У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

Наумчука М.І., Олійник А.С.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про визнання недійсним рішення комісії, визнання незаконним та скасування протоколу засідання комісії, зобов'язання вчинити дії та за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 травня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Донецької області від 6 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом, із урахуванням уточнених позовних вимог просила визнати недійсним рішення комісії публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (далі - ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго») з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення; визнати недійсним протокол засідання зазначеної комісії; зобов'язати відповідача підключити до електромережі будинок АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 1 листопада 2013 року працівниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» складено акт № 191340 про самовільне підключення нею електроустановок до електричної мережі, яка не є власністю енергопостачальника.

За результатами розгляду зазначеного акта 5 листопада 2013 року комісією ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» прийнято рішення, яке оформлено протоколом комісії № 2828, про нарахування їй 28 003 грн 63 коп. не облікованої електроенергії.

Засідання комісії з розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією повинно було проводитись не раніше 21 листопада 2013 року, тому ухвалене на ньому рішення є неправомірним. У протоколі засідання комісії не зазначено відомості щодо об'єму та вартості не облікованої електроенергії, а також відсутній відповідний розрахунок заборгованості.

ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» не застосувало формулу розрахунку заборгованості, визначену у п. 2.7 Методики розрахунку обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН, затвердженої постановою № 562 Національної комісії регулювання електроенергетики України від 20 червня 2006 року (далі - Методика), внаслідок чого значно завищено розмір нарахованої їй вартості не облікованої електроенергії.

Крім того, 12 вересня 2013 року між сторонами укладено договір про користування електроенергією, тому під час укладення договору енергопостачальник міг виявити самовільне підключення до електромережі.

У січні 2014 року ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» звернулось до суду із зустрічним позовом, просило стягнути з ОСОБА_3 вартість не облікованої електроенергії у розмірі 28 003 грн 63 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 1 листопада 2013 року під час перевірки представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» дотримання відповідачем вимог Закону України «Про електроенергетику» та Правил користування електроенергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року (далі - ПКЕЕН), за місцем проживання відповідача виявлено порушення, про що складено акт № 191340 від 1 листопада 2013 року.

Відповідно до Методики відповідачу нараховано 28 003 грн 63 коп. не облікованої електроенергії, яка підлягає стягненню у судовому порядку.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 6 серпня 2014 року, у первісному позові відмовлено. Зустрічний позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» заборгованість за спожиту не обліковану електричну енергію у розмірі 28 003 грн 63 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати судові рішення у справі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову та відмову в зустрічному позові.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 1 листопада 2013 року працівниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» під час перевірки дотримання ОСОБА_3 вимог Закону України «Про електроенергетику» та ПКЕЕН виявлено порушення у вигляді самовільного підключення електроустановок до електричної мережі, яка не є власністю енергопостачальника, а саме: підключення на горищі будинку нульового проводу прихованою електропроводкою поза електролічильником для живлення струмоприймачів, фаза в третій клемі, яке працівники енергопостачальної організації не мали можливості виявити під час контрольного огляду приладу обліку.

За фактом порушення складено акт № 191340 від 1 листопада 2013 року, який підписано ОСОБА_3 без зауважень.

На засіданні ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» із розгляду актів про порушення ПКЕЕН, яке відбулось 5 листопада 2013 року за участю ОСОБА_3, прийнято рішення про нарахування їй 28 003 грн 63 коп. вартості не облікованої електроенергії.

Відмовляючи в первісному позові та задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 допустила порушення ПКЕЕН, що підтверджується відповідним актом, який складено із дотриманням вимог законодавства; вона брала участь у засіданні комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕН; нарахований їй розмір збитків відповідає положенням п. 2.7 Методики; чинним законодавством не передбачено визнання акта про порушення недійсним, оскільки такий є лише фіксацією порушення, яке було встановлено під час проведення постачальником електроенергії перевірки дотримання ПКЕЕН.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд погодився із його висновками та залишив ухвалене ним рішення без змін.

За змістом ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору із енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією.

Відповідно до п. 42. ПКЕЕН споживач електричної енергії, зокрема, зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності.

Згідно із п. 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж.

Відповідно до п. п. 5 п. 3.1 Методики ця Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, у разі самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку.

За змістом п. 3.1 Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5-7 цього пункту, ця Методика застосовується за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі.

Згідно із п. 3.3 Методики якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась), чи набуття права власності на об'єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки.

Відповідно до п. 3.5 Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5, 6 пункту 3.1 Методики, добовий обсяг споживання електричної енергії через проводи, якими здійснене самовільне підключення або підключення поза приладом обліку, визначається за формулою 2.7 Методики.

Згідно із ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установивши, що ОСОБА_3 допустила порушення, визначене підпунктом 5 пункту 3.1 Методики, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, розрахунок вартості не облікованої електроенергії ОСОБА_3 зроблено енергопостачальником відповідно до п. 2.7 Методики за 1097 днів, суди дійшли обґрунтованого висновку про задоволення зустрічного позову.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_3 про вплив на правильність розрахунку розміру збитків неправильного зазначення працівниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в акті про порушення ПКЕЕН типу проводу, який використовувався нею під час виявлення порушення, не заслуговують на увагу з огляду на те, що відповідний акт підписано ОСОБА_3 без зауважень, вона не спростувала належними і допустимими доказами відомості про тип проводу, зазначений в акті про порушення ПКЕЕН, який нею використовувався на час виявлення порушення.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_3 щодо необґрунтованого нарахування порушникам ПКЕЕН податку на додану вартість під час визначення розміру збитків не спростовують висновки судів про наявне порушення нею ПКЕЕН та її відповідальність відповідно до вимог закону.

Апеляційний суд перевіряв законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів ОСОБА_3

Згідно із п. 1 ст. 180.1 Податкового кодексу України платником податку на додану вартість є будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.

Відповідно до ст. 185.1 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

ОСОБА_3 не спростувала, що ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» не є платником податку на додану вартість.

Таким чином, висновки судів про відмову в первісному позові та задоволення зустрічного позову відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також встановленим обставинам справи.

З огляду на викладене, касаційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню, а ухвалені у справі судові рішення - залишенню без змін відповідно до ст. 337 ЦПК України.

Керуючись статтями 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 6 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Т.Л. Ізмайлова

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук

А.С. Олійник