2011 року склав заповіт, посвідчений 08.12.2011 року приватним нотаріусом Бишевцем Р.В., зареєстрований в реєстрі за № 4789, відповідно до якого усі права та обов'язки, які належали йому на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть належати у майбутньому, та усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, заповів своєму сину - ОСОБА_2 (позивачу за первісним позовом).

З матеріалів справи вбачається, що померлому ОСОБА_4 належало наступне майно:

- житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1;

- земельна ділянка площею 0,0538 га, кадастровий номер НОМЕР_2, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- земельна ділянка площею 0,0528 га, кадастровий номер НОМЕР_3, надану для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- автомобіль марки ВАЗ 21074, 2003 року випуску, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4, шасі № НОМЕР_5;

- грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією у ТВБВ № 10026/0838 (раніше № 5399/063 м. Боярка) Філії Головного управління по м. Києву та Київській області ПАТ "Державний ощадний банк України" та в ТВБВ № 10026/0844 (раніше № 5399/081 м. Боярка) Філії Головного управління по м. Києву та Київській області ПАТ "Державний ощадний банк України".

ОСОБА_3- позивачка за зустрічним позовом, спадщину після смерті батька прийняла шляхом подання відповідної заяви до районної державної нотаріальної контори, в зв'язку з чим була заведена спадкова справа №469/2014.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Згідно ст. 1 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними є особи, зокрема, які досягли встановленого законом пенсійного віку.

Згідно ч.3 п.3 розділу ХV ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_3 як мати інваліда з дитинства має право на пенсію за віком за досягненням 50 років і стажу роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу роботи догляду за дітьми. Пенсію за віком як матері інваліда з дитинства ОСОБА_3 призначено УПФУ у Києво-Святошинському районі з 2012 року . Тобто на час відкриття спадщини 9.03.2014 року , коли помер її батько їй виповнилося 55 років і вона була непрацездатною та отримувала пенсію за віком.

Вказана обставина підтверджується пенсійним посвідченням ОСОБА_3 НОМЕР_8, а також довідками Управління ПФУ у Києво-Святошинському районі від 07.04.2014року №493, від 01.10.2014року №2627.

Задовольняючи частково зустрічний позов ОСОБА_3, суд І інстанції прийшов правильного висновку проте, що вона має право на обов»язкову частку спадкового майна як непрацездатна дочка спадкодавця,

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки позивачка за зустрічним позовом в порядку ст. 1241 ЦК України має право на обов'язкову частку спадкового майна як непрацездатна дочка спадкодавця, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Тому доводи ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_3 вийшла на пенсію на пільгових підставах і не мала права на обов»язкову частку не заслуговують на увагу.

Разом з тим колегія суддів не погоджується із висновками суду про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пункт 1 ч.2 ст. 16 ЦК України передбачає такий спосіб захисту майнового права судом як визнання права.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виник спір щодо визнання права власності на спадкове майно. 04 липня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно.

Постановами від 04.07.2014 року та 21.10.2014 року державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно з тих підстав, що спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 прийняла його дочка - ОСОБА_3 на підставі заяви № 469 про прийняття спадщини, яка згідно ст. 1241 ЦК України мала право на обов'язкову частку у спадщині.

ОСОБА_2 звернувшись до суду з позовними вимогами, які були ним уточнені , просив: 1. визнати неправомірними дії державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Яхно М.Є. щодо невинесення нею постанов про відмову ОСОБА_3 у видачі свідоцтв про право на спадщину на обов'язкову частку після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4;

2. визнати неправомірними та скасувати постанови № 2044/02-31 від 04.07.2014 року та № 2925/02-31 від 21.10.2014 року державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Яхно М.Є. про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі ОСОБА_2 свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4;

зобов'язати Києво-Святошинську районну державну нотаріальну контору видати йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4:

- на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1;

- на земельну ділянку площею 0,0538 га, кадастровий номер НОМЕР_2, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- на земельну ділянку площею 0,0528 га, кадастровий номер НОМЕР_3, надану для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- на автомобіль марки ВАЗ 21074, 2003 року випуску, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4, шасі № НОМЕР_5;

- на грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією у ТВБВ № 10026/0838 (раніше № 5399/063 м. Боярка) Філії Головного управління по м. Києву та Київській області ПАТ "Державний ощадний банк України" та в ТВБВ № 10026/0844 (раніше № 5399/081 м. Боярка) Філії Головного управління по м. Києву та Київській області ПАТ "Державний ощадний банк України".

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення первісного позову ОСОБА_2 суд І інстанції не звернув уваги на те, що позивач обрав спосіб захисту свого права, який не передбачений ст.16 ЦК України, а тому в задоволенні заявлених вимог слід відмовити.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду І Інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи ; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. ст. 309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2015 рокускасувати в частині задоволення первісного позову ОСОБА_2 до Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, ОСОБА_3 та Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори про визнання протиправними дій відповідача, визнання постанови неправомірною та визнання права власності на майно в порядку спадкування та ухвалити в цій частині нове про відмову в позові.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: