РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого - судді: Майдан С.І.

при секретарі: Варавенко Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра», третя особа - ОСОБА_2 про визнання недійсним кредитного договору в частині сплати комісійної винагороди,

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на ту обставину, що 06.03.2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником прав і обов'язків якого є відповідач, та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 804/6/03/2007/840к/2167 відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 21710 доларів США строком до 06.03.2003 року із сплатою 14,49 % річних. 06.03.2007 року з метою забезпечення належного виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору між ОСОБА_2 та ВАТ КБ «Надра» було укладено договір поруки. П.1.3.2 кредитного договору передбачена плата за управління кредитом сплачується позичальником щомісячно протягом всього терміну користування кредитними коштами із розрахунку 0,1 % від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом (без урахування розміру відсотків, які позичальник повинен сплатити Банку), зазначеним у п.1.1 цього договору. Плата сплачується в повному обсязі за кожний календарний місяць, протягом якого позичальник користувався кредитом, незалежно від фактичної кількості днів, протягом яких позичальник користувався кредитом. Відповідно до п. 4.3.11 кредитного договору, позичальник прийняв на себе зобовязання при отриманні кредиту сплатити плату за управління кредитом - комісію у розмірі 1,0 % та комісію за поставку кредиту - 0,5 % одноразово від суми, зазначеної в п.1.1. Враховуючи, що в графіку погашення заборгованості по кредиту та відсотків по ньому, який є додатком до кредитного договору не передбачено плати за управління кредитом (комісії) з підстав, передбачених ст.ст. 215,216 ЦК України, Законом України "Про захист прав споживачів", позивч просив суд визнати п.1.3.2 кредитного договору № 804/6/03/2007/840к/2167 від 06.03.2007 року, укладеного між ним та ПАТ КБ «Надра», та інші положення цього договору в частині, що стосується вказаної комісійної винагороди - нікчемним правочином та зарахувати в рахунок погашення основного кредитного боргу позичальника за кредитним договором № 804/6/03/2007/840к/2167 від 06.03.2007 року суму 1655,68 доларів США, яка була сплачена ним ПАТ КБ «Надра» в якості комісії за управління кредитом.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. В останнє судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що на задоволенні позовних вимоги наполягає.

Позивач та третя особа в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в їх задоволенні за необґрунтованістю. В останнє судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступі обставини та відповідні їм правовідносини.

06.03.2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником прав і обов'язків якого є відповідач, та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 804/6/03/2007/840к/2167, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 21710 доларів США строком до 06.03.2022 року із сплатою 14,49 % річних.

Даний кредит мав цільове призначення - споживчі цілі відповідно до п.1.2 кредитного договору.

Вимогами п.1.3.2 кредитного договору передбачена плата за управління кредитом, яка сплачується позичальником щомісячно протягом всього терміну користування кредитними коштами із розрахунку 0,1 % від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом (без урахування розміру відсотків, які позичальник повинен сплатити Банку), зазначеним у п.1.1 цього договору. Плата сплачується в повному обсязі за кожний календарний місяць, протягом якого позичальник користувався кредитом, незалежно від фактичної кількості днів, протягом яких позичальник користувався кредитом.

Відповідно до п.3.5 кредитного договору якщо на протязі дії цього договору позичальник несвоєчасно та/чи не в повному обсязі вніс черговий мінімально необхідний платіж та/чи інші платежі, передбачені цим договором, то банк приймає виконання позичальником своїх зобов'язань по цьому договору в наступному порядку: плата за управління кредитом, прострочені відсотки за користування кредитом, відсотки за користування кредитними коштами, пеня і штрафи, витрати пов'язані із моніторингом та супроводом кредиту, прострочена сума кредиту, сума кредиту.

Відповідно до п. 4.3.11 кредитного договору, позичальник зобов'язаний при отриманні кредиту сплатити плату за управління кредитом комісію у розмірі 1,0 % та комісію за поставку кредиту - 0,5 % одноразово від суми, зазначеної в п.1.1 договору.

Крім того, 06.03.2007 року з метою забезпечення належного виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору між ОСОБА_2 та ВАТ КБ «Надра» було укладено договір поруки, за яким поручитель ОСОБА_2 прийняла зобов'язання відповідати перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, штрафів, плату за управління кредитом, та у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором нести з боржником солідарну відповідальність (п.п. 1.1).

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частини 1, 3 та 5 ст. 203 ЦК України визначають, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628, ст.629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода.

Як вбачається зі змісту спірного договору, у ньому передбачено всі істотні умови такого виду договору відповідно до вимог чинного на той час цивільного законодавства. Укладаючи кредитний договір, сторони дійшли згоди щодо укладання договору за зазначених у ньому умовах, а відтак, з власної ініціативи на момент отримання коштів сторони з власної волі на свій розсуд визначили для себе правила подальшої поведінки, зокрема щодо усіх ризиків, пов'язаних зі зміною обставин, з яких вони виходили при укладенні цього договору, в тому числі і щодо можливих економічних змін.

Договір є обов'язковим для виконання. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджені постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, регулюють порядок надання банками споживачу повної, необхідної доступної та своєчасної інформації про сукупну вартість споживчого кредиту (кредитування на поточні потреби, кредиту в інвестиційну діяльність, іпотечного кредитування) з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх сукупних послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту і мають бути оплачені споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або кредитного договору про надання споживчого кредиту.

Зазначені Правила є спеціальним нормативно-правовим актом, який розроблено відповідно до пункту 4 статті 7 Закону України «Про Національний банк України», статей 47,49 та 56 Закону України «Про банки і банківську діяльність», статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до змісту пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору).

Ведення кредитної справи, управління кредитом, облік заборгованості, перерахування коштів, перевірка їх справжності тощо - є діями, які кредитор та боржник вчиняють кожний на свою користь, з метою реалізації та захисту власних прав, у зв'язку з чим коло питань, щодо яких п.3.6 Правил встановлено заборону банкам встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь, не є предметом регулювання договірних відносин сторін при укладенні кредитного договору.

Вживаючи певні дії по управлінню кредитом, прийняттю платежів від споживача, обліку заборгованості, резервуванню ресурсів, тощо банк не надає споживачеві послуги. Такі дії банк відповідно до глави 9 Положення про порядок формування та використання резерву для відшкодування можливих втрат за кредитними операціями банків, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 06 липня 2000 року №279, має здійснювати обов'язково, та, за невиконання яких, до банку можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені Положенням про застування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 28 серпня 2011 року №369.

Свобода договірних відносин може проявлятися у тому, що сторони у договорі можуть відступати від положень актів законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Будь-які видатки, пов'язані зі здійсненням тієї чи іншої банківської операції, банк може включити до вартості договору, в даному випадку - управління кредитом, та саме у відношенні зазначеної умови договору діє принцип свободи договору, який реалізується сторонами при укладенні договору, що жодним чином не вступає в суперечність з п.3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту.

Таким чином, суд приходить до висновку, що кредитний договір відповідає вимогам Закону України "Про захист прав споживачів", Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Цивільного кодексу України та Правилам надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №16, тому підстав для визнання зазначених позивачем пунктів кредитного договору недійсним відповідно до вимог ст.ст.203,215 ЦК України у справі не вбачається, та в задоволенні позову необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, , 212, 214-215 ЦПК України, ст. 203, 215, 216. 627-629,638 ЦК України, Законом України "Про захист прав споживачів", Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», суд -

вирішив:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра», третя особа - ОСОБА_2 про визнання недійсним кредитного договору в частині сплати комісійної винагороди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Суддя: С.І.Майдан