19 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Рейнарт І.М., Барановської Л.В.
при секретарі: Архіповій А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «КБ «ПриватБанк» про нарахування відсотків по банківському вкладу та відшкодування моральної шкоди, -
У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «КБ «ПриватБанк» про нарахування відсотків по банківському вкладу та відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року позовні вимоги залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить суд скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року,стягнути з ПАТ «КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 4 206,85 грн. та моральну шкоду 55 000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема, на те, що на відносини, пов'язані з виконанням умов договору, укладеного між ним та ПАТ «КБ «ПриватБанк», поширюються положення зазначеного договору і ст. ст. 1046 - 1076 ЦК України, якими регулюються відносини з приводу банківського вкладу.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Справа 754/16378/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9535/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Буша Н.Д.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
З матеріалів справи вбачається, що 03.07.2012 між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «ПриватБанк» було укладено договір № SAMDN1379 «вклад «Стандарт, 6 мес.», за умовами якого позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн. строком на шість місяців до 03.01.2013. Для внесення суми вкладу банком було відкрито позивачу особовий рахунок № НОМЕР_1. Відсоткова ставка складає 16% річних, період нарахування відсотків - один місяць, мінімальний строк вкладу шість місяців.

Із виписки ПАТ «КБ «ПриватБанк» від 13.08.2014 за період з 03.07.2012 по 13.08.2014 вбачається, що баланс позивача на кінець періоду склав 50 764,38 грн.

18.09.2014 між ОСОБА_1 та Автономною некомерційною організацією «Фонд защиты вкладчиков» (місцезнаходження: м. Москва, вул. Летниковская, 10, стр. 4) було укладено договір відступлення прав (вимог) № 46/61481-3087 відносно права вимоги до ПАТ «КБ «ПриватБанк» по договору № SAMDN1379 від 03.07.2012 в сумі 50 700,00 грн., за умовами якого ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти в сумі 191 564,88 руб.

Однак, зазначений договір не підлягає розгляду за діючим законодавством України, оскільки не є договором, який має правові наслідки для суб'єктів цивільних правовідносин.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами між клієнтом та банком.

Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Згідно ст. ст. 2, 4, 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб. На тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. За фізичними особами, незалежно від набуття ними статусу біженця чи іншого спеціального правового статусу, підприємствами, установами, організаціями зберігається право власності та інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо воно набуте відповідно до законів України.

Із п. 5 Постанови Правління НБУ «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банкамит відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя» № 260 від 06.05.2014 вбачається, що банки, в тому числі і ПАТ «КБ «ПриватБанк», зобов'язані припинити діяльність відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів.

Із п. 13 договору № SAMDN1379 від 03.07.2012 вбачається, що сторони домовилися, що у випадку настання обставин форс-мажора (пожежа, повінь, землетрус, воєнні дії та інше), які не залежать від волі сторін та перешкоджають виконанню зобов'язань за договором, строки виконання таких зобов'язань відсуваються на час дії обставин форс-мажора.

Згідно ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Враховуючи викладене та обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог в даному випадку, оскільки ПАТ «КБ «ПриватБанк» на виконання вимог Постанови Правління НБУ № 260 від 06.05.2014 припинив діяльність своїх відокремлених підрозділів на території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а обставини тимчасової окупації території України є обставинами форс-мажора, передбаченими умовами спірного договору та вимогами ст. 617 ЦК України, а тому зобов'язання за спірним договором, яке порушено відповідачем не з його вини, а внаслідок непереборної сили, відсуваються на час дії зазначених обставин.

З огляду на зазначені обставини, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до обставин справи, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «КБ «ПриватБанк» про нарахування відсотків по банківському вкладу та відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: