Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/1783/15-ц
Провадження № 2/483/633/2015
28 жовтня 2015 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Шевиріної Т.Д.,
за участю секретаря Данилової А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства страхова компанія "Теком" до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування,
03 вересня 2015 року приватне акціонерне товариство страхова компанія "Теком" (надалі ПАТ СК «Теком») звернулося до суду з позовом, предметом якого є: стягнення з ОСОБА_1 суми страхового відшкодування в розмірі 1000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18 червня 2014 року в м. Одесі відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю ОСОБА_1, який, керуючи мотоциклом НОМЕР_1, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 і який належить ОСОБА_3 Внаслідок ДТП автомобіль «Hyundai Elantra» одержав механічні пошкодження. Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 27 липня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент ДТП автомобіль НОМЕР_2, був застрахований в ПАТ СК «Теком», згідно договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №136-14Д/Т/АТ від 30 травня 2014 року (далі договір страхування). На підставі цього договору та заяви страхувальника ПАТ СК «Теком» була сплачена сума страхового відшкодування у розмірі 1533 грн, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 також була застрахована у ТВД «СТ «Домінанта», у зв'язку з чим 28 серпня 2015 року ТВД «СТ «Домінанта» сплатило ПАТ СК «Теком» страхове відшкодування у розмірі 533 грн, що також підтверджується платіжним дорученням. Оскільки сплачена ПАТ СК «Теком» сума страхового відшкодування не була відшкодована в повному обсязі, страхова компанія звернулася з позовом до суду.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника ПАТ СК «Теком», а також зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання також не зявився, про дату, час та місце судових засідань був повідомлений належним чином за адресою реєстрації місця проживання, про причини неявки суд не повідомив (а.с. 59).
Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, ухвалив розглядати справу в заочному порядку.
Розглянувши позовну заяву, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 30 травня 2014 року між ПАТ СК «Теком» та ОСОБА_3С було укладено договір №136-14Д/Т/АТ добровільного страхування наземного транспортного засобу, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України та пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням визначеним цим договором транспортним засобом, а саме автомобілем «HYUNDAI Elantra», державний номер НОМЕР_3, та додатковим обладнанням, встановленим на цьому транспортному засобі (а.с. 22-26).
З матеріалів справи вбачається, що постановою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 27 липня 2014 року, яка набрала законної сили 01 вересня 2015 року, встановлено, що 18 червня 2014 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_1, керуючи мотоциклом «Musstang» (номерний знак НОМЕР_4), по вул. Семінарській в м. Одесі, в порушення 13.1 Правил дорожнього руху, не вибрав безпечну дистанцію, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «HYUNDAI» (номерний знак НОМЕР_3) під управлінням ОСОБА_2 В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 9).
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та накладено штраф.
19 червня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до ПАТ СК «Теком» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою (а.с. 13, 14).
ПАТ СК «Теком» визнала подію, що мала місце 18 червня 2014 року по вул. Семінарській в м. Одесі із застрахованим автомобілем «HYUNDAI Elantra», державний номер НОМЕР_3, страховим випадком (а.с. 12).
Згідно рахунку-фактури №ЗН041615 від 18 червня 2014 року вартість відновлювального ремонту та матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «HYUNDAI Elantra», державний номер, державний номер НОМЕР_3, станом на 18 червня 2014 року, складає 2133 грн (а.с. 19).
02 липня 2014 року ПАТ СК «Теком» перерахувала на рахунок ФОП ОСОБА_4С вартість суми страхового відшкодування згідно страхового акту №422 від 25 червня 2014 року у розмірі 1533 грн. (2133 грн. 600 грн. франшиза = 1533 грн.). В підтвердження цього факту до матеріалів справи долучено копію платіжного доручення №2354 (а.с. 31).
Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ТВД «СТ «Домінанта» (а.с. 29), остання перерахувала на рахунок ПАТ СК «Теком» страхове відшкодування у розмірі 533 грн. (1533 грн 1000 грн), що підтверджується платіжним дорученням №3024 від 28 серпня 2015 року (а.с. 30).
Так як, згідно з полісом страхування №АС/7492331, укладеним між ТВД «СТ «Домінанта» та ОСОБА_1, франшиза становить 1000 грн., вказана сума залишилася не відшкодованою.
Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами з приводу відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суд звертає увагу, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди, що випливає зі змісту ст. 1166 ЦК України, відповідач звільняється від обовязку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина пята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобовязана відшкодувати шкоду.
Така правова позиція суду узгоджується з висновками Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними в п. 4 Постанови Пленуму №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».
Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обовязковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено таку постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Вказане свідчить про те, що на відповідача, який визнаний судом винним у вчиненні ДТП, покладається обовязок відшкодувати завдані ним збитки.
Нормами статей 1191, 1192 ЦК України врегульовано, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до ст.ст. 29, 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.
Враховуючи викладене, а також той факт, що ОСОБА_1 постановою суду визнаний винним у вчиненні ДТП, внаслідок якого пошкоджено транспортний засіб, позивач відшкодував суму ремонту, за виключенням франшизи, у розмірі 1533 грн, страховик відповідача частково компенсував витрачену позивачем суму в розмірі 533 грн, вимоги про стягнення з відповідача сплаченої потерплій, проте не компенсованої суми в розмірі 1000 грн, підлягають задоволенню.
За приписом ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп., що підтверджується платіжним дорученням №2836 від 31 серпня 2015 року, доданим до матеріалів справи (а.с.1).
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 6-8, 10, 57, 60, 88, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд-
Цивільний позов приватного акціонерного товариства страхова компанія "Теком" до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування - задовольнити повністю.
Рішення є заочним та може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання нею копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно загального порядку оскарження, рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: