АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/888/14-ц Головуючий у 1-й інстанції Запорожець Л.М.
Провадження № 22-ц/789/127/15 Доповідач - Фащевська Н.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Фащевської Н.Є.

суддів - Гурзель І. В., Щавурська Н. Б.,

з участю секретаря - Парандюк Ю.Б.

Сторін-ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Чортківського районного суду від 8 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення суми позики, трьох процентів річних від простроченої суми та процентів за користування позикою.

Позивачка вказала, що 16.07.2011 року, 17.07.2011 року вона надала ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а 01.08.2011 року та 14.08.2011 року - ОСОБА_3 у позику грошові кошти, які вони зобов'язувались повернути їй, що підтверджується відповідними розписками.

Посилаючись на те, що відповідачі зазначені грошові кошти не повернули, просила стягнути з відповідачів основні суми позики згідно розписок, три проценти місячних за користування позикою згідно розписок від 16.07.2011 р. та 17.07.2011 року, та 1% місячних за користування коштами згідно розписки від 01.08.2011 року та 14.08.2011 року, а також 3% річних за неналежне виконання зобов'язань по сумах позики, щодо яких ними не визначались проценти за користування.

Рішенням Чортківського районного суду від 08.12.2014 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 Та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 згідно боргової розписки від 16.07.2011 року, а саме: основного боргу 3700 дол. США, що еквівалентно 46657 грн.; 3% проценти місячних - 3552 дол. США, що еквівалентно 44790 грн. 92 коп.; основного боргу 3496 дол. США, що еквівалентно 44086, 56 грн.; 3% проценти - річних 279,68 дол. США, що еквівалентно 3526 грн. 76 коп., а всього на загальну суму - 139061 грн. 24 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 згідно боргової розписки від 17.07.2011 року, а саме: основного боргу 4000 євро, що еквівалентно 69600 грн.; 3% проценти місячних - 3840 євро, що еквівалентно 66816 грн.; стягнуто основного боргу 3720 євро, що еквівалентно 64728 грн. 3 % річних - 297,6 євро, що еквівалентно 5178 грн. 24 коп., а всього на загальну суму 206322 грн. 24 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 згідно боргової розписки від 1.08.2011 року та 14.08.2011 року, а саме: основного боргу 2700 дол. США, що еквівалентно 34047 грн., 1% процент місячних - 864 дол. США, що еквівалентно 10895 грн. 40 коп.; стягнуто основного боргу 924 дол. США, що еквівалентно 11651 грн. 64 коп.; 3% річних- 73.92 дол. США, що еквівалентно 932 грн. 13 коп.; а також основного боргу 6000 євро, що еквівалентно 104 400 грн.; 1% щомісячно - 1920 євро, що еквівалентно 33408 грн.; основного боргу 2260 євро, що еквівалентно 39324 грн., 3% річних -212,8 євро, що еквівалентно 3702 грн. 72 коп. А всього на загальну суму 238360 грн. 89 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 - 3654 грн. в рахунок повернення сплаченого позивачкою судового збору при подачі позову до суду та 500 грн. коштів, витрачених позивачкою на оплату праці адвоката.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися з апеляційною скаргою на вищезазначене рішення суду, посилаючись на те, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріально права. Враховуючи наведене апелянти просять скасувати рішення Чортківського районного суду від 8 грудня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню борг за договором позики.

Такий висновок суду відповідає встановленим обставинам по справі та вимогам матеріального права.

Так, судом встановлено, що 16 липня 2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позичили у ОСОБА_5 3700 дол. США під 3% та 3496 дол. США без процентів, про що написали розписку та скріпили її своїми підписами.

17 липня 2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позичили у ОСОБА_5 4000 євро під 3% і 3720 євро без відсотків, про що написали розписку та скріпили її своїми підписами.

1 серпня 2011 року ОСОБА_3 позичила у ОСОБА_5 2700 доларів США під 1% щомісячно та 924 долари без відсотків та 14.08.2011 року 6000 євро під 1% щомісячно та 2660 євро без процентів терміном на 6 місяців.

Як установлено судами, відповідачі кошти не повернули.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Враховуючи те, що відповідачі не повернули борг позивачці, суд підставно прийшов до переконання про задоволення позовних вимог про стягнення в користь позивачки основних сум позики по розписці від 16 липня 2011 року на суму 3700 доларів США, що еквівалентно 46657 грн. та 3497 доларів США, що еквівалентно 44086,56 грн., по розписці від 17 липня 2011 року 4000 євро, що еквівалентно 69 600 грн. та 3720 євро, що еквівалентно 64 728 грн., по розписці від 01 серпня 2011 року 2700 доларів США, що еквівалентно 34047 грн, та 924 долари США, що еквівалентно 11651,64 грн. та 14 серпня 2011 року - 6000 євро, що еквівалентно 104400 грн. та 2660 євро, що еквівалентно 39324 грн.

Посилання відповідачів на те, що в розписках відносно сум 3496, 3720, 924, 2660 не зазначено назву валюти, а тому суд необґрунтовано визначив їх: 3496 як долари, 3720 як євро, 924 як долари, 2660 як євро, колегія вважає безпідставними, оскільки суд належним чином перевірив ці доводи відповідачів і не прийняв їх до уваги, як такі що спростовуються матеріалами справи, зокрема даними, зазначеними у постановах про закриття кримінального провадження від 23.08.2013 року, від 26.12.2013 року, змістом вищезазначених розписок.

Будь-яких інших доказів, які б спростовували висновки суду апелянтами не подано.

Суд обгрунтовано відхилив посилання відповідачів на те, що вони повернули позивачці борг, оскільки ними відповідно до вимог ст.ст.11,57,59 ЦПК України не було подано належних доказів, які б підтвердили даний факт.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, у частині першій статті 1048 ЦК України, що має диспозитивний характер, установлена презумпція оплатності позики, яка діє за умов, якщо безоплатний характер відносин позики прямо не передбачений ЦК України, іншими законодавчими актами або конкретним договором.

Указане правило спрямоване на захист інтересів позикодавця у разі, якщо договором позики розмір процентів не визначений.

Таким чином, законом передбачено право позикодавця на одержання від позичальника суми позики та винагороди (процентів за користування позикою) у разі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Винагорода для позикодавця встановлюється у формі процентів від суми, що надається у позику, розмір яких визначається сторонами в договорі позики, або, якщо такий розмір процентів не встановлений, він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Судом встановлено, що згідно розписок про позику грошей від 01 та 14 серпня 2011 року відповідно на суму 2700 доларів США та 6000 євро відповідачка ОСОБА_3 отримала кошти від позивачки згідно цих розписок під 1% щомісячно строком на 6 місяців.

Враховуючи наведене, колегія вважає, що висновок суду про стягнення з відповідачки процентів в сумі 864 долари США, що еквівалентно 10895 грн. та 1920 євро, що еквівалентно 33408 грн. за користування позикою на суму 2700 доларів США та на суму 6000 євро згідно розписок від 01 та 14 серпня 2011 року в розмірі 1% щомісячно є законним та обґрунтованим.

Судом також встановлено, що згідно розписок від 16 та 17 липня 2011 року відповідачі позичили у позивачки відповідно 3700 доларів США та 4000 євро під 3%.

Вирішуючи вимоги про стягнення процентів за користування коштами згідно вищезазначених розписок, суд виходив з того, що 3% є річними.

Однак колегія суддів вважає, що такий висновок суду не доведений обставинами по справі, це є припущенням сторони та суду, а рішення суду не може будуватись на припущеннях.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до п. п. 1.1, 3.2 постанови Національного банку України від 18 серпня 2004 року № 389 «Про затвердження Положення про процентну політику Національного банку України» облікова ставка Національного банку - один з монетарних інструментів, за допомогою якого Національний банк установлює для суб'єктів грошово-кредитного ринку орієнтир щодо вартості залучених та розміщених грошових коштів на відповідний період, і є основною процентною ставкою, яка залежить від процесів, що відбуваються в макроекономічній, бюджетній сферах та на грошово-кредитному ринку.

Визначення рівня та характеру змін облікової ставки Національного банку залежить від тенденцій загального економічного розвитку, макроекономічних та бюджетних процесів, стану грошово-кредитного ринку.

Відповідно до п. п. 3.3 зазначеної постанови розмір облікової ставки затверджується рішенням Правління Національного банку та діє до її зміни.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та вищезазначені вимоги закону, колегія суддів вважає, що розмір процентів за користування позикою згідно розписок від 16 та 17 липня 2011 року щодо коштів в сумі 3700 доларів США та 4000 євро слід визначити на рівні облікової ставки Національного банку України, що діяла на час подання позову, а саме - 6,5% ( з 13.08.2013 року по 15.04.2014 р.).

Таким чином, суму процентів за користування позикою слід визначити щодо суми 3700 доларів США за період з часу отримання позики до дня позову - 2 роки 6 місяців 28 днів (з 16.07.11 року до 14.04.14р.) що становитиме: 3700 *6.5% * 2 роки 6 міс.28 днів = 621,29 доларів США, що еквівалентно 1769,08 грн. Отже, суму процентів за користування сумою позики 3700 доларів США слід зменшити з 3552 долари США, що еквівалентно 44770 грн. до 621 долара США, що еквівалентно 1769,08 грн.

Суму процентів за користування позикою в сумі 4000 євро по договору від 17.07.2011 року за період з 17.07.2001 року по 14.04.2014 року - 2 роки 8 місяців 27 днів слід визначити з врахуванням облікової ставки Національного банку в сумі: 4000 євро*6.5%* 2 роки 8 міс.27 днів= 715 євро, що еквівалентно 12441 грн. Отже, суму процентів за користування позикою в сумі 4000 євро слід зменшити з 3840 Євро до 715 євро, що еквівалентно 12441 грн.

Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час простроченої суми, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

Судом встановлено, що позивачка просила стягнути в порядку ст.625 ЦК України 3% річних із позики від 16.07.2011 року на суму 3496 долари США, із позики від 17.07.2011 року на суму 3720 євро, із позики від 01.08.2011 року на суму 924 долари США, із позики від 14.08.2011 року на суму 2660 євро.

Зі змісту розписок про позику грошей від 01 та 14 серпня 2011 року вбачається, що відповідачі отримали кошти в сумі 924 долари та 2660 євро від позивачки строком на 6 місяців.

Враховуючи наведене, суд підставно прийшов до висновку про стягнення 3% річних по даних розписках з часу закінчення строку їх дії, а саме з 01.02.2012 року ( 01.08.11 р.+6 міс.) для розписки від 01.08.11 р., а для розписки від 14.08.11 року- 14.02.12 р. Однак, при визначенні суми процентів судом першої інстанції була допущена помилка, а тому колегія суддів вважає, що сума процентів за неналежне виконання зобов'язань по поверненню коштів в сумі 2700 доларів США по розписці від 01.08.2011 р. слід визначити в розмірі 61,215 доларів США, що еквівалентно 772.53 грн. ( 2700 * 3%*2 роки 2 міс. 12 днів (14.04.2014 р.- 02.02.2012 р. ), а по розписці від 14.08.2011 року щодо 2660 євро -172,3 євро (2660*3%*2 роки 2 місяці), що еквівалентно 2999,74 грн.

Разом з тим, в розписках від 16 та 17 липня 2011 року не зазначено строку виконання позики, а тому згідно ст.530 ЦК України кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

Суд відповідно до вимог ст.11,57,59 ЦПК України розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що з вимогою про повернення коштів позивачка звернулась 16.07.2013 року, що стверджується постановами про закриття кримінального провадження від 26.12.2013 р. та 20.08.2013 року.

Колегія вважає, що будь-яких інших доказів, які б свідчили про пред'явлення нею вимоги про повернення коштів з іншою датою, позивачка не довела.

Враховуючи наведене, колегія вважає, що 3% річних за невиконання зобов'язання згідно розписок від 16.07 та 17.07 2011 року на підставі ст.625 ЦК України слід рахувати з 16.07.2013 року, а тому сума процентів по позиці 3496 доларів США згідно розписки від 16.07.2011 року становитиме 78,66 доларів США, що еквівалентно 991,90 грн. ( 3496 дол* 3%* 8 місяців 28 днів (з 16.07.2013р по 14.04.2014 р).

Проценти за неналежне виконання позики від 17.07.2011 року в сумі 3720 євро визначити в розмірі 83,7 євро, що еквівалентно 14556,38 грн. ( 3720 євро*3%* 8 місяців 28 днів).

Таким чином, визначений судом першої інстанції розмір процентів, нарахованих в порядку ст.625 ЦК України щодо неповернення позики в сумі 3496 доларів США слід зменшити з 279,68 доларів США до 78,66 доларів США, що еквівалентно 991,90 грн., а щодо позики 3720 євро - зменшити проценти, нараховані в порядку ст.625 ЦК України з 297,6 євро до 83,7 євро, що еквівалентно 1456,38 грн.

В п. 35 Постанови Пленуму ВСУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" №10 від 17 жовтня 2014 року, роз'яснено, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Отже, вирішуючи питання відшкодування в користь позивачки судових витрат, суд першої інстанції стягнув дані витрати в солідарному порядку, що суперечить вимогам закону, а тому колегія вважає, що рішення суду в цій частині слід змінити, стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 судові витрати в сумі 4154 грн. в рівних частках ( 3654 грн. судовий збір та 500 грн. витрати на оплату правової допомоги).

В решті рішення рішення суду відповідає вимогам закону та встановленим обставинам по справі, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Чортківського районного суду від 8 грудня 2014 року змінити в частині стягнення сум процентів за користування позикою:

1.по договору позики від 16.07.2011 року на суму 3700 доларів США, що еквівалентно 46657 грн., зменшивши суму процентів за користування коштами позики, яка підлягає стягненню в користь ОСОБА_5 з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 3552 долари США (еквівалентно 44770 грн.) до 621, 29 доларів США, що еквівалентно 1769,08 грн.;

по договору позики від 16.07.2011 року на суму 3496 доларів США (еквівалентно 44086,56 грн.) зменшивши суму процентів за неналежне виконання договору позики, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 з 279,68 доларів США (еквівалентно 3526,76 грн.) до 78,66 доларів (еквівалентно 991,90 грн.);

загальну суму по договору позики від 16.07.2011 року зменшити з 139 061,24 грн. до 93 504,54 грн.

2. по договору позики від 17.07.2011 року на суму 4000 євро (еквівалентно 69600 грн.) зменшити розмір процентів за користування коштами, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 з 3840 євро, що еквівалентно 66816 грн. до 715 євро, що еквівалентно 12441грн.

по договору позики від 17.07.2011 року на 3720 євро (еквівалентно 64728 грн.) зменшити суму процентів за невиконання зобов'язання з 297,6 євро, що еквівалентно 5178,24грн. до 83,7 євро, що еквівалентно 1456,38 грн.

загальну суму по договору позики від 17.07.2011 року зменшити з 206 322.24 грн. до 148 225,38 грн.

3. по договору позики від 01.08.11 року на суму 924 долари США (еквівалентно 10895 грн.), зменшивши суму процентів за неналежне виконання зобов'язань, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 з 73,92 доларів США, що еквівалентно 932,13 грн. до 61,215 доларів США, що еквівалентно 772, 53 грн.

по договору позики від 14.08.2011 року на суму 2660 євро, ( еквівалентно 39324 грн.) зменшити суму процентів за неналежне виконання договору, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 з 212,8 євро, що еквівалентно 3702,7 грн. до 172,3 євро, що еквівалентно 2999,743 грн.

загальну суму по договорах позики від 01.08.2011 року та від 14.08.2011 року зменшити з 238 360 грн. до 237 498,31 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 судові витрати в сумі 4154 грн. в рівних частках ( 3654 грн. судовий збір та 500 грн. витрати на оплату правової допомоги).

В решті рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Н.Є. Фащевська