АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 вересня 2015 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Головачова Я.В., Соколової В.В.

при секретарі - Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення часток у спільній сумісній власності,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом до ОСОБА_3 про визначення ідеальних часток у спільній сумісній власності.

На обґрунтування своїх вимог зазначали, що їм та відповідачу праві спільної сумісної власності в рівних долях належить квартира №58, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 у м. Києві.

Посилаючись на те, що між ними та ОСОБА_3 виникли неприязні стосунки з приводу користування квартирою, та не досягнуто згоди щодо визначення розміру часток у спільній сумісній власності, просили суд визначити ідеальні частки у розмірі по 1/3 частини кожному із співвласників.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 02.07.2015 р. у задоволенні позову відмовлено.

Справа №756/4052/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/10562/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Тітова М.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення їх позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Зазначали, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що частки сторін у праві власності на квартиру визначені по 1/3 частині та, що квартира належить їм на праві спільної часткової власності, оскільки у свідоцтві про право власності на квартиру зазначено, що вона належить на праві спільної сумісної власності членам однієї сім'ї в рівних долях.

Також вказували на те, що суд залишив поза увагою їх доводи про те, що ОСОБА_3 перешкоджає їм в користуванні квартирою, а тому вони не можуть користуватися належними їм частками у спільній сумісній власності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

ОСОБА_3 просив апеляційну скаргувідхилити, посилаючись на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

З свідоцтва про право власності на житло від 22.01.1998 р., виданого відділом приватизації житла Державного комунального управління житлового господарства Мінського району м. Києва,убачається квартира АДРЕСА_2 у м. Києві належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та членам його сім'ї: ОСОБА_1, ОСОБА_6 в рівних долях.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що частки сторін у праві власності на квартиру визначені по 1/3 частині, квартира їм належить на праві спільної часткової власності, а не на праві спільної сумісної власності, а тому відсутні підстави для додаткового визначення належних їм часток.

Такий висновок ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

За змістом ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частиною 1 статті 357 цього Кодексу визначено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Оскільки частки сторін у праві власності на квартиру визначені і вони є рівними, суд дійшов правильного висновку про те, що вона належить сторонам на праві спільної часткової власності.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду в цій частині не спростовують.

Що стосується доводів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідач перешкоджає їм у користуванні належними їм частками, то такі твердження не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вимог про усунення перешкод в користуванні їх власністю та визначення порядку користування квартирою позивачі не заявляли.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Судді: