АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________
Справа №637/325/15-ц. Головуючий 1 інст.: - Стеганцов С.М.
Провадження №22-ц/790/6857/15. Суддя-доповідач: - Кокоша В.В.
Категорія: договірні.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - Кокоші В.В.,

суддів: - Бобровського В.В., Черкасова В.В.,

при секретарі: - Лашаковій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» - Купріненка Сергія Олександровича на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 17 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» - про стягнення суми страхового відшкодування та збитків,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_7 звернувся в суд із вказаним позовом, який уточнив у липні 2015 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що 16 серпня 2014 року він керуючи автомобілем «CITROEN C-ELYSEE», державний номер НОМЕР_1 на автошляху «Шевченкове - Безм'ятежне» в районі с. Максимівка, Шевченківського району, Харківської області не впорався з його керуванням, допустив з'їзд автомобіля в кювет з послідуючим перекиданням, в результаті чого керований ним автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Шевченківського районного суду Харківської області від 27 серпня 2014 року його визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На час настання ДТП його автомобіль був застрахований за договором добровільного страхування наземного транспорту №331/13-Тз/Х від 25 квітня 2013 року та додаткової угоди №1 від 13 серпня 2014 року до вказаного договору у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Арсенал страхування» (далі - ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування»), яке 18 серпня 2014 року він повідомив про настання страхового випадку з наданням усіх документів необхідних для здійснення страхової виплати.

Листом від 27 січня 2015 року ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» відмовила йому у страховій виплаті пославшись на те, що при укладенні додаткової угоди №1 від 13 серпня 2014 року до договору добровільного страхування наземного транспорту №331/13-Тз/Х від 25 квітня 2013 року ним було надано страховику свідомо неправдиві відомості про об'єкт страхування.

Посилаючись на те, що відмова страховика від страхової виплати є незаконною, ОСОБА_7 просив суд стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» на його користь страхове відшкодування у сумі 198 449 грн. 49 коп., пеню у сумі 3 328 грн. 03 коп., 3 % річних у сумі 2 735 грн. 37 коп., а всього 204 512 грн. 89 коп.

Представник ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» позов не визнав.

При цьому посилався на те, що при укладенні додаткової угоди №1 від 13 серпня 2014 року до договору добровільного страхування наземного транспорту №331/13-Тз/Х від 25 квітня 2013 року позивач надав страховику неправдиві відомості про об'єкт страхування.

Вказані обставини підтверджені висновком експертного дослідження КНДІСЕ від 16 січня 2015 року №17261/14-35, згідно з яким за зовнішніми ознаками автомобіль «CITROEN C-ELYSEE», державний номер НОМЕР_1, зображення якого знаходиться на СD-R диску «Verbatim» №В3128R110014608LН в папці «фото банка при страхуванні» відрізняється від автомобіля «CITROEN C-ELYSEE», державний номер НОМЕР_1, зображення якого знаходиться на СD-R диску «Verbatim» №В3128R110014608LН в папці «фотографії огляду після ДТП». Наведене свідчить, що при страхуванні для огляду до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» було надано інший схожий автомобіль ніж автомобіль, фотозображення якого міститься в папці «фотографії огляду після ДТП».

Вважав, що на час укладання додаткової угоди №1 від 13 серпня 2014 року автомобіль «CITROEN C-ELYSEE», державний номер НОМЕР_1, власником якого є позивач, був уже пошкоджений в ДТП.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 17 серпня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь ОСОБА_7 200 030 грн. 37 коп.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь ОСОБА_7 витрати за проведення експертизи 2000 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь ОСОБА_7 судові витрати у розмірі 1800 грн.

В апеляційній скарзі представник ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» - Купріненко С.О., посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позов, суд виходив з того, що відмова страховика від виплати страхувальнику страхового відшкодування є безпідставною, оскільки при укладанні додаткової угоди до договору добровільного страхування наземного транспорту позивачем були надані страховику правдиві відомості про об'єкт страхування.

Такий висновок суду відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку.

З матеріалі справи вбачається, що 25 квітня 2013 року ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» та ОСОБА_7 уклали договір добровільного страхування наземного транспорту №331/13-Тз/Х, за умовами якого відповідач прийняв на себе страховий захист автомобіля «CITROEN C-ELYSEE», державний номер НОМЕР_1 на строк до 24 квітня 2020 року.

Зазначеним договором сторони передбачили:

- пункт 22.2, 22.2.2 - страховим випадком є збитки завдані внаслідок ДТП;

- пункт 28.4, 28.4.3 - страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо страхувальник повідомив страховику свідомо неправдиві відомості про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку або у разі надання страхувальником на запит страховика відомостей, які не відповідають дійсності, по фактам, що стосуються страхового випадку і його обставин;

- пункт 30.1 - страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені в розмірі 0,01 % від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожний робочий день прострочення здійснення страхового відшкодування (а. с.49-53).

13 серпня 2014 року ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» та ОСОБА_7 уклали додаткову угоду №1 до договору добровільного страхування наземного транспорту №331/13-Тз/Х від 25 квітня 2013 року, яким внесли зміни до пунктів 8-12, 17 договору добровільного страхування, а також виклали додатки №1, №2 до договору страхування у новій редакції.

Пунктами 10, 12.2 додаткової угоди №1 від 13 серпня 2014 року сторони передбачили, що страхова сума за договором страхування складає 180 000 грн.; безумовна франшиза за ризиком збитки внаслідок ДТП становить 900 грн. (що складає 0,50 % від страхової суми, вказаної у розділі 10 договору) (а. с. 18).

16 серпня 2014 року ОСОБА_7 керуючи автомобілем «CITROEN C-ELYSEE», державний номер НОМЕР_1 на автошляху «Шевченкове - Безм'ятежне» в районі с. Максимівка, Шевченківського району, Харківської області не впорався з його керуванням, допустив з'їзд автомобіля в кювет з послідуючим його перекиданням, в результаті чого керований ним автомобіль отримав механічні пошкодження (а. с. 17).

Постановою Шевченківського районного суду Харківської області від 27 серпня 2014 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а. с.15).

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 11 лютого 2015 року №3-15, виготовленого судовим експертом-автотоварознавцем Санкіним В.В., вартість відновлювального ремонту автомобіля «CITROEN C-ELYSEE», реєстраційний номер НОМЕР_1, пошкодженого в результат ДТП, станом на дату оцінки складає 437 371 грн. 49 коп. (а.с. 5-10).

Вартість послуг експерта автотоварознавця становить 2000 грн. (а.с.13).

18 серпня 2014 року ОСОБА_7 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Листом від 27 січня 2015 року №7/к/у ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» відмовило ОСОБА_7 у виплаті страхового відшкодування з посиланням на те, що автомобіль «CITROEN C-ELYSEE», фотозображення якого були надані ним представникам ПАТ «Універсал Банк» при підписанні додаткової угоди №1 від 13 серпня 2014 року і пошкоджений транспортний засіб є різними автомобілями, а надані ним відомості про об'єкт страхування є свідомо неправдивими та такими, що не відповідають дійсності (а. с.21-23).

Із пояснень свідка ОСОБА_9, наданих в суді першої інстанції встановлено, що 13 серпня 2014 року вона як представник ПАТ «Універсал Банк» оглянула та перевірила автомобіль «CITROEN C-ELYSEE», реєстраційний номер НОМЕР_1, що належав ОСОБА_7, склала акт перевірки стану та наявності предмету іпотеки/застави для подальшого укладення додаткової угоди до договору добровільного страхування наземного транспорту між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» та позивачем. При огляді автомобіля вона встановила номер кузова автомобіля, держаний номер автомобіля, які відповідали даним, що значилися у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу САО 875726. Видимих дефектів та пошкоджень на автомобілі вона не виявила.

Вказані обставини стверджуються копією акта перевірки та стану наявності предмету іпотеки/ застави від 13 серпня 2014 року, складеного в м. Харкові та підписаного представником ПАТ «Універсал Банк» Павлик Ю.С., заставодавцем ОСОБА_7, спеціалістом з операційної роботи ПАТ «Універсал Банк» Халільєвою Я.Г., яка цього ж дня діючи за довіреністю в інтересах ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування», підписала із позивачем додаткову угоду №1 до договору добровільного страхування наземного транспорту №331/13-Тз/Х від 25 квітня 2013 року (а. с. 141).

Наведене свідчить, що на день укладання додаткової угоди ОСОБА_7 надав представникам ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування», ПАТ «Універсал Банк» для огляду належний йому на праві власності автомобіль «CITROEN C-ELYSEE», державний номер НОМЕР_1, якій не мав видимих дефектів та пошкоджень, а не інший автомобіль, який за зовнішніми ознаками був схожий на його автомобіль.

Із пояснень свідка ОСОБА_11, наданих в суді першої інстанції встановлено, що 17 серпня 2014 року у нічний час він виїздив на місце ДТП за участю автомобіля позивача, приймав участь як понятий при складенні протоколу огляду місця ДТП, протоколу огляду та перевірки технічного стану автомобіля, протоколу про адміністративне правопорушення. При огляді місця ДТП було виявлено та зафіксовано в протоколі огляду сліди від пошкодженого легкового автомобіля на деревах з правової сторони по ходу руху автомобіля.

Із пояснень свідка ОСОБА_12, наданих в суді першої інстанції встановлено, що він як працівник Шевченківського РВ ГУМВС України в Харківській області виїздив на місце ДТП за участю автомобіля позивача та з урахуванням слідової інформації, що була виявлена ним на місці ДТП, дійшов висновку, що імітувати ДТП водієм було неможливо.

Зі змісту постанови Шевченківського районного суду Харківської області від 27 серпня 2014 року, якою ОСОБА_13 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України вбачається, що ДТП та пошкодження автомобіля «CITROEN C-ELYSEE», державний номер НОМЕР_1 сталися 16 березня 2014 року на автошляху «Шевченкове - Безм'ятежне» в районі с. Максимівка, Шевченківського району, Харківської області о 23 год. 30 хв.

Наведене свідчить, що автомобіль позивача отримав механічні пошкодження 16 березня 2014 року о 23 год. 30 хв., а не в інший час та за інших обставин, про що зазначав представник ПАТ «Універсал Банк» у своїх запереченнях на позов.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що відмова ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» від виплати ОСОБА_7 страхового відшкодування є безпідставною, оскільки при укладанні додаткової угоди №1 до договору добровільного страхування наземного транспорту позивачем були надані страховику правдиві відомості про об'єкт страхування, яким є автомобіль «CITROEN C-ELYSEE», державний номер НОМЕР_1.

У зв'язку з цим, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь ОСОБА_7 страхове відшкодування у розмірі 134 956 грн. 17 коп. (180 000 грн. - 443 грн. 83 коп. - 35600 грн. - 900 грн. = 134 956 грн. 17 коп., де 180 000 грн. - страхова сума; 443 грн. 83 коп. - вартість знецінення автомобіля; 35600 грн. - вартість придатних залишків автомобіля; 900 грн. - франшиза), а також пеню за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування у розмірі 3 495 грн. 37 коп. (за період з 1 грудня 2014 року по 16 серпня 2015 року, тобто за 259 днів).

Колегія суддів погоджується з розрахунком розміру страхового відшкодування та розміром пені наведеним у рішенні суду, оскільки представники ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» при розгляді справи в суді першої інстанції та суді апеляційної інстанції відмовилися надати суду свій розрахунок страхової виплати.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 526, ч.2 ст. 625 ЦК України).

Оскільки ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» безпідставно відмовила ОСОБА_7 у виплаті страхового відшкодування, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 58 705 грн. 93 коп. (сума страхового відшкодування з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення становить 193 662 грн. 10 коп.), та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 2 872 грн. 90 коп.

Вирішуючи спір, суд з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані ними докази, дав їм належну оцінку та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги представника ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» - Купріненка С.О. про те, що при вирішенні спору суду не врахував висновок експертного дослідження КНДІСЕ від 16 січня 2015 року №17261/14-35, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів.

Вказаний висновок є одним із доказів і не має пріоритету перед іншими видами доказів та має оцінюватись судом у сукупності з іншими доказами відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України, згідно з якою суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд першої інстанції дав належну оцінку висновку експертного дослідження КНДІСЕ від 16 січня 2015 року №17261/14-35 та дійшов висновку про те, що він є неналежним доказом у даній справі.

Не можуть бути прийняті до уваги колегії суддів і доводи апеляційної скарги представника ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» - Купріненка С.О. про те, що ОСОБА_7 при укладанні додаткової угоди до договору добровільного страхування наземного транспорту №331/13-Тз/Х від 25 квітня 2013 року приховав від страхової компанії дійсний стан об'єкта страхування (автомобіля), а такі дії позивача пояснюються єдиним, що на момент укладання додаткової угоди від 13 серпня 2014 року автомобіль вже був пошкоджений частково або повністю.

Судовим розглядом встановлено, що 13 серпня 2014 року автомобіль «CITROEN C-ELYSEE», державний номер НОМЕР_1 оглядався представниками ПАТ «Універсал Банк», ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» та видимих дефектів і пошкоджень на ньому ними не виявлено, а механічні пошкодження зафіксовані в протоколі огляду місця ДТП від 17 серпня 2015 року, протоколі огляду та перевірки технічного стану автомобіля від 17 серпня 2015 року, висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 11 лютого 2015 року №3-15, автомобіль позивача отримав 16 березня 2014 року під час ДТП.

Інші доводи апеляційної скарги представника ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» - Купріненка С.О., не є суттєвими та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» - Купріненка Сергія Олександровича - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 17 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання н ею законної сили.

Головуючий:

Судді: