Справа № 303/884/15-ц
Номер рядка стат.звіту -52
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Заболотного А.М.

при секретарі Штець І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Фарм», за участі третьої особи реєстраційна служба Мукачівського МРУЮ Закарпатської області про розірвання трудового договору,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Фарм» про розірвання трудового договору, укладеного між ним та ТзОВ «Фарм» 23.07.2012 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі наказу № 7 від 23.07.2012 року ОСОБА_1 призначено на посаду директора ТзОВ «Фарм». 02.07.2013 року на адресу учасників ТзОВ «Фарм» ОСОБА_1 надіслав заяву про звільнення за власним бажанням та лист-пропозицію, в якому просив провести позачергові загальні збори учасників з питання звільнення його з призначеної посади, проте такі збори не відбулися. Таким чином звільнення не відбулося та у зв'язку з відсутністю правової підстави запису до трудової книжки також не внесено. У зв'язку з цим вважає, що порушується його конституційне право на вільний вибір праці та місця роботи, що призводить до того, що не може ні працевлаштуватися на іншу роботу, ні стати на облік в центрі зайнятості. Враховуючи це просить суд трудовий договір від 23.07.2012 року, укладений між ОСОБА_1 та ТзОВ «Фарм», розірвати на підставі ст. 38 КЗпП України із внесенням відповідних змін про юридичну особу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У судове засідання позивач не з'явився, його представник подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився за невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку ст. 74 ЦПК України. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання також не з'явився за невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку ст. 74 ЦПК України. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Причини своєї неявки суду не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України ухвалити заочне рішення.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Судом встановлено, що позивача на підставі наказу № 7 від 23.07.2012 року призначено на посаду директора ТзОВ «Фарм». Вказаний наказ про призначення на роботу був винесений на підставі засідання загальних зборів учасників ТзОВ «Фарм». Відповідний запис про прийняття на роботу був внесений у трудову книжку позивача під № 22.

Також встановлено, що 02.07.2013 року на адресу учасників ТзОВ «Фарм» ОСОБА_1 надіслав заяву про звільнення за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України та лист-пропозицію, в якому просив провести позачергові загальні збори учасників з питання звільнення його з роботи. Однак засідання загальних зборів учасників ТзОВ «Фарм» не відбулися та відповідно не було прийнято рішення про звільнення позивача із займаної посади.

Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 05.02.2015 року, засновником ТзОВ «Фарм» є ОСОБА_2, а керівником є ОСОБА_1

Порядок здійснення діяльності та управління ТзОВ «Фарм» визначається статутом товариства. Відповідно до п. 5.1 розділу 5 Статуту ТзОВ «Фарм» органами управління та контролю є збори учасників та директор. Згідно з п. 5.2 статуту вищим органом управління товариством є збори учасників. Також п. 5.7 статуту передбачено право директора товариства на внесення пропозицій на проведення позачергових зборів, а також внесення питань в порядок денний зборів. Для проведення позачергових зборів необхідно подати письмову пропозицію, в якій повинно бути вказано мета та порядок денний зборів. Пункт 5.8 статуту передбачає, що для правомірності зборів на них повинні бути присутні учасники, що володіють більш як 60 відсотками голосів, особисто або представлені іншими особами, які мають письмові повноваження. Відповідності до п. 5.9.8 статуту виключно до компетенції зборів учасників відноситься призначення та звільнення директора.

Таким чином статутом ТзОВ «Фарм» визначається порядок призначення та звільнення директора товариства. На виконання зазначених вище положень статуту позивач повідомив учасників товариства про необхідність проведення позачергових зборів у зв'язку з потребою вирішити питання щодо його звільнення, так як це є виключною компетенцією зборів учасників. Проте як вже було зазначено вище, засідання загальних зборів учасників ТзОВ «Фарм» не відбулися.

Статтею 43 Конституції України кожному гарантується право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Відповідно до ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Як передбачено ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» якщо зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, пов'язані із зміною керівника або осіб, що обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, крім документів, передбачених частиною першою цієї статті, особа, уповноважена діяти від імені юридичної особи (виконавчого органу), додатково подає примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміну зазначених осіб та/або примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) розпорядчого документа про їх призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Крім цього, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 39 КЗпП України спори про дострокове розірвання трудового договору вирішуються в загальному порядку, встановленому для розгляду трудових спорів.

Таким чином судом встановлено, що позивачем дотримано порядок розірвання трудового договору з ініціативи працівника, встановлений ст. 38 КЗпП України, а учасниками товариства в свою чергу не було проведено зборів до виключної компетенції яких відноситься вирішення питання про звільнення директора товариства, що однозначно свідчить про порушення трудових прав ОСОБА_1, а відтак такі підлягають захистом судом у зв'язку з чим позов слід задовольнити та трудовий договір від 23.07.2012 року, укладений між ОСОБА_1 та ТзОВ «Фарм», слід розірвати на підставі ст. 38 КЗпП України із внесенням відповідних змін про юридичну особу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215, 218, 223, 224, 225, 294 ЦПК України, ст. 36, 38, 39, 47 КЗпП України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Трудовий договір від 23.07.2012 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фарм», розірвати на підставі ст. 38 КЗпП України із внесенням відповідних змін про юридичну особу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

На рішення суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М. Заболотний