АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4577/15 Головуючий 1 інст. Васильєва О.О.
Справа № 646/4931/15-ц
Категорія: надання послуг Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Шаповал Н.М., Кружиліної О.А.,

за участю секретаря Варюшичевої А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» про захист прав споживача та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

В квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» (далі ПАТ «Харківгаз») про захист прав споживача та відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування вказав, що є споживачем послуг з газопостачання на підставі Типового договору, укладеного з ПАТ «Харківгаз» 14 січня 2012 року.

29 грудня 2014 року він направив на адресу відповідача претензію з вимогою здійснити до 20 січня 2015 року демонтаж закритої ділянки внутрішньобудинкового газопроводу, який проходить через стіну в закритому вигляді по внутрішній частині житлового будинку № 117 по вул. Українській в сел. Високий Харківського району Харківської області, та відділяє квартиру № 1, в якій він проживає, від квартири № 2.

Відповідно до пункту 33 Типового договору відповідач повинен був направити свого представника для складання відповідного акта та протягом 5 днів вирішити питання про усунення порушень або надати йому обґрунтовану відповідь.

Однак розгляд претензії проігноровано. ПАТ «Харківгаз» надав йому відповідь, в якій визнав його порушником вимог цивільного та цивільного процесуального законодавства України, у звязку з чим йому завдано моральних страждань.

Посилаючись на вказані обставини, просив зобовязати ПАТ «Харківгаз» при розгляді претензії від 29 грудня 2014 року не виходити за рамки Типового договору шляхом ствердження у листах на його адресу стосовно порушень з боку ОСОБА_1 положень ЦК України та ЦПК України; стягнути на його користь з ПАТ «Харківгаз» моральну шкоду, розмір якої визначити судом.

Відповідач в особі свого представника позов не визнав, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення про задоволення позову. Зокрема, зазначає, що зміст рішення не відповідає вимогам статті 215 ЦПК України, а посилання на норми статей 11, 16 ЦК України не є обґрунтованим.

Відповідач в запереченнях на апеляційну скаргу просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 і є споживачем послуг з газопостачання на підставі Типового договору, укладеного 14 січня 2012 року з ПАТ «Харківгаз».

29 грудня 2014 року ОСОБА_1 направив на адресу відповідача претензію з вимогою здійснити до 20 січня 2015 року демонтаж закритої ділянки внутрішньобудинкового газопроводу, який проходить через стіну в закритому вигляді по внутрішній частині житлового будинку № 117 по вул. Українській в сел. Високий Харківського району Харківської області, та відділяє квартиру № 1 від квартири № 2 (а. с. 8-10).

Із зазначених позивачем предмета та підстав позову вбачається, що предметом спору стало надання ПАТ «Харківгаз» відповіді, в якій ОСОБА_1 визнано порушником вимог цивільного та цивільного процесуального законодавства України.

Разом з тим, згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права й обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Із відповіді від 09 січня 2015 року № 01-08/12 вбачається, що Мерефьянською філією ПАТ «Харківгаз» претензія ОСОБА_1 розглянута.

Зобовязання ПАТ «Харківгаз» при розгляді претензії від 29 грудня 2014 року не виходити за рамки Типового договору шляхом ствердження у листах на адресу позивача стосовно порушень з боку останнього положень ЦК України та ЦПК України не встановлює для ОСОБА_1 будь-яких обовязків. Діючим законодавством не передбачено такого способу захисту прав.

Зазначена відповідь ПАТ «Харківгаз» може бути визнана в якості доказу при вирішенні іншого спору, де б оспорювались дії, рішення, які є обовязковими до виконання, при вирішенні яких суд зобовязаний буде дати оцінку вказаній відповіді.

За правилами статей 1166, 1167 ЦК України для покладання відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, у тому числі в результаті бездіяльності заподіювача, необхідна сукупність таких обовязкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний звязок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина в заподіянні шкоди.

Таким чином, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний звязок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обовязковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала обєктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Доказів того, що діями ПАТ «Харківгаз» заподіяно моральної шкоди позивачу, матеріали справи не містять. Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності обґрунтованої мотивувальної частини рішення суду не ґрунтуються на законі. Текст процесуального документу відповідає вимогам статті 215 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314 ч. 1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді