Провадження № 22-ц/783/3993/15 Доповідач в 2-й інстанції: Монастирецький Д.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Кабаля І.І., Копняк С.М.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» - Славкіної Марини Анатоліївни на рішення Галицького районного суду м. Львова від 04 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» в особі відділення № 27 Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» про повернення строкового банківського вкладу, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

03 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» в особі відділення № 27 Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» про повернення строкового банківського вкладу, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що між ним та відповідачем 06 серпня 2013 року укладено договір строкового банківського вкладу «Швейцарський «Постійний «Квартальний» № 630430/2013 строком на тринадцять місяців з 06 серпня 2013 року по 06 вересня 2014 року з виплатою 9,5% річних на суму вкладу. На виконання вказаного договору ним було надано відповідачу суму вкладу в розмірі 8031 доларів США, що еквівалентно 64 191,78 грн. Він скористався своїм правом на дострокове повернення суми вкладу звернувшись до відповідача із заявою 17 лютого 2014 року, однак кошти йому так і не було повернуто, а на письмові заяви про їх повернення відповідач не реагує. Просив суд стягнути з відповідача суму банківського вкладу в розмірі 6113,91 дол. США, з яких 5731 дол. США залишок суми вкладу та 382,91 дол. США нараховані відсотки; 804,28 дол. США пеня за кожен день прострочення виплати вкладу та 500 доларів США моральної шкоди.

Оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» в особі відділення № 27 Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» про повернення строкового банківського вкладу, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь ОСОБА_2 залишок суми вкладу в розмір 5 731 (п'ять тисяч сімсот тридцять один) долар США, що еквівалентно 136 255 (сто тридцять шість тисяч двісті п'ятдесят п'ять) 87 (вісімдесят сім) коп.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь ОСОБА_2 залишок суми вкладу в розмірі 382 (триста вісімдесят два) долари США 91 (дев'яносто один) цент, що еквівалентно 9 101 (дев'ять тисяч сто одна) грн. 77 (сімдесят сім) коп.

В решті задоволення вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Галицького районного суду м. Львова від 31 липня 2015 року стягнуто з публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» в особі відділення № 27 публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» в дохід держави 1 453 (одну тисячу чотириста п'ятдесят три) грн. 57 (п'ятдесят сім) коп. судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 31 липня 2015 року виправлено описку допущену в рішенні Галицького районного суду м. Львова від 04.03.2015 року у справі 461/11810/14-ц (провадження № 2/461/217/15) шляхом викладу третього абзацу резолютивної частини рішення наступним чином «Стягнути з публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь ОСОБА_2 382 (триста вісімдесят два) долари США 91 (дев'яносто один) цент, що еквівалентно 9101 (дев'ять тисяч сто одна) грн. 77 (сімдесят сім) коп. нарахованих відсотків».

Рішення суду оскаржила уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» - Славкіна М.А., вважає його необґрунтованим у зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин справи і таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що у зв'язку з останніми політичними подіями в країні, посилився відтік (зменшення) депозитних коштів (вкладів) населення (фізичних осіб) в Банку, що призводить до погіршення фінансового стану ПАТ «ВіЕйБі Банк». Підписуючи договір банківського вкладу на вимогу, позивач (п. 2.1. Договору) ознайомився з ним і погодився, що відкриття та обслуговування його поточного рахунку буде здійснюватися в порядку та на умовах встановлених вказаним Договором і Правилами відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб ПАТ «ВіЕйБі Банк». Крім цього, позивач своїм підписом підтвердив, що сторони досягли згоди з усіма істотними умовами Договору та Правил. Посилається на п. 9.1.1 Правил, у якому зазначено, що вкладник, як клієнт, повідомлений про те, що стосовно деяких операцій можуть застосовуватися обмеження (наприклад за сумою операцій), встановлені законодавчими та нормативними актами, внутрішніми правилами та процедурами банку, інших банків та/чи платіжних систем, через які ці операції здійснюються. Просить скасувати рішення Галицького районного суду м. Львовав частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове, яким у задоволенні цих вимог відмовити та в решті рішення залишити без змін.

Відповідач та його представник повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення їм поштових відправлень (а.с. 127, 128), в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, причину своєї неявки суду не повідомили, матеріалів справи достатньо для розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Частиною 1 ст. 292 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.

Захист цивільних прав це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Право визначення підстав і предмета позову належить позивачеві (ст. ст. 3, 10, 31 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Згідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Крім того, важливим є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Колегія суддів приходить до переконання, що дане рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 виходив з того, що Банком у порушення укладеного між сторонами Договору строкового вкладу, вчасно не повернуто позивачу суму вкладу та відсотки, обумовлені договором та керуючись положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», дійшов висновку про стягнення заборгованісті по вкладу та відсотки. Відмовляючи позивачу у стягненні пені та моральної шкоди виходив з положеньстатті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зазначивши, що що під час тимчасової адміністрації такі не здійснюються, в тому числі нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), та Закону України «Про банки і банківську діяльність», п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» вказуючи на те, що відшкодування моральної шкоди у спірних правовідносинах договором банківського вкладу не передбачено.

Рішення суду першої інстанції оспорюється лише в частині стягнення заборгованісті по вкладу та відсотках.

Судом встановлено, що 06.08.2013 року між ОСОБА_2 (вкладником) та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») в особі головного експерта ОСОБА_5 (Банк), укладено договір банківського вкладу «Швейцарський «Постійний» «Квартальний» № 630430/2013 строком на тринадцять місяців з 06.08.2013 року по 06.09.2014 року з виплатою 9,5% річних на суму вкладу (а.с. 9).

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що Банк відкриває на ім'я Вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» № 1658, код банку 380537, надалі - Рахунок-кореспондент. На цей рахунок-кореспондент Банк перераховує нараховані проценти за збереження Вкладу та може бути перерахований вклад по закінченню строку його дії.

Пунктом 1.5 Договору банківського вкладу передбачено, виплату процентів, нарахованих на Вклад за ставкою 9,5 процентів.

Пунктом 1.7. встановлено дату вимоги Вкладником вкладу - 06.09.2014 року.

06.08.2013 року Вкладником на депозитний рахунок Банку внесено 8031 дол. США, що підтверджується квитанцією № 228982 (а.с. 11).

17.02.2014 року позивач скористався правом на дострокове повернення депозитних коштів на підставі п.п. 1.2, 1.6 Договору, у зв'язку з чим звернувся до Банку із заявою про дострокове розірвання договору банківського вкладу, що відповідачем не заперечується (а.с. 12).

Проте ПАТ «ВіЕйБі Банк» не виконав вимоги позивача в повній сумі і в строк до 06.09.2014 року, посилаючись на відсутність готівки у зв'язку з економічною кризою та політичною ситуацією у державі .

03.10.2014 року позивач звернувся з позовом в суд до відповідача про стягнення заборгованості.

Згідно Руху коштів по рахунку з 06.08.2013 року по 15.01.2015 року, наданого відповідачем, вихідний залишок по депозитному вкладу становить 6 117,90 дол. США.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 року № 733/БТ «Про віднесення ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.11.2014 року прийнято рішення № 123 про запровадження тимчасової адміністрації строком на три місяці з 21.11.2014 року по 20.02.2015 року та виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 24.11.2014 року прийнято рішення № 128 (а.с. 64-65) про призначення провідного професіонала з питань врегулювання платоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіної Марини Анатоліївни.

Відповідно до п. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з п. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до переконання, що посилання уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» в апеляційній скарзі на постанову Правління Національного банку України № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - є безпідставним, оскільки вона була прийнята 19 березня 2015 року і на момент розгляду судом першої інстанції даної справи, вказаної обставини не існувало.

В той же час строк виконання зобов'язань за договором банківського вкладу, укладеного між ОСОБА_2 (вкладником) та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк», закінчився ще до початку введення в Банку тимчасової адміністрації, оскільки ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про дострокове розірвання договору та повернення вкладу 17 лютого 2014 року (так як строк виконаннязобов'язання по депозитному вкладу згідно договору встановлено датою - 06.09.2014 року) та 03.10.2014 року звернувся з позов в суд до відповідача про стягнення заборгованості, а введення тимчасової адміністрації відбулося 21 листопада 2014 року відповідно до постанови Національного банку України від 20 листопада 2014 року № 733.

Щодо розміру стягнутої з відповідача суми, то апеляційна скарга не містить посилання на неправильність розрахунку суми, що підлягала виплаті.

Таким чином, апеляційна інстанція погоджується з аргументованим висновком суду першої інстанції про те, що відповідач зобов'язаний повернути позивачу суму банківського вкладу в розмірі 6 113,91 дол. США, з яких: 5 731 дол. США залишок суми вкладу, що еквівалентно 136 255,87 грн., та 382,91 дол. США нараховані відсотки, що еквівалентно 9101,77 грн.

Рішення суду в частині стягнення судового збору не оскаржується.

Колегія суддів погоджується з висновками районного суду, оскільки суд правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті і справедливе рішення, дійшовши його на основі повно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, з дотриманням норм матеріального й процесуального права.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, були належним чином досліджені судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди відповідача з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою.

Інших належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, апелянтом не представлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Рішення відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305 ч. 2, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314 ч. 1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» - Славкіної Марини Анатоліївни - відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 04 березня 2015 року, у якому ухвалою цього ж суду від 31 липня 2015 року виправлено описки, та додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 31 липня 2015 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Монастирецький Д.І.

Судді: Кабаль І.І.

Копняк С.М.