22-ц/775/1096/2015(м)
Головуючий у 1-ій інстанції Шиян В.В.
Категорія 55 Суддя - доповідач Ткаченко Т.Б.
Р і ш е н н я

Іменем України

28 жовтня 2015 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі :

Головуючого - Ткаченко Т.Б.

Суддів - Песоцької Л.І. , Мальцевої Є.Є.

При секретарі - Брежнєві Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Фірма верхнього одягу «ФЕЯ» про стягнення суми матеріального забезпечення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

В квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом до публічного акціонерного товариства «Фірма верхнього одягу «ФЕЯ» (далі ПАТ «ФіВО «ФЕЯ»), в якому просила стягнути з відповідача на її користь кошти в розмірі 33,64 грн., що складає неправомірно утриманий військовий збір з нарахованої їй суми по лікарняному листу № 895057 від 19 липня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що лист непрацездатності АГК № 895057 за період з 19 червня 2014 року по 08 липня 2014 року був переданий відповідачу 16 липня 2014 року, але на момент її звільнення з підприємства, 15 вересня 2014 року, сума допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок Фонду соціального страхування їй не була виплачена.

Після надходження нарахованої суми по зазначеному лікарняному листу в розмірі 2242 грн.80 коп. на рахунок ПАТ «ФіВО «ФЕЯ», останнім з цієї суми перед виплатою були утримані податки, в тому числі і військовий збір 1,5%. Вважає, що підприємством неправомірно стягнуто військовий збір в сумі 33 грн.64 коп. з нарахованої їй суми по лікарняному листу від 19 липня 2014 року, оскільки військовий збір введений з 01 серпня 2014 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 22 вересня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Фірма верхнього одягу «Фея» про стягнення заробітної плати не виплаченої при звільненні працівника, відмовлено.

З рішенням суду не погодилась позивачка, посилаючись в апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її вимоги про стягнення 33 грн.64 коп. невиплачені при звільненні.

Зокрема зазначає, що судом невірно визначена дата нарахування по лікарняному за період хвороби з 19 червня 2014 року по 08 липня 2014 року, що впливає на те, чи мало право підприємство відраховувати з нарахування лікарняного військовий збір в розмірі 1,5% та помилково визначив, що останні 10 днів лікарняного, які виплачені з ФСС, нараховані після 03 серпня 2014 року;

Безпідставно судом зроблений висновок, спираючись тільки на розрахункові листи за липень, серпень та жовтень 2014 року, що нарахування коштів за 10 днів з ФСС не відбулося в липні, а відбулася в жовтні, коли введений військовий збір та необґрунтовано прийняв до уваги пояснення свідка ОСОБА_3

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки, яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її вимоги, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивачки підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з таких підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або його зміни є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права; розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Судом встановлено, що позивачку ОСОБА_2 було звільнено з ПАТ «ФіВО «ФЕЯ» згідно наказу № 66-к від 15 вересня 2014 року на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України (а.с.4)

Згідно листа непрацездатності АГК № 895057, ОСОБА_2 перебувала на лікарняному з 16 червня 2014 року по 08 липня 2014 року (а.с.5).

Згідно листа ПАТ «ФіВО «ФЕЯ» № 403 від 28 листопада 2014 року, ОСОБА_2 було сплачено по лікарняному листу від 19 червня 2014 року АГК № 895057 за три дні підприємством суму 672,84 грн. та було виплачено в заробітну плату за липень. Виплати за 10 днів лікарняного з коштів Фонду соціального страхування було сплачено 03 жовтня 2014 року в розмірі 2242,80 грн., після перерахування коштів з Фонду (а.с.6).

Судом також встановлено, що позивачка є платником військового збору в розумінні п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України і її заробітна плата, в тому числі виплати по листам непрацездатності, є доходами, які підлягають оподаткуванню військовим збором.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд виходив з того, що нарахування за лікарняним листом АГК № 895057 від 19 червня 2014 року по 09 липня 2014 року за 10 днів з коштів Фонду соціального страхування відбулося вже після 04 серпня 2014 року, виплати стали можливими лише 03 жовтня 2014 року, тобто після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів», яким запроваджено військовий збір.

При цьому суд звернув увагу, що законодавчо не закріплено строк, в межах якого підприємство повинно нарахувати та передати до Фонду соціального страхування розрахунки для сплати за листами непрацездатності.

Проте з таким висновком суду не можна погодитися, враховуючи наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18 січня 2001 року № 2240-III, (далі - Закон № 2240-III), чинного на час виникнення спірних правовідносин, загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, підлягають: особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб.

Допомога по тимчасовій непрацездатності, відповідно до ст.35 Закону № 2240-ІІІ надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві;

Допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності), незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.52 Закону № 2240-ІІІ документи для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах розглядаються не пізніше десяти днів з дня їх надходження. Допомога по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах виплачується: застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, - у найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати;

Як передбачено п.5.13 Колективного договору ПАТ «ФіВО «ФЕЯ», прийнятого на конференції трудового колективу 08 жовтня 2013 року та зареєстрованого 05 листопада 2013 року за № 129, здійснення виплати заробітної плати провадиться в робочі дні два рази на місяць, за першу половину місяця - 22 числа, і за другу половину місяця - 7 числа наступного місяця (а.с.37).

Згідно п 3. Порядку фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 22 грудня 2010 року № 26 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 січня 2011 року № 111/18849 (далі - Порядок) у разі виникнення страхового випадку із застрахованою особою на підставі поданих документів, передбачених статтею 51 Закону, комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства з урахуванням вимог Положення про комісію (уповноваженого) підприємства, установи, організації із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, затвердженого постановою правління Фонду від 23.06.2008 N 25, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 N 636/15327, приймає рішення про призначення матеріального забезпечення застрахованій особі.

На підставі рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства про призначення матеріального забезпечення страхувальник-роботодавець нараховує суми матеріального забезпечення та оформлює заяву-розрахунок (п.4 Порядку).

Пунктами 5 і 6 Порядку визначено, що для отримання коштів Фонду для виплати матеріального забезпечення застрахованим особам, нарахованого страхувальником, страхувальник звертається до робочого органу Фонду за місцем обліку в органі Фонду або за місцем обліку, зазначеним в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування (для зареєстрованих після 01.01.2011 року) (далі - місце обліку), із заявою-розрахунком за підписом керівника та головного бухгалтера, засвідченою печаткою підприємства.

Заява-розрахунок готується у двох примірниках, один з яких разом із наданими застрахованими особами документами, на підставі яких призначається матеріальне забезпечення, зберігається у страхувальника, а другий подається до робочого органу Фонду.

Як вбачається з наданого до матеріалів справи листка непрацездатності ОСОБА_2 серія АГК № 895057, виданого 19 червня 2014 року, інженером з кадрової роботи підприємства ОСОБА_4 16 липня 2014 року проведено заповнення цього листка з зазначенням періоду, коли позивачка не працювала та визначені неробочі дні за період непрацездатності.

В подальшому бухгалтерією підприємства проведено розрахунок середньоденної заробітної плати, та визначена сума матеріального забезпечення, яка підлягала сплаті підприємством за період з 19 червня по 23 червня 2014 року, тобто за три робочі дні, в розмірі 672 грн.84 коп., та за рахунок коштів Фонду соціального страхування за період з 24 червня по 08 липня 2014 року, тобто за десять робочих днів, в розмірі 2242 грн.80 коп. (а.с.95).

На звернення ОСОБА_2 до відповідача, останнім був наданий лист - розшифровку за № 403 від 28 листопада 2014 року, з якого вбачається, що по листку непрацездатності АГК № 895057 за період з 19 червня 2014 року по 23 червня 2014 року, що становить 3 робочі дні, оплату проведено за рахунок коштів відповідача в сумі 672 грн.84 коп. в період виплати заробітної плати за липень 2014 року; за період з 24 червня 2014 року по 08 липня 2014 року, що становить 10 днів та оплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування ( далі - ФСС), нараховано до виплати 2242 грн.80 коп.(а.с.6-7).

Отже, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що нарахування сум матеріального забезпечення по вказаному лікарняному листку було здійснено відповідачем в липні 2014 року, та здійснена останнім виплата за три дні за рахунок коштів підприємства саме у період виплати заробітної плати за липень 2014 року.

Висновок суду про нарахування суми матеріального забезпечення, яка підлягала виплаті за рахунок коштів ФСС в жовтні 2014 року, спростовується також персоніфікованими даними Пенсійного фонду України, а саме індивідуальними відомостями ОСОБА_2 (форма ОК-5), з якої вбачається, що ніяких нарахувань в жовтні-листопаді 2014 року не здійснювалось (а.с.88).

З 03 серпня 2014 року набрав чинності Закон України від 31 липня 2014 року № 1621-УІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів», яким запроваджено військовий збір.

Відповідно до п.16-1 підрозділу 10 Інші перехідні положення, розділу ХХ Податкового кодексу України ( далі - ПКУ), тимчасово, до 1 січня 2015 року, встановлюється військовий збір. Об'єктом оподаткування збором є доходи у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Отже, оскільки матеріальне забезпечення нараховувалось позивачу за рахунок коштів ФСС за період з 23 червня по 08 липня 2014 року, нарахування, а не фактична виплата, якого здійсненна в липні 2014 року, підстави для оподаткування матеріального забезпечення в сумі 2242 грн.80 коп. військовим збором, відсутні.

Ті обставини, що підприємство за всіма лікарняними листами ОСОБА_2 направило до ФСС заявку-розрахунок після 04 серпня 2014 року, про що зазначено відповідачем у листі від 16 березня 2015 року за № 144, також не може бути підставою для оподаткування вищезазначеної суми матеріального забезпечення військовим збором.

Відповідно до ст.171 ПКУ особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів є податковий агент - для оподаткування доходів з джерела їх походження в Україні.

Відповідно до ст.168 ПКУ податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, який сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

13 лютого 2015 року позивачка звернулась до відповідача, який являється і податковим агентом, із заявою щодо перевірки нарахування та виплати матеріального забезпечення по лікарняному листку № АГК № 895057 (з 19.06.2014 року по 08.07.2014 року), з якого був утриманий військовий збір. В заяві також викладена вимога про виплату їй неправильно нарахованих і невиплачених сум (а.с.96 - 98).

За таких обставин, заперечення відповідача, наданих апеляційному суду (а.с.89 - 91), а саме щодо звернення позивачки до неналежного відповідача, оскільки встановлений інший порядок, а також неотримання підприємством вимог про повернення 33грн.67 коп., являються неспроможними.

Враховуючи зазначене та вимоги закону, колегія суддів вважає, що рішення суду, як таке, що не відповідає вимогам ст.ст.10,60,214-215 ЦПК України, підлягає скасуванню.

Ухвалюючи нове рішення, колегія суддів, виходячи з того, що ПАТ «ВіВО «ФЕЯ» безпідставно стягнула з суми матеріального забезпечення по лікарняному листку за період з 24 червня 2014 року по 08 липня 2014 року в розмірі 2242 грн.80 коп. військовий збір, який складає 33 грн.64 коп.(2242,80 грн. х 1,5%), остання підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. А тому позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

При зверненні до суду з позовом і при подачі апеляційної скарги, позивачка була звільнена від сплати судового збору, відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позову, з відповідача на користь держави, відповідно до положень ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви 243 грн.60 коп. та за подачу апеляційної скарги 267 грн.96 коп.(110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви), а всього 511 грн.56 коп.

Судовий збір підлягає перерахуванню на розрахунковий рахунок 0015, код бюджетної класифікації доходів: 22030001 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України)», МФО 834016, Банк: ГУ ДКСУ у Донецькій області, , отримувач: Артемівське УК /м.Артемівськ/22030001, призначення платежу: судовий збір Апеляційний суд Донецької області (м.Маріуполь) .

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 вересня 2015 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Фірма верхнього одягу «ФЕЯ» про стягнення суми матеріального забезпечення задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Фірма верхнього одягу «ФЕЯ» () на користь ОСОБА_2 33 (тридцять три) гривні 64 копійки та в дохід держави (розрахунковий рахунок 0015, код бюджетної класифікації доходів: 22030001 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України)», МФО 834016, Банк: ГУ ДКСУ у Донецькій області, , отримувач: Артемівське УК /м.Артемівськ/22030001, призначення платежу: судовий збір Апеляційний суд Донецької області (м.Маріуполь) ) судовий збір в розмірі 511 (п'ятсот одинадцять) гривень 56 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Б.Ткаченко

Судді Л.І.Песоцька

Є.Є.Мальцева