АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження : 22ц/790/6200/15 Головуючий 1-ї інстанції - Довготько Т.М.
Справа № 2-2323/11 Доповідач - Шевченко Н.Ф.
Категорія : договірне.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Івах А.П., Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами Повного товариства «Ломбард «Капітал» Лапоног та Дороднова», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_4 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Повного товариства «Ломбард «Капітал»Лапоног та Дороднова» в особі директора Дородного Юрія Володимировича, третя особа - ОСОБА_5 про визнання договору про надання фінансового кредиту та договору іпотеки недійсними; зустрічним позовом Повного товариства «Ломбард «Капітал» Лапоног та Дороднова» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про припинення права власності та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2011 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до Повного товариства «Ломбард «Капітал»Лапоног та Дороднова» (далі Товариство) про визнання договору про надання фінансового кредиту та договору іпотеки недійсними.

В обґрунтування позову посилались на те, що у липні 2010 року між Товариством та ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітнім ОСОБА_4, 1993 року народження, було укладено в простій письмовій формі договір про надання фінансового кредиту в розмірі 63 000 грн. терміном на шість місяців до 21 січня 2011 року під 4% за кожен місяць зі сплатою штрафу у розмірі 30 процентів від суми боргу за порушення строків оплати відсотків за кредитом або строку погашення основного боргу.

На виконання зобов'язань за кредитним договором 21 липня 2010 року сторонами було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, предметом якого стала трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1.

При укладанні договору про надання фінансового кредиту Товариством було порушено вимоги ч.2 ст. 32 ЦК України, згідно з якою на вчинення неповнолітнім угоди по відношенню до нерухомого майна повинна бути письмова згода батьків, посвідчена нотаріусом. ОСОБА_5, третя особа по справі, є батьком неповнолітнього ОСОБА_4, який згоди на укладання договору не надавав.

Таким чином, при укладанні договору про надання фінансового кредиту неповнолітній ОСОБА_4 не мав необхідного об'єму цивільної дієздатності.

В свою чергу, Товариство звернулось до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в якому просив припинити право власності на спірну квартиру №52 за вказаною адресою та визнати за ним право власності на цю квартиру в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки з посиланням на п. 11 Договору іпотеки, яким обумовлено, що вразі невиконання іпотекодавцями будь-якого із взятих на себе зобов'язань за договором про надання фінансового кредиту, право власності на предмет іпотеки в повному обсязі переходить до іпотекодержателя, який вправі на свій розсуд задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки.

З часу отримання кредиту, відповідачі свої обов'язки по поверненню суми позики не виконують, тому просить задовольнити позовні вимоги.

Третя особа ОСОБА_5 основний позов підтримав та просив його задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечував.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2011 року позов ОСОБА_2., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Зустрічний позов Повного товариства «Ломбард «Капітал» Лапоног та Дороднова» також залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі Повне товариство «Ломбард «Капітал» Лапоног та Дороднова» просить скасувати рішення суду першої інстанції з частині залишення зустрічного позову без задоволення, змінити рішення, яким зустрічний позов задовольнити, в іншій частині рішення залишити без змін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по суті їх позовних вимог.

Також, ОСОБА_4 в своїй апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні первісного позову скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційних скарг апелянти посилаються на порушення судом норм процесуального і матеріального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що сторонами були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статті 6, 627 ЦК України розкривають сутність свободи договору, відповідно до яких сторони самостійно в кредитному договорі врегулювали відносини надання, використання та повернення кредитних коштів.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що укладений між сторонами договір відповідає вимогам ст. 203 ЦК України, його зміст не суперечить положенням Цивільного кодексу України, а також іншим актам цивільного законодавства, волевиявлення учасників договору було вільним і відповідало їх внутрішній волі, договорі був спрямований на реальне настання наслідків, що обумовлені договором, що заявлені сторонами позовні вимоги є безпідставними,позивачами не доведено обґрунтованість таких вимог.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції і вважає його правильним,оскільки він відповідає встановленим судом обставинам,ґрунтується на законі та доказах ,досліджених в судому засіданні ,яким надана належна правова оцінка.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21 липня 2010 року між Повним товариством «Ломбард «КАПІТАЛ» Лапоног та Дороднова» в особі директора Дороднова Ю.В. та ОСОБА_2., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 280, відповідно до якого ОСОБА_2., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надано кредитні кошти у сумі 63 000 грн. по 21 000 грн. кожному, які вони отримали в касі позивача, що підтверджується записом в реєстрі видачі щоденних фінансових кредитів по договорам та зобов'язались повернути до 21 січня 2011 року як то передбачено п.1.2 Договору фінансового кредиту (а.с.5).

На забезпечення виконання зобов'язань позивачів за кредитним договором в цей же день був укладений нотаріально посвідчений договір іпотеки відповідно до якого позивачі, діючи від свого імені, передали в іпотеку належну їм на праві власності трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 64,4 кв.м., житловою площею 43,5 кв.м. (а.с.6-7).

Зазначені договори укладені у письмовій формі, підписані сторонами без застережень та відповідали їх волевиявленню на час їх укладання. За своєю формою та змістом договори відповідають вимогам чинного законодавства.

Позивач ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, на день підписання договору про надання фінансового кредиту № 280 та договору іпотеки мав статус фізичної особи - підприємця, а тому мав повну цивільну дієздатність (а.с.78).

Вказане свідоцтво в установленому законом порядку недійсним не визнано.

Більше того, судовими рішеннями Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2013 року та Вищого адміністративного Суду України від 21 травня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Харківської міської ради, Департаменту державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Харківської міської ради про визнання свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця недійсним, якими позовні вимоги залишені без розгляду через порушення строку на звернення до адміністративного суду, встановлено, що в договорі іпотеки від 21 липня 2010 року іпотекодавцем 3 вказаний ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 місце його роботи вказане: фізична особа-підприємець, згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, виданого виконавчим комітетом Харківської міської ради 21.07.2010 року.

Тобто вказане свідчить про те, що ОСОБА_4 під час підписання договору іпотеки було достеменно відомо про державну реєстрацію його як фізичної особи-підприємця.

Посилання представника позивачів ОСОБА_8 на висновок судово-почеркознавчої експертизи № 7560 від 10.08.2012 року, складеного експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім..засл.проф.М.С.Бокаріуса, яким встановлено, що підпис на реєстраційній картці на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, виконано іншою особою, правового значення при розгляді апеляційним судом вказаної справи немає, оскільки позов про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсним позивачами пред'явлено з інших правових підстав. Крім того, вказаний висновок наданий експертом в рамках іншого спору, який розглядався судом іншої юрисдикції після ухваленого рішення, яке переглядається апеляційним судом.

Відповідно ч.1 та 2 статті 303 ЦПК України

1. Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

2. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

З огляду на зазначене, рішення суду в цій частині є законним та обґрунтованим, підстав для задоволення апеляційних скарг ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4та ОСОБА_5. немає.

Відповідно п.8 Договору іпотеки узгоджена вартість переданого в іпотеку майна складає - 63 000 (шістдесят три тисячі) грн. 00 коп.

Пунктом 11 Договору іпотеки обумовлено, що в разі невиконання іпотекодавцями будь-якого із взятих на себе зобов'язань за договором про надання фінансового кредиту № 280 від 21 липня 2010 року право власності на предмет іпотеки в повному обсязі по цьому договору переходить до іпотекодержателя. Іпотекодержатель вправі на свій розсуд задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки іншим способом, що передбачений розділом V Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року.

Разом з тим, статтею 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Заявляючи вимоги про визнання права власності на предмет іпотеки, Ломбард, як іпотекодержатель, не вказав, яка загальна сума заборгованості складає за договором фінансового кредиту, яка вартість предмету іпотеки, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні зустрічного позову Ломбарда.

Доводи апеляційної скарги Ломбарду вказаних висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги Повного товариства «Ломбард «Капітал» Лапоног та Дороднова», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий

Судді