Справа № 396/1219/15-ц
Провадження № 2/396/431/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2015 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Шепетько Володимир Іванович

з участю: секретаря Кость А.М., Пицюки І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоукраїнка цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та передачу неповнолітньої дитини органу опіки та піклування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Виконком Новоукраїнської міської ради, звернувся із позовом в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та передачу неповнолітньої дитини органу опіки та піклування до відповідача ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Новоукраїнської РДА, посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 є матір'ю неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвідповідально відноситься до виконання батьківських обов'язків відносно дитини, не піклується про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не створила належні умови для його життя та навчання, в результаті чого неповнолітній ОСОБА_1 порушує дисципліну у школі, має значну кількість пропусків занять без поважних причин, запізнюється на уроки, конфліктує з однокласниками, зчиняє бійки, має дуже низький рівень знань, відповідач не цікавиться навчанням сина, не контролює його поведінку, не має на нього впливу, у зв'язку з чим останній у вересні 2014 року вчинив крадіжку чужого майна. У листопаді 2012 року сім'я ОСОБА_1 була взята на облік як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, відповідач неодноразово попереджалась про те, що неналежне виконання нею батьківських обов'язків є підставою для покладення на неї відповідальності, але необхідних висновків не зробила. Відповідач не працює, за місцем проживання характеризується негативно.

Представник позивача ОСОБА_3 позов підтримала, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві, пояснила, що у сім'ї ОСОБА_1 проблеми почалися близько з 2008 року, відповідач ОСОБА_2, будучи матір'ю неповнолітнього сина ОСОБА_1, не забезпечує здобуття ним освіти, у зв'язку з чим останній в 15 років закінчив 6-й клас із балами 1-2, відповідач не співпрацює із вчителями школи, у своє виправдання посилається на те, що не має впливу на сина, під час обстеження умов проживання дитини виявлено, що у них занехаяне подвір'я, в будинку брак продуктів харчування, немає окремого місця для навчання та виховання сина. На підставі рішення комісії з питань дітей виконком Новоукраїнської РДА затвердив висновок щодо доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_1 Під час прийняття цього рішення думка дитини не з'ясовувалась. Просить задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, пояснила суду, що являється одинокою матір'ю, виховує сина без чоловіка, у неї немає родичів, які б її допомагали, близько 10 років назад вона була опікуном над неповнолітніми ОСОБА_4 і ОСОБА_5, проте потім перестала виконувати обов'язки опікуна, у неї дійсно маються складні умови проживання, оскільки у неї не вистачає коштів на всі потреби, вона розпочала у будинку ремонт, який планує закінчити, у зв'язку з чим підробляє тимчасовими заробітками, й не має достатньо часу на виховання дитини. Працівники органу опіки та піклування ставляться до неї упереджено, не допомагають їй, а лише звинувачують її, вважає, що дитині буде краще з матір'ю, аніж в інтернаті. Її син нещодавно вчинив крадіжку разом із товаришами, суд над сином ще триває і вирок ще не винесений. Вважає, що незадовільні успіхи сина у школі викликані тим, що вчителя махнули на нього рукою, не видають йому усіх необхідних книг, вона час від часу відвідує батьківські збори, деколи запізнюється на них, їй відомо про пропуски сином шкільних занять, він часто хворіє. Вона намагається в міру можливості виховувати сина, проводить із ним бесіди, застосовує до нього фізичні покарання за непослух. Вона не вживає алкогольні напої, не перебуває на обліку у нарколога чи психіатра. Її син колись перебував на обліку у психіатра, не пам'ятає чи стоїть він на обліку в даний час. Так як в її будинку ремонт, то зараз деякий час проживають у двоюрідної сестри, її син разом із племінником проживають в окремій кімнаті, після завершення ремонту повернуться додому. Вона докладає зусиль для виховання сина, забезпечує його харчуванням, одягом, взуттям, спілкується з ним, робить йому зауваження за неналежну поведінку, на її думку, син прислухається до неї. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Новоукраїнської РДА Спринсян О.В. позов підтримав, пояснив, що сім'я ОСОБА_2 з 2008 року перебуває на обліку у зв'язку із складними життєвими обставинами, перебувала під соціальним супроводом, відповідач всю вину із себе перекладала на сина, посилаючись на те, що не має на нього впливу, не виховує його, а лише застосовує до нього каральні міри, їй пропонувалась допомога психолога, проте відповідач відмовилась.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Новоукраїнської РДА Хоматова К.Ю. позов підтримала, пояснила, що відповідач не має впливу на дитину, не забезпечує сина усім необхідним, не підготувала його до школи, умови проживання дитини погіршились, до опалювального сезону їх будинок не готовий, не турбується про стан здоров'я, оскільки не знає чи перебуває в даний час її син на обліку в лікаря психіатра, засідання комісії у справах дітей ігнорує.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що виконує обов'язки класного керівника у класі, в якому навчається сина відповідачки - ОСОБА_1 Останній постійно запізнюється на уроки, за минулий навчальний рік пропустив близько 90 днів, надавши довідки про перебування на лікарняному лише за 5 днів, батьківські збори відповідач не відвідує, вона, ОСОБА_8, із психологом відвідувала сина за місцем їх проживання, але відповідачку практично неможливо застати вдома. Неповнолітньому ОСОБА_1 в школі нудно, він не виявляє цікавості до навчання, поводить себе незадовільно, б'ється і принижує однокласників, над якими старший на 2-3 роки. Відповідач говорила, що не має впливу на сина, жодного разу їй не телефонувала і не цікавилась навчанням сина, близько двох разів у рік була на профілактичних нарадах, на яких поводить себе неадекватно, її синові видавались частково нові і старі підручники. З початку навчального 2015-2016 року поведінка ОСОБА_1 помітно не змінилась, за три тижня вересня пропустив 4 навчальні дні, його дисципліна трохи покращилась, проте йому все одно нудно на уроках, він практично не виконує домашні завдання.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що знає сім'ю ОСОБА_1 протягом тривалого часу, відповідач дбає про свого сина, забезпечує його харчуванням і одягом, намагається виховувати його, між нею і сином склались тісні стосунки, на їхньому подвір'ї дійсно є безпорядок, але в будинку у них порядок, вона буває у сім'ї ОСОБА_1 кілька разів на тиждень, дитина завжди нагодована, вони їздять на море відпочивати, вона не бачила щоб відповідач била свого сина, деколи карає його лозиною, дитина прихильна до матері, він ввічливий, завжди вітається, їй відомо що він вчиться у школі погано, бо його заклювали.

В судовому засіданні було з'ясовано думку неповнолітнього ОСОБА_1 щодо його ставлення до заявленого позову, який пояснив, що заперечує проти задоволення позову, бажає проживати разом із матір'ю, яка піклується про нього, категорично не згідний щоб його передали до інтернату, мати його годує і вдягає, робить йому зауваження, деколи фізично його карає, він її намагається слухатися, проте йому важко сприймаються шкільні дисципліни, у зв'язку з чим у нього погана успішність у школі, обіцяє виправити своє ставлення до навчання та покращити дисципліну.

Прокурор Талда Р.Б. вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову як необґрунтованого та попередити відповідачку про необхідність зміни свого ставлення до виховання дитини.

Згідно свідоцтва про народження, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є матір'ю неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3,5).

Згідно із витягами з протоколу засідань міської комісії з питань захисту прав дитини та інших осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їхніх прав та інтересів, відповідач ОСОБА_2 неодноразово повідомлялась про необхідність створення неповнолітньому синові належних умов проживання та навчання (а.с.6-11).

Згідно характеристики з місця проживання відповідач ОСОБА_2 характеризується негативно як така, що не працює, має неврівноважений характер, притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків (а.с.12).

Згідно характеристики учня ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1, останній характеризується негативно, має значну кількість пропусків навчальних занять, має незадовільну поведінку, низький рівень знань, його мати безвідповідально ставиться до своїх обов'язків щодо навчання та виховання сина, учень постійно має брудний зовнішній вигляд, на виклики та попередження мати належним чином не реагує (а.с.13).

Згідно довідки про склад сім'ї, неповнолітній ОСОБА_1 проживає із своєю матір'ю - відповідачкою ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.17).

Згідно актів обстеження умов проживання від 14.11.2012 р., 14.10.2014 р., умови проживання неповнолітнього ОСОБА_1 за адресою його проживання в АДРЕСА_1, не в повній мірі задовільні, харчування є частково, одяг і взуття маються в обмеженій кількості (а.с.14-15).

Згідно повідомлень директора Новоукраїнської ЗОШ-8 (а.с.18-19), адміністарція школи зверталась із листами до Новоукраїнського міського голови щодо неналежного здійснення відповідачкою батьківських обов'язків відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_1

Згідно постанови судді Новоукраїнського районного суду від 11.11.014 р. відповідач ОСОБА_2 притягувалась до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов'язків щодо свого неповнолітнього сина ОСОБА_1 (а.с.24).

Згідно довідок від 21.07.2015 р. відповідач ОСОБА_2 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с.66,67).

Згідно довідки від 21.07.2015 р., неповнолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на "Д" обліку у лікаря психіатра (а.с.68).

Згідно висновку від 17.06.2015 р., затвердженого головою Новоукраїнської РДА, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідачку ОСОБА_2 відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Даючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам в їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до переконання, що позов не підлягає до задоволення у зв'язку із наступним.

Вирішуючи позов, суд керується положеннями ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленою резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою ВРУ № 789-XII від 27.02.91 р., згідно якої в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.

Згідно ст.164 СК України, Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Підставою заявлення позову про позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її неповнолітнього сина є безвідповідальне ставлення до виховання сина, відсутність турботи про його стан здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, незабезпечення належних умов для життя та навчання сина, у зв'язку з чим останній має низький рівень знань, порушує шкільну дисципліну, пропускає уроки, вчинив крадіжку.

Як встановлено в судовому засіданні, з чим частково погодилась сама відповідач, та підтверджено належними і допустимими доказами, неповнолітній син відповідачки дійсно має низький рівень знань, часто порушував шкільну дисципліну і пропускав навчальні заняття, відповідач має проблеми із вихованням сина, не в змозі забезпечити дитині повноцінні умови життя та навчання.

Проте в даному випадку суд не вбачає фактів ухилення відповідачки від виховання дитини з урахуванням наступного.

Згідно п.15 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16 Постанови).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних

обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків

Відповідач є одинокою матір'ю, проживає сама і утримує сина за рахунок випадкових заробітків, докладає в міру можливості зусиль до виховання сина, прагне забезпечити йому відповідні умови проживання та навчання, але через матеріальну скруту не має можливості цього зробити.

Як встановлено в судовому засіданні, її неповнолітній син ОСОБА_1 перебуває на обліку у лікаря психіатра, у зв'язку із чим приходить до переконання, що низький рівень знань останнього і порушення ним шкільної поведінки можуть бути пов'язані із наявністю у нього психічних розладів, а тому така дитина потребує особливої уваги та турботи як зі сторони відповідачки - матері, так і зі сторони суспільства.

Проблеми у забезпеченні належних умов проживання та виховання дитини мають місце, але вони не досягають такого рівня, щоб виникала загроза для життя та здоров'я дитини.

Також не встановлено факту свідомого ухилення відповідачки від виховання дитини та її прямої вини у формі умислу у цьому як обов'язкової підстави для позбавлення її батьківських прав, остання намагається вживати заходів до його виховання, хоча неспроможна в повній міри досягти його належної поведінки та успішності в школі, проте самі проблеми у поведінці та успішності її неповнолітнього сина за відсутності прямих і переконливих доказів ухилення від виховання сина не є достатньою підставою для застосування крайнього заходу впливу на відповідачки у вигляді позбавлення її батьківських прав.

Також суд враховує думку неповнолітньої дитини, який категорично висловився проти його розлучення із матір'ю, болісно сприймає саму можливість такого розлучення, а також факт його перебування на обліку у лікаря психіатра у зв'язку із наявністю психічного розладу, у зв'язку з чим приходить до висновку, що позивачем не доведені підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав та необхідності розлучення дитини із матір'ю. Суд вважає, що неповнолітній ОСОБА_1 потребує особливої турботи до себе і його розлучення із матір'ю негативно позначиться на його душевному та психічному здоров'ї, а тому у задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити за безпідставністю.

З тих же підстав суд не погоджується із наданим позивачем висновком про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, оскільки такий висновок приймався без урахування думку дитини, що є обов'язковим з огляду на його вік - 15 років, цей висновок належним чином не обґрунтований і в ньому не доведені факти ухилення відповідачки від виховання дитини, а зазначено лише про проблеми у вихованні сина та належного забезпечення житлово-побутових умов сім'ї.

З огляду на наявність проблем у вихованні неповнолітньої дитини та недостатнього забезпечення його умов проживання та навчання, суд вважає за необхідне попередити відповідачку про необхідність змінити своє ставлення до виховання сина, поклавши контроль за виконанням нею батьківських обов'язків на орган опіки та піклування.

Оскільки суд відмовляє у позбавленні відповідачки батьківських прав, то безпідставними є також позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та передачу дитини на опікування органу опіки та піклування Новоукраїнської РДА, оскільки ці позовні вимоги є похідними від первісної позовної вимоги й їх задоволення можливе лише в разі задоволення вимоги про позбавлення відповідачки батьківських прав.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, то судові витрати у вигляді сплати судового збору слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 164-165 СК України, ст.ст. 88,212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та передачу неповнолітньої дитини органу опіки та піклування - відмовити у повному обсязі у зв'язку із необгрунтованістю.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність зміни ставлення до виховання неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Контроль за виконанням ОСОБА_2 своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітнього ОСОБА_1 покласти на Службу у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області.

Судові витрати щодо сплати судового збору залишити за державою.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з моменту проголошення.

Головуючий: В. І. Шепетько