Провадження № 2/127/4737/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

28.09.2015 року м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Волошина С.В.,

при секретарі Тонкопій Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратили право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23.06.2015 року звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивували тим, що позивачі є матірю і сином, з 1995 року зареєстровані і постійно проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач ОСОБА_1 є основним квартиронаймачем, на її імя відкрито основний рахунок №160171 в ТОВ «ЖЕО». Відповідач ОСОБА_3 є колишнім чоловіком ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2, зареєстрований у вказаній квартирі з 1995 року. ОСОБА_3 у вересні 1997 року залишив квартиру, забрав з неї всі свої речі, місце його проживання позивачам невідоме. З того часу він квартирою не цікавиться, своїх речей у ній не зберігає, участі в утриманні квартири і оплаті комунальних платежів не приймає. Всі обовязки, повязані з договором найму квартири покладені на позивачів.

Оскільки відповідач без поважних причин понад 6 місяців не проживає в квартирі, позивачі вважають, що він втратив право користування квартирою №6 по вул. Пирогова, 80 в м. Вінниці. На відповідача нараховуються комунальні платежі, які позивачі змушені оплачувати, не маючи змоги оформити житлову субсидію без довідки про доходи відповідача. З причин фактичної відсутності відповідача за місцем реєстрації позивачі не мають змоги реалізувати своє право на приватизацію житла.

Викладене стало підставою звернення позивачів до суду з даним позовом.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, надали до канцелярії суду заяви, в яких просили суд розгляд справи провести у їх відсутність, позов підтримали, просили його задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечили.

Відповідач ОСОБА_3О в судове засідання повторно не з'явився, будучи, в порядку визначеному законом, належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи.

Суд, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних міркувань.

Судом встановлено, що виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів м.Вінниці 13.11.1995 року на підставі рішення №747 виконавчого комітету міської Ради народних депутатів м.Вінниці від 02.11.1995 року ОСОБА_1 видано ордер на житлове приміщення №0690 на право зайняття жилого приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1 її сім»ї в складі 3 осіб (а.с.7).

В ТОВ «ЖЕО» на ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок №160171 на квартиру АДРЕСА_2, що підтверджується копією особового рахунку (а.с.8), виданого ТОВ «ЖЕО», в якій ОСОБА_1 зазначена квартиронаймачем (дата прибуття 26.04.1996 р.), ОСОБА_3 чоловіком (дата прибуття 26.04.1996 р.), ОСОБА_2 сином, (дата прибуття 26.04.1996 р.), форма власності квартири - державна.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-АМ №039278, виданого 15.09.1998 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької міської ради Вінницької області, копію якого долучено до матеріалів справи, шлюб між ОСОБА_1»ю Василівною та ОСОБА_3 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 15.09.1998 року зроблено запис за №1261 (а.с.6).

З довідки №3677, виданої ТОВ «ЖЕО» 12.06.2015 року, яку долучено до справи (а.с.9) вбачається, що в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Актами комісії у складі інспектора та юриста ТОВ «ЖЕО» в присутності сусідів - мешканців будинку №80 по вул. Пирогова в м. Вінниці від 16.06.2015 року, встановлено, що на момент обстеження квартири №6 за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 80, з вересня 1997 року не проживає зареєстрований ОСОБА_3 (а.с.10).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт непроживання відповідача ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3, понад 6 місяців, однак останній залишається зареєстрованим за даною адресою.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 Житлового кодексу Української РСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст.64 Житлового кодексу Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Згідно положень ст. 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п'яти років перебування на дійсній військовій службі; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. 4) виїзду у зв'язку з виконанням обов'язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов'язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. У випадках, передбачених пунктами 1-7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті.

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи те, що факт непроживання відповідача за місцем своєї реєстрації понад 6 місяців встановлений, а визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, має для позивачів важливе юридичне значення та ніким не оспорюється, суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачем вимоги.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З огляду на вказане положення суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 сплаченої суми судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 64, 71, 72, 163 ЖК України, ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 208, 209,212-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою №6 по вул. Пирогова, 80 в м. Вінниці.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: