Провадження № 22-ц/783/5362/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г., Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю: ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

встановила:

Оскарженим рішенням Галицького районного суду м. Львова від 15 червня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується з рішення суду першої інстанції. Вказує, що відповідач самовільною реконструкцією та ремонтом своєї квартири завдав їм шкоди та незручностей, зокрема, ліквідував вхід на спільний балкон, замурував вікно, яким освітлювалися сходи, що виводять на горище. Крім того зазначає, що стукання під час ремонту прискорило руйнування деяких систем в будинку, створювало тріщини в їх квартирі, що і стало причиною залиття квартири та після заливань спричинило обвал стелі у ванній кімнаті. Щодо стягнення моральної шкоди апелянт пояснює, що така полягає у багаторічних незручностях його сім'ї, яка проживає у понівеченій квартирі, а також це викликає у позивача переживання, безсонні ночі та стреси, що у його віці не бажані.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на заперечення апеляційної скарги, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги та предявлених позовних вимог законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

10.11.2014 року ОСОБА_3 подав позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття, в якому просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 20000 гривень, та моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є власником квартири №2 на вул.Архітекторській,5 в м.Львові. Відповідач проживає поверхом вище в квартирі №3, та неодноразово затоплював його квартиру, а саме: санвузол, кладову та кухню. В ніч з 29 на 30 вересня 2014 року його квартиру в черговий раз було затоплено. Згідно з актом комісії ЛКП «Цитадель-Центр» від 24.10.2014 року, причиною залиття була халатність відношення сантехнічними приладами в квартирі відповідача. Вважав, що діями відповідача йому завдано матеріальну шкоду, який намагається уникнути відповідальності. Внаслідок залиття, його квартира потребує термінового поточного ремонту, оскільки мешкати в ній стало неможливо. Факт завданої майну шкоди підтверджується актами комісії ЛКП «Цитадель-Центр». Відповідач добровільно відшкодувати завдану шкоду не бажає, незважаючи на неодноразові його звернення. Тому просив задовольнити позов.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є співвласником квартири №2 в будинку №5 на вул. Архітекторський у м. Львові, що підтверджується довідкою ЛКП «Цитадель-Центр» №3392 від 04.11.2014 року.

Згідно довідки ЛКП «Цитадель-Центр» №3393 від 04.11.2014 року власником квартири №3 в будинку №5 на вул. Архітекторський у м. Львові є ОСОБА_4

Будинок перебуває на обслуговуванні в ЛКП «Цитадель-Центр».

Встановлено, що комісією ЛКП «Цитадель-Центр» 24.10.2014 року складено акт обстеження квартири №2 на вул. Архітекторський, 5 на предмет залиття. Згідно акту встановлено, що відбулося залиття в приміщенні: кухні стіни площею 6,08 кв.м., стеля площею 3,96 кв.м; туалету стіни площею 6,48 кв.м., стеля площею 1,08 кв.м.; кладовищ стіни площею 3,86 кв.м., стеля площею 1,26 кв.м.; ванни стіни площею 1,8 кв.м, стеля площею 3,0 кв.м. Внаслідок залиття квартири у ванній кімнаті обвалилася стеля площею 2,5 кв.м. Ймовірною причиною залиття квартири є халатне користування сантехнічними приладами власників квартири АДРЕСА_1.

Під час розгляду справи судом було призначено судову будівельно-технічну експертизу на предмет наявності даних пошкодження в приміщеннях квартири №2 на вул.Архітекторській,5 в м.Львові, встановлення причини виникнення таких пошкоджень, та визначення вартості ремонтно-будівельних робіт, необхідних для ліквідації причин виникнення ушкоджень в цій квартирі.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №23/03-15я від 28.05.2015 року, причиною виникнення пошкоджень приміщень квартири №2, що знаходиться в будинку є незадовільний стан загальнобудинкових стояків.

З врахуванням вказаного висновку експертизи суд вказав, що в процесі розгляду справи спростовано посилання позивача на те, що саме діями відповідача - власником квартири №3 ОСОБА_4, йому було завдано шкоду.

При таких обставинах суд відмовив в задоволенні позову.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується відповідно до ст. 1167 ЦК України з урахуванням роз'яснень, наведених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".

У правовідносинах щодо відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди: не позивач доводить наявність вини відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини.

Отже особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Законом України "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон) визначені терміни, які використовуються у ньому, зокрема, визначено, що власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку;

внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди;

споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу;

точка розподілу - місце передачі послуги від однієї особи до іншої, облаштоване засобами обліку та регулювання.

Статтями 20, 21 Закону передбачено права та обов'язки виконавця та споживача житлово-комунальних послуг.

При цьому і виконавець, і споживач зобов'язані укласти договір на надання послуг з визначенням відповідальності за дотримання його умов, своєчасно проводити підготовку житлового будинку, помешкання (в якому він проживає або яке належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період. Аналогічні обов'язки передбачені і для виконавця, який, окрім іншого, зобов'язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень.

У ст. 26 Закону передбачено також істотні умови договору між виконавцем та споживачем, якими є, окрім іншого, вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг; визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу; права та обов'язки сторін; порядок обслуговування мереж та розподіл повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту); порядок здійснення ремонту.

Такі вимоги передбачені і Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, за якими виконавець послуг зобов'язаний проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта; утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт; усувати аварії ситуацій, також виконувати заявки споживачів у строк, установлений законодавством та договором.

Разом із тим чинним законодавством проведено розподіл між поняттями "внутрішньобудинкові" та "внутрішньоквартирні" комунальні мережі.

Відповідно до п. 13 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869, витрати з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення і зливової каналізації та з ліквідації аварій у внутрішньоквартирних мережах визначаються за кожною інженерною системою окремо. Внутрішньобудинковою системою гарячого, холодного водопостачання та централізованого опалення є система від зовнішньої стіни будинку (крім транзитних трубопроводів) до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка або (у разі її відсутності) трійника (врізки) включно, що знаходиться у квартирі споживача (житлового приміщення у гуртожитку), нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку). Загальна вартість технічного обслуговування внутрішньобудинкових інженерних систем визначається як сума вартості технічного обслуговування наявних у житловому будинку (гуртожитку) внутрішньобудинкових систем.

Встановлено, що за клопотанням відповідача 24.02.2015 року була призначена судова будівельно-технічна експертиза, згідно висноків якої №23/03-15я від 28.05.2015 року, причиною виникнення пошкоджень приміщень квартири №2, що знаходиться в будинку є незадовільний стан загальнобудинкових стояків.

В даному висновку також зазначено, що мало місце і залиття квартири №3, тобто квартири ОСОБА_4

Позивач як в районному суді, як і в суді апеляційної інстанції не заявляв клопотань про призначення повторної чи додаткових експертиз, а тому суд правильно надав оцінку обставинам справи та вказаному висновку експертизи.

Судова колегія приймає до уваги також дані з листів Департаменту житлового господарства та інфраструктури ЛМР за вих. №25016-345 від 2.02.2015 року (а.с.36) та за вих. №31-471 від 24.02.2015 року (а.с.53) про те, що є необхідність заміни каналізаційного стояка в будинку, однак для заміни каналізаційного стояка в будинку необхідна згода усіх власників квартир по стояку, в тому числі, власника квартири №2 вищевказаного будинку.

При цьому вказано, що 4.02.2015 року працівниками ЛКП «Цитадель-Центр» повторно проведено обстеження каналізаційного стояка для його заміни, оскільки ймовірною причиною замокання є його несправність.

Тому судова колегія прийшла до висновку, що обставинивказані в листах Департаменту житлового господарства та інфраструктури ЛМР належно огрунтовані.

Таким чином відповідачем ОСОБА_4 доведено, що шкода позивачу завдано не з його вини.

Посилання апелянта на те, що суд не врахував, що раніше відповідач теж завдавав йому матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири №2, судова колегія не приймає до уваги, оскільки жодних доказів про це не представлено і крім того це заперечив в засіданні судової колегії представник відповідача.

Наявність судових спорів між сторонами не може братись до уваги, так відсутні судові рішення про стягнення матеріальної шкоди з відповідача внаслідок залиття квартири позивача.

До того ж в апеляційній скарзі позивач вказує, що ОСОБА_4 дійсно не винен в нанесенні шкоди, бо він фактично в квартирі не проживає, а тут нелегально проживають інші особи (а.с.111). В той же час він не вказує інших осіб відповідачами, помилково вказуючи, що це мав би зясувати суд.

В своїх доводах він також зазначає, що причину залиття квартири вказав йому сантехнік, проте не називає цієї особи та не просив суду викликати в якості свідків будь- яких осіб.

Аналогічно він посилається на жителя квартири №6 вищевказаного будинку, однак не вказуючи його прізвища та не заявляючи клопотання про виклик цієї особи в судове засідання.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому доходить висновку, що підстави для його скасування відсутні й апеляційну скаргу на оскаржуване рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1ч.1ст. 314, ст.315, ст.317 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвали законної сили.

Головуючий: Бермес І.В.

Судді: Мусіна Т.Г.

ОСОБА_5