АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів: Невідомої Т.О., Поливач Л.Д.

при секретарях - Бугай О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління юстиції у м. Києві, про перерозподіл спадщини за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою її представником ОСОБА_3, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_4. Відповідно до заповіту, посвідченого 13 лютого 2006 року державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Основенко Л.М. за реєстровим номером №4-270, спадкодавець заповів позивачці майно - квартиру АДРЕСА_1. На час смерті спадкодавець перебував у шлюбі із відповідачем ОСОБА_2 У зв'язку зі смертю ОСОБА_4, за заявою його дружини ОСОБА_2, як спадкоємцем першої черги, державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори відкрита спадкова справа №121/2012. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29 січня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03 липня 2014 року, позов ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задоволено. Визнано за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом право власності на квартиру АДРЕСА_1. Згадане судове рішення 03.07.2014 року набрало законної сили. Таким чином, у судовому порядку було здійснено розподіл спадщини на користь спадкоємця першої черги ОСОБА_2. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15 вересня 2014 року, позов ОСОБА_1 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини задоволено. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк у два місяці для прийняття спадщини за заповітом. Згадане судове рішення 15 вересня 2014 року набрало законної сили. ОСОБА_1 в межах додаткового строку, визначеного рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15 липня 2014 року прийняла спадщину за заповітом, направивши 14 листопада 2014 року до державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори особисту заяву. З огляду на зазначене, у зв'язку із визначенням судом позивачці додаткового строку на прийняття спадщини за заповітом та прийняття нею такої спадщини, на думку позивача вбачаються підстави для перерозподілу спадщини. Позивачем зазначено, що у зв'язку з необхідністю перерозподілу спадщини відповідно до ч.1 ст.1280 ЦК України, спірне нерухоме майно не може належати відповідачці, та має бути припинено в порядку п.3 ч.1 ст. 346 ЦК України. Позивач просила припинити право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, визнати за позивачем право власності на згадану спірну квартиру, а також визначити порядок виконання судового рішення у відповідності до ст. 217 ЦПК України.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача - ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. При цьому зазначає, що у суду першої інстанції були всі підстави для застосування ч. 1 ст. 1280 ЦК України та вирішення питання про перерозподіл спадщини з підстав викладених у позовній заяві та відповідно припинення за відповідачем права власності на спірну квартиру, визнання за позивачем права власності та визначення порядку виконання рішення суду.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити з викладених в ній обставинах.

ОСОБА_2 та її представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили її відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з‛явилися, про розгляд справи повідомлені за законом належно, причини неявки не повідомили,заяв про відкладення справи не подавали.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторін,або інших осіб,які беруть участь у справі,належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи в апеляційному суді.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам закону і встановленим обставинам справи.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1280 ЦК України якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 3 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Суд відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог.

Згідно зі ст. 119 ЦПК України підставами позову, які, відповідно до ст. ст. 31, 215 цього Кодексу, суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.

Крім того, відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту права подання позову про перерозподіл спадщини, позивач в силу ст. 10 ЦПК України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 посилалась на те, щоу порядку перерозподілу спадкового майна ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, вона має право власності за заповітом на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 32,6 кв.м. Просила у порядку ст. 1280 ЦК України здійснити такий парозподіл.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_4.

Відповідно до заповіту, посвідченого 13 лютого 2006 року державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Основенко Л.М. за реєстровим номером №4-270, спадкодавець заповів ОСОБА_1 майно - квартиру АДРЕСА_1.

На час смерті спадкодавець перебував у шлюбі із відповідачем ОСОБА_2

У зв'язку зі смертю ОСОБА_4, за заявою його дружини ОСОБА_2, як спадкоємцем першої черги, державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори відкрита спадкова справа №121/2012.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29 січня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03 липня 2014 року, позов ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Зазначене судове рішення 03.07.2014 року набрало законної сили.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15 вересня 2014 року, позов ОСОБА_1 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини задоволено.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк у два місяці для прийняття спадщини за заповітом.

Зазначене судове рішення 15 вересня 2014 року набрало законної сили.

Із копії спадкової справ після померлого ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_1 в межах додаткового строку, визначеного рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15 липня 2014 року прийняла спадщину за заповітом, направивши 14 листопада 2014 року до державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори особисту заяву.

За таких обставин, на день відкриття спадщини після ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, до її складу входило право на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 32,6 кв.м, яке позивач мала спадкувати за заповітом.

Між тим, суд першої інстанції не врахував визначені позивачем підстави позову та не перевірив доводів про застосування ст. 1280 ЦК України у контексті обраного нею способом захисту, дійшов передчасного висновку, що обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам закону і встановленим обставинам справи.

Разом з цим, у ст.1241 ЦК України визначено право певних осіб на отримання визначеної (обов'язкової) частки спадкового майна, незалежно від змісту заповіту.

Таким чином, свобода спадкового розпорядження обмежується правом осіб, які закликаються до спадкування незалежно від волі спадкодавця в силу прямої вказівки закону. Перелік таких осіб визначений ст. 1241 ЦК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. До цього переліку входять лише особи, які належать до першої черги спадкоємців за законом і є малолітніми, неповнолітніми, повнолітніми непрацездатними дітьми спадкодавця (в тому числі усиновленими), непрацездатною вдовою (вдівцем), непрацездатними батьками (усиновителями) та дітьми, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Непрацездатними вважаються жінки, які досягли 55 років та чоловіки - 60 років; інваліди І, ІІ, ІІІ груп, незалежно від того, чи призначена їм пенсія.

Відповідно до ст.1241 ЦК України обов'язкова частка у спадщині визначається у розмірі половини від тієї частки, яка належала б кожному зі спадкоємців, що мають право на неї, при спадкуванні за законом, незалежно від змісту заповіту.

Право на обов'язкову частку у спадщині не залежить від згоди інших спадкоємців на її отримання, а також місця проживання спадкоємця.

На час смерті чоловіка ОСОБА_2 досягла пенсійного віку, тобто була непрацездатною, має статус дитини війни, тому вона має право на обов'язкову ј частку у спадщині.

Таким чином, у порядку перерозподілу спадкового майна ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягає визнанню за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1, загальною площею 32,6 кв.м, а за ОСОБА_2 - на ј частину зазначеної квартири.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності правових підстав для встановлення порядку виконання рішення суду першої інстанції є безпідставними, оскільки дані позовні вимоги є самостійними та не підлягають розгляду в даному провадженні.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і зміни рішення, є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З наведених підстав колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задоволення позову.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 4 110, 75 грн.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану її представником ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове наступного змісту.

У порядку перерозподілу спадкового майна, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1, загальною площею 32,6 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування за законом право власності на ј частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 32,6 кв.м.

У іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 4 110 (чотири тисячі сто десять) грн. 75 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до вказаного суду.

Головуючий

Судді

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 22ц/796/13664/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Ключник А.С.

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів: Невідомої Т.О., Поливач Л.Д.

при секретарі - Бугай О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління юстиції у м. Києві, про перерозподіл спадщини за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою її представником ОСОБА_3, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Відповідно до ст.ст. 218,317 ЦПК України колегія суддів проголошує вступну та резолютивну частину рішення, повний текст якого буде виготовлено 09 листопада 2015 року.

Колегія суддів,

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану її представником ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове наступного змісту.

У порядку перерозподілу спадкового майна, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1, загальною площею 32,6 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування за законом право власності на ј частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 32,6 кв.м.

У іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 4 110 (чотири тисячі сто десять) грн. 75 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до вказаного суду.

Головуючий

Судді