АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа №22-ц/796/8308/2015 Головуючий у 1-й інстанції -Сальникова Н.М.
Доповідач - Заришняк Г.М
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого: Заришняк Г.М.

Суддів: Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі: Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду міста Києва цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що її з відповідачем донька, ОСОБА_3, є студенткою ІІ курсу денної форми навчання Національного університету біоресурсів і природокористування України, у зв»язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач має дохід та має можливість надати дитині матеріальну допомогу, просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, починаючи з 01.01.2015 року і до закінчення нею навчання - до 30.06.2017 р.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 27 квітня 2015 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 у зв'язку із продовженням навчання у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 29.12.2014 року по 30.06.2017 року, до закінчення дитиною навчання. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційні скарзі відповідач ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду, визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, у розмірі 1/8 частини від всіх його доходів, починаючи з 29.12.2014 року по 30.06.2017 року, до закінчення дитиною навчання.

В суді апеляційної інстанції відповідач підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Відповідачка та третя особа у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обгрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони є батьками народженої у їх зареєстрованому шлюбі доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.2,8/.

Згідно довідки Національного університету біоресурсів і природокористування України №1324 від 26.11.2014 року, ОСОБА_3, є студентом II курсу денної форми навчання факультету ветеринарної медицини, з терміном навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року /а.с.9/.

Стягуючи з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 у зв'язку із продовженням навчання у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 29.12.2014 року по 30.06.2017 року, до закінчення дитиною навчання, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем під час розгляду справи не було надано суду жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування неспроможності сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу).

Проте з такими висновками суду повністю погодитися не можна.

Відповідно до вимог ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

У відповідності з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з роз»ясненнями, що містяться в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

На підставі ч.2 ст.200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як видно з доводів відповідача та наданих ним відповідних письмових доказів, він не відмовляється від підтримки доньки, але не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Як видно зі справи, середня заробітна плата ОСОБА_1 без утримання податків та обов»язкових платежів в січні 2015 р. складала 6 479 грн. 25 коп.

З 12.08.2010 р. відповідач перебуває у новому зареєстрованому шлюбі, від якого має малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Його дружина не працює у зв»язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, Відповідач має батьків -пенсіонерів, які потребують його матеріальної допомоги.

Вказані обставини, помилково не враховані судом при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню на користь позивачки.

За змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_2 працює і також має можливість надання утримання доньці.

В справі відсутні переконливі докази, які б свідчили про потребу доньки сторін у наданні матеріальної допомоги для навчання з боку батька саме в розмірі, визначеному судом першої інстанції.

Враховуючи конкретні обставини справи, наявність у відповідача матеріальних можливостей у наданні третій особі вказаної матеріальної допомоги, колегія суддів вважає необхідним розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь позивачки аліментів на утримання ОСОБА_3 зменшити з 1/6 до 1/8 частки від заробітку (доходу) відповідача з 29.12.2014 року по 30.06.2017 року до закінчення дитиною навчання, змінивши судове рішення в цій частині.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 квітня 2015 року змінити, зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 у зв»язку з продовженням навчання з 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача до 1/8 частки від заробітку (доходу) відповідача з 29.12.2014 року по 30.06.2017 року, до закінчення дитиною навчання.

В решті рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 квітня 2015 року залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: