РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2162/13-ц

29 вересня 2015 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуюча суддя - Грипіч Л. А.

при секретарі - Мельник Р. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання самочинного будівництва,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила з підстав передбачених статтями 376 та 386 ЦК України, визнати будівництво добудови, надбудови 2-го поверху суміжної з її частиною будинку АДРЕСА_1 та встановлення фундаменту паркану, яке проводиться ОСОБА_2 на частині земельної ділянки, яка належить їй на праві приватної власності, самочинним та зобов'язати відповідача знести споруди побудовані ним на цій частині земельної ділянки, яка належить їй на праві власності, стягнути з нього судові витрати по справі.

В обґрунтування позову покликається на те, що відповідачем було проведено будівельні роботи з влаштування добудови та надбудови частини будинку АДРЕСА_1 та втановлено паркан з фундаментом на частині земельної ділянки, яка належить їй на праві приватної власності згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №065733.

Посилаючись на те, що діями відповідача порушено її право на вільне та безпечне володіння, користування і розпорядження власним будинком, просила про задоволення позову.

В ході судового розгляду позивач уточнила свої позовні вимоги подавши 30.07.2015 року заяву про уточнення позовних вимог. Покликаючись на висновок експерта №40728/4_ЮШ від 23.09.2014 року судової будівельно-технічної експертизи та на висновок експерта №50206/3_ЮШ від 30.03.2015 року додаткової судової будівельно-технічної експертизи просила зобов'язати відповідача ОСОБА_2 упродовж 15 календарних днів після набрання рішенням суду законної сили за власний рахунок демонтувати існуючу огорожу із профільного листкового заліза, демонтувати бетонний фундамент під огорожу, провести засипку утвореної внаслідок демонтажу фундаменту траншеї ґрунтом та спланувати поверхню земельної ділянки, що межує із земельною ділянкою ОСОБА_1 по вул. Тараса Бульби,12А в м.Костопіль Рівненської області та зобов'язати ОСОБА_2 упродовж 30 календарних днів після набрання рішення суду законної сили за власний рахунок провести демонтаж добудови до існуючої частини житлового будинку по межі двох суміжних земельних ділянок по вул. Тараса Бульби,12А в м.Костопіль Рівненської області, що належить на праві власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2, та привести добудову у відповідність до вимог п.3.25* ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень".

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав у повному обсязі покликаючись на обставини викладені в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог від 30.07.2015 року.

Представники відповідача за довіреністю ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 позов не визнали та пояснили, що при проведенні добудови та надбудови були дотримані всі будівельно-технічні норми і відхилень від проекту та земельних меж допущено не було .

Представник прокуратури Костопільського району ОСОБА_6 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав частково тільки в частині демонтажу побудованого відповідачем стаціонарного паркану з фундаментом на земельній ділянці позивачки.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідка ОСОБА_7, розяснення експерта ОСОБА_8 та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Встановлено, що сторони є співвласниками житлового будинку №12А по вул. Тараса Бульби в м.Костопіль Рівненської області. Позивач є власником квартири №1 у спірному будинку, відповідачу на праві власності належить квартира №2 в цьому ж будинку.

Крім того, сторони є власниками суміжних земельних ділянок розташованих за адресою: Рівненська обл., м.Костопіль, вул.Т.Бульби,12А в складі: ділянка №1 площею 0,0367 га (кадастровий №:03:007:0702), за адресою: м.Костопіль, вул.Т.Бульби,12А/1, яка перебуває у власності ОСОБА_1 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку від 23.10.2009 року серії ЯИ №065733 виданого на підставі рішення Костопільської міської ради від 16.04.2009 року №675; ділянка №2 площею 0,0391 га (кадастровий №:03:007:03712), за адресою: м.Костопіль, вул.Т.Бульби,12А/2, яка перебуває у власності ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку від 19.10.2006 року серії ЯГ №371907 виданого на підставі договору купівлі-продажу №3168 від06.12.2005 року та рішення Костопільської міської ради від 18.08.2006 року №56.

З метою поліпшення житлових умов та зі згоди співвласника житлового будинку, що засвідчено письмовою заявою ОСОБА_1 від 14.03.2011 року та нотаріально посвідченої заяви від 08.12.2011 року, відповідач ОСОБА_2 розпочав будівельні роботи по проведенню добудови та надбудови другого поверху суміжної частини житлового будинку та встановив паркан з фундаментом по спільній межі земельних ділянок.

Суд вважає, що позовні вимоги заявлені до ОСОБА_2, в частині зобов'язання відповідача за власний рахунок демонтувати існуючу огорожу із профільного листкового заліза, бетонний фундамент під огорожу внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення.

Відповідно до Висновку експерта №40728/4_ЮШ судової будівельно-технічної експертизи від 23.09.2014 року, при проведенні досліджень експертом встановлено, що на спірній ділянці (спільна межа земельних ділянок) наявний заступ встановленого гр.ОСОБА_2 стаціонарного паркана з фундаментом на земельну ділянку, що належить ОСОБА_1, площа заступу стаціонарного паркана становить 0,2 кв.м. периметр 11,93 м, площа заступу фундаменту стаціонарного паркана - 0,8 кв.м. периметр 15.12 м. Реконструйована частина житлового будинку, що належить гр.ОСОБА_2 проходить по межі двох ділянок.

Для звільнення самовільно зайнятої частини земельної ділянки необхідно демонтувати існуючу огорожу із профільного листкового заліза, демонтувати бетонний фундамент під огорожу, провести засипку утвореної внаслідок демонтажу фундаменту траншеї ґрунтом та спланувати поверхню земельної ділянки.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України об'єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва особи, зазначені у цих пунктах, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об'єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат.

Отже, за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, статті 3 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, суд рахує, що відповідач ОСОБА_2 звівши стаціонарний паркан з фундаментом на межі земельних ділянок та допустивши заступ на земельну ділянку, що належить ОСОБА_1, порушив права інших осіб (сусідів), а усунення таких порушень, відповідно до висновку експертизи, можливе лише шляхом демонтажу .

Що ж до вимоги позивача, щодо зобов'язання відповідача упродовж 30 календарних днів після набрання рішення суду законної сили за власний рахунок провести демонтаж добудови до існуючої частини житлового будинку по межі двох суміжних земельних ділянок по вул. Тараса Бульби,12А в м.Костопіль Рівненської області, що належить на праві власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2, та привести добудову у відповідність до вимог п.3.25* ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", то суд рахує її необґрунтованою.

Судом встановлено, що позивач отримав згоду співвласника майна на проведення добудови, замовив та виготовив проект капітального ремонту частини житлового будинку з влаштуванням добудови та надбудови. Крім того, подав декларацію про початок виконання будівельних робіт, зареєстроване інспекцією ДБАК в Рівненській області від 28.05.2012 року, а також має містобудівні умови та обмеження №20 від 28.05.2012 року, затверджені начальником відділу архітектури та містобудування Костопільської РДА.

Тобто, будівельні роботи розпочато та проведено відповідно до розробленого та погодженого із відповідними організаціями проекту, з дозволу на проведення будівельних робіт та з погодження із власником суміжної частини будинку.

Дана обставина не підлягає доказуванню, відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, оскільки встановлена судовим рішення Костопільського районного суду від 06 серпня 2013 року, що набрало законної сили.

З висновку експерта №50206/3_ЮШ від 30.03.2015 року додаткової судової будівельно-технічної експертизи вбачається, що проведення капітального ремонту житлового будинку з влаштуванням добудови та надбудови 2-го поверху по вул.Т.Бульби,12А/2 в м.Костопіль не відповідає проекту, а саме: внутрішні розміри мають незначні відхилення пов'язані з товщиною шару опорядження, зовнішні розміри мають незначні відхилення пов'язані з товщиною шару опорядження, влаштований водостік здійснюється по двох ринвах замість чотири, примикання зі сторони двору виконано бітумною черепицею замість оцинкованою сталлю. Сам проект на "Капітальний ремонт житлового будинку з влаштуванням добудови та та надбудови 2-го поверху по вул.Т.Бульби,12А/2 в м.Костопіль" передбачає влаштування добудови до існуючої частини житлового будинку по межі двох суміжних ділянок, що порушує вимоги п.3.25* ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень".

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що її товариством був розроблений проект відповідно до чинного законодавства та діючих будівельних норм. Оскільки було погодження співвласника на проведення добудови, то влаштування добудови було погоджено по межі двох суміжних ділянок, без дотримання відступу 1 м. Крім того, проект проведення добудови погоджено всіма відповідними організаціями, тому він відповідає будівельним нормам.

Експерт ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що відхилення від проекту незначні ніяким чином не загрожують життю осіб та не порушує права позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що добудова проведена відповідно до розробленого та погодженого із відповідними організаціями проекту, з дозволу на проведення будівельних робіт та з погодження із співвласником суміжної частини. Проведена добудова по своїх конструктивних та планувальних рішеннях відповідає вимогам ДБН .

Доказів на підтвердження завдання шкоди позивачем не надано, а судом не здобуто доказів на підтвердження того, що добудова та надбудова до частини будинку порушує права позивача.

Оскільки спірна добудова не суперечить суспільним інтересам та не порушує права інших осіб, тому не містить істотного порушення будівельних норм, а відхилення від робочого проекту при проведенні будівельних робіт є незначними.

Виходячи з вище наведеного, та відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, згідно якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позивачем не доведено обставин наведених в позовній заяві , тому пред'явлений позов є необґрунтованим, та таким, що не підлягає до задоволення.

Відповідно до положень норм статей 16, 386, 391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі шляхом знесення будівлі у разі порушення прав власника і неможливості усунення цих порушень іншим способом.

Разом з тим, як вбачається зі змісту ч. 7 ст. 376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Враховуючи приведену норму закону суд приходить до висновку, що позов, в частині позовних вимог про зобов'язання ОСОБА_2 за власний рахунок провести демонтаж добудови не підлягає до задоволення з тих підстав, що позивачем не доведено факту порушення її прав з боку відповідача в результаті проведення будівельних робіт.

У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що несені ним і документально підтверджені в сумі 2214,70 грн. ( 2700 грн.+500 грн.+1000 грн.+114,70 грн.+114,70 грн.):2) .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60, 209,212,214-215 ЦПК України, ст.16,376,386,391 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання самочинного будівництва - задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 за власний рахунок демонтувати існуючу огорожу із профільного листкового заліза, демонтувати бетонний фундамент під огорожу, провести засипку утвореної внаслідок демонтажу фундаменту траншеї грунтом та спланувати поверхню земельної ділянки, що межує із земельною ділянкою ОСОБА_1 по вул. Тараса Бульби,12А в м.Костопіль Рівненської області.

В задоволенні позову в частині вимоги про зобовязання ОСОБА_2 упродовж 30 календарних днів після набрання рішенням суду законної сили за власний рахунок провести демонтаж добудови до існуючої частини житлового будинку по межі двох суміжних земельних ділянок по вул. Тараса Бульби,12А в м.Костопіль Рівненської області, що належить на праві власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2, та привести добудову у відповідність до вимог п.3.25* ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" - відмовити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2214 (дві тисячі двісті чотирнадцять) грн. 70 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:ОСОБА_9