ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП Фастівське лісове господарство Третя особа Управління Держземагенства у Фастівському районі, Фастівська РДА про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та виключення відомостей з державного земельного кадастру про земельну ділянку, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та виключення відомостей з державного земельного кадастру про земельну ділянку, посилаючись на те, що є власником житлового будинку №35 по вул.Гагаріна в с.Вишняки Фастівського району Київської області. Рішенням Червономотовилівської сільської ради від 21.102009 року позивачу було передано у приватну власність земельну ділянку №0231 площею 0,1405 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та надано дозвіл на розробку технічної документації на виготовлення державного акту на право власності на землю. На підставі даного рішення була розроблена технічна документація щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку і в подальшому було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку. У 2010 році позивач звернулася до Управління Держкомзему за отриманням свого примірника даного державного акту та отримала відповідь про те, що з приміщення управління були викрадені державні акти в тому числі і державний акт позивача. У лютому 2013 року позивач звернулася до управління з заявою про отримання ОСОБА_2 з державного земельного кадастру на вказану земельну ділянку але отримала відповідь про те, що в Національній кадастровій системі містяться технічні помилки щодо місця розташування земельної ділянки, а саме встановлено накладання земельної площею о,1406 га що знаходяться на території Червономотовилівської сільської ради на землі лісогосподарського призначення ДП Фастівський держлісгосп. На даний час позивачка немає можливості отримати витяг із Державного земельного кадастру для наступної реєстрації її земельної ділянки тому вимушена звернутися з даним позовом до суду.

Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та надала пояснення аналогічним в позовній заяві.

Представники відповідача проти позову заперечували та вважають його необгрунтованим, безпідставним, а саме позивачем в своїх позовних вимогах посилається на докази які є неналежними також позивачем не доведено факт, що саме землі ДП Фастівський держлісгосп накладаються на її земельну ділянку адже вони навіть не межують з земельною ділянкою позивача. Державний акт підприємство отримало раніше ще в 2004 році. На даний час проведено уточнення меж лісових масивів при цьому встановлено, що межі лісових участків відповідають наданим картографічним матеріалам і не накладаються на суміжні земельні участки. Просять суд відмовити у його задоволенні.

Представники Третіх осіб подали до суду письмові заяви де просять розгляд справи проводити за їх відсутності.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку №35 по вул.Гагаріна в с.Вишняки Фастівського району Київської області, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житловий будинок виданим виконкомом Червономотовилівської сільської ради від 26.10.2001 року (а.с.8).

Рішенням Червономотовилівської сільської ради №4.4 від 21.10.2009 року позивачу було передано у приватну власність земельну ділянку 30231 площею 0,1405 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка розташована у с.Вишняки. Вул.Гагаріна, 35 Фастівського району Київської області та надано дозвіл на розробку технічної документації на виготовлення державного акту на право власності на землю (а.с.12).

22.12.2009 року рішенням №5 Червономотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області Про затвердження технічної документації та матеріалів інвентаризації було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки в межах Червономотовилівської сільської ради відповідно до додатку в якому зазначено перелік громадян серед яких зазначено і позивача (а.с.105).

На підставі затвердженої технічної документації виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1406 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд розташованої в с.Вишняки вул.Гагаріна, 35 від 24.06.2010 року (а.с.106).

Після звернення позивача до Державного кадастрового реєстратора про отримання ОСОБА_2 з державного земельного кадастру позивачу, листом №2060 від 20.11.2013 року було надано відповідь про неможливість видачі ОСОБА_2 у звязку з тим, що в системі Національного кадастру містяться технічні помилки щодо місця розташування земельної ділянки, а саме встановлено факт накладення земельної ділянки позивача на землі лісогосподарського призначення ДП Фастівський держлісгосп - відповідача по справі (а.с.21).

Разом з тим, відповідно до розпорядження Фастівської районної державної адміністрації №119 від 09.03.2004 року відповідачу надано у постійне користування земельні ділянки площею 770,6840 га в межах згідно з планом землекористування для ведення лісового господарства, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею від 15.07.2004 року (а.с.58-61).

Як вбачається з матеріалів технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування землею для ведення лісового господарства Фастівського державного лісогосподарського підприємства в межах Мотовилівсько-слобідської сільської ради Фастівського району міститься Акт про встановлення на місцевості зовнішньої межі земельних ділянок та передачу на зберігання межових знаків землекористувачу земельних ділянок від 12 березня 2003 року по Червономотовилівській сільській раді де зазначено, що межі погоджені і не викликають спірних питань. Межові знаки закріплено земельні діянки в кількості 75 шт. та передано на зберігання землекористувачу відповідачу по справі (а.с.76).

Також, відповідачем було проведено уточнення меж лісових масивів з залученням Української лісовпорядної експедиції ВО Укрдержліспроект та встановлено, що межі лісових участків відповідають наданим картографічним матеріалам та в межах Червономотовилівської та Мотовилівсько-Слобідської сільських рад не накладаються на суміжні земельні участки (а.с.93).

Позивач звернувся до суду з даним позовом і стверджує про порушення прав щодо його земельної ділянки зі сторони відповідача. З даними твердженнями суд не може погодитися.

Як вбачається з Акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який міститься в технічній документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку позивача. Даний акт не містить відомостей про дату його складання, кількість межових знаків закріплених та переданих на зберігання, відсутній підпис землевласника, що дає право вважати, що даний доказ не є належним та допустимим відповідно до ст.ст.58,59 ЦПК України (а.с.13).

Виходячі з Кадастрового плану земельної ділянки земельна ділянка позивача межує з ОСОБА_3, ОСОБА_2 та землями сільської ради (а.с.14).

Статею 123 ЗК України передбачено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, відповідно до якої надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, щопосвідчує право користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87; 90, 97, 100, 102, 108, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161. 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, аналізуючи у сукупності надані та досліджені докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не надала суду належних доказів того, що відповідачем порушено її право на земельну ділянку, а тому вважає, що позов безпідставний, не грунтується на чинному законодавстві і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.3,10,11,58-60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.116,123,125,152,198 ЗК України, п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 до ДП Фастівське лісове господарство Третя особа Управління Держземагенства у Фастівському районі, Фастівська РДА про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та виключення відомостей з державного земельного кадастру про земельну ділянку відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СУДДЯ Г.В.Соловей