АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 638/3827/14-ц Головуючий
Провадження №22-ц/790/4785/2015 1-ї інстанції: ОСОБА_1 Категорія: стягнення суми Доповідач: Трішкова І.Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Трішкової І.Ю.,

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретарі - Доля О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 03 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 26 липня 2013 року він уклав з відповідачкою договір позики в простій письмовій формі, відповідно до якого відповідач отримала від нього в якості позики грошову суму в розмірі 28120,00 грн.. Грошові кошти відповідно до умов договору відповідач зобов'язався повернути не пізніше 26 серпня 2013 року. Проте ОСОБА_6 умови договору не виконала, у передбачений договором термін позику не повернула, тому позивач просив стягнути з відповідачки суму боргу в розмірі 28120 грн., 3 % річних за користування чужими грошами в сумі 376,73 грн., пеню в сумі 229178 грн., інфляційні витрати в розмірі 365,56 грн. та судові витрати.

Відповідачка в судове засідання не зявилась.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 03 березня 2015 позовні вимоги задоволені частково.

З ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 стягнуто суму боргу у розмірі 85631,27 грн., 3% річних в розмірі 376,73 грн., інфляційні витрати в розмірі 365,56 грн. а також судові витрати в розмірі 2580,40 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у повному обсязі задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 26 липня 2013 року укладено договір позики, відповідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 28120,00 грн. строком до 26 серпня 2013року.

Відповідач ОСОБА_5 не виконала свої зобов'язання, позику не повернула.

Судом частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_4, стягнуто суму боргу у розмірі 85631,27 грн., 3% річних в розмірі 376,73 грн., інфляційні витрати в розмірі 365,56 грн. а також судові витрати в розмірі 2580,40 грн..

В частині стягнення пені судом відмовлено, оскільки , на думку суду, договір позики повинен бути посвідчений нотаріально.

З таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він зроблений з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Чинним законодавством не передбачено обовязкове нотаріальне посвідчення договору позики.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Пунктом 3.1 Договору позики від 26.07.2013 року, який був укладений між сторонами, передбачено, що у випадку несвоєчасного виконання Позичальником свого обовязку щодо повернення грошових коштів з дня, наступного за днем повернення коштів, вказаного в п.1.2. договору, з позичальника буде стягнуто 5% пені від суми позики за кожен день прострочення виконання зобовязання.

Оскільки ОСОБА_5 своєчасно не повернула суму боргу, у ОСОБА_4 відповідно до умов договору виникло право стягнути з ОСОБА_5 пеню за весь час прострочення зобовязання.

Позивач ОСОБА_4 розрахував суму пені за період з 27.08.2013 року по 05.02.2014 року в розмірі 229178 грн.

Частиною2 ст.551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи розмір заборгованості за договором позики, судова колегія вважає за можливе зменшити розмір пені до розміру суми основного боргу, тобто до 85631,27 грн.

Зазначена сума пені підлягає стягненню з відповідачки.

З огляду на наведене, рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні пені підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.303,307,309,314,319 ЦПК України, судова колегія судової палати з цивільних справ,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 03 березня 2015 року змінити, скасувавши зазначене рішення в частині відмови у стягнені пеня.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 пеню у розмірі 85631 ( вісімдесят пять тисяч шістсот тридцять одну) грн. 27 грн.

Рішення судової колегії набирає чинності негайно, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: