Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі:головуючого: судді Гончарука В.П.

при секретарі Красновій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків по справі №655/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, суд, -

В С Т А Н О В И В :

До суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків звернувся ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків по справі №655/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Свої вимоги сторона заявника (позивача) мотивує тим, що вказане рішення прийнято з порушенням чинного законодавства, а саме про слухання справи не сповіщався відповідач та був позбавлений можливості здійснити захист своїх інтересів під час слухання справи в суді, крім того на час розгляду справи в третейському суді був відсутній сам предмет спору, а саме було виконано в примусовому порядку рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської обл.. за позовом АКБ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та було реалізоване іпотечне майно за рахунок якого була погашена заборгованість по кредитному договору №720/1Ф-398 укладеного між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 та саме по правовідносинах, що виникли по вказаному кредитному догові було постановлено оспорюване третейське рішення.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 наполягав на задоволенні заяви з підстав викладених в заяві про скасування рішення третейського суду , просив поновити строк на оскарження рішення третейського суду, мотивуючи це тим, що відповідач ( скаржник) ОСОБА_1 за адресою, що зазначена в матеріалах третейської справи, на даний час не проживає, будь яких викликів в судове засідання третейського суду та рішення третейського суду не отримував.

Про прийняте рішення скаржнику ОСОБА_1 стало відомо від представників виконавчої служби, в провадженні яких знаходиться виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого листа виданого Дніпровським районним судом м.Києва.

Представник ПАТ «Укрсоцбанку» заперечувала щодо задоволення заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків по справі №655/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, мотивуючи це тим, що рішення прийнято у відповідності до вимог закону України «Про третейські суди», судом направлялись судові повістки за адресою, що зазначена в кредитному договорі, будь яких відомостей від ОСОБА_1 на адресу банку щодо зміни місце проживання не надходило.

Рішення Автозаводського суду Полтавської обл.. на яке посилається представник скаржника, не є підставою для скасування рішення третейського суду, так як банк, у відповідності до вимог чинного законодавства вибирає способи захисту своїх інтересів, та одночасно може звертатись до суду до боржників з позовами щодо стягнення заборгованості по кредитному договору так і про звернення стягнення на предмет іпотеки з метою забезпечення умов виконання кредитного договору, крім того сума, що була отримана від реалізації іпотечного майна, на яке посилається представник скаржника, в повній мірі не погасила заборгованість по кредитному договору.

Суд дослідивши матеріали справи, матеріали третейської справи №655/14 встановив наступне, що відповідно до ст. 51 Закону України «Про третейські суди», що регламентує оскарження рішення суду слідує, рішення суду є остаточним, і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених Законом.

Рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду також визначені статтею 389-5 ЦПК України.

Також п. 14 ч.1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» визначено підвідомчість третейським судам, відповідно до якої третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком: справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку.

Заяву про скасування рішення третейського суду може бути подано до компетентного суду сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейського суду.

Відповідно до матеріалів третейської справи № 655/14 третейським судом на адресу відповідача, що зазначена в кредитному договорі, направлявся виклик в судове засідання, а також направлялось рішення третейського суду.

Виклик в судове засідання та рішення третейського суду були отримані.

Твердження представника ОСОБА_1, що останній змінив місце свого проживання та не знав про слухання справи, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, так як з відповідними заявами про зміну місця свого проживання боржник ОСОБА_1 до банку не звертався.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Також стаття 527 даного Кодексу передбачає, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, що заявником ОСОБА_1 не надано до суду доказів, які б зазначали підстави для скасування рішення третейського суду, визначені ст. 395-5 ЦПК України.

Керуючись ст..ст. 15, 30, 209, 212, 215, 389 -1 - 389 -6 ЦПК України, ст. 51 Закону України «Про третейські суди», суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків по справі №655/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва у відповідності до вимог ч.1 ст.389 -6 ЦПК України, а саме шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 10 діб з дня проголошення рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Апеляційного суду міста Києва.

Суддя: