Справа № 275/717/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Грищенка М.В.,

при секретарі - Довгаленко О.І.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Брусилів Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будівельні матеріали,

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2013 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на будівельні матеріали в сумі 174286 гривень 30 копійок та про визнання за ОСОБА_2 права власності на будівельні матеріали в сумі 174286 гривень 30 копійок , які були використані при будівництві об'єкта нерухомості по АДРЕСА_1.

В обгрунтування позову зазначив, що він перебував зі ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який 03.06.2011 року рішенням суду було розірвано. В 2007 році на земельній ділянці площею 0,15га, яка була передана у власність відповідачки для будівництва та обслуговування житлового будинку, сторонами придбавались будівельні матеріали та проводились будівельні роботи по будівництву будинку АДРЕСА_1 загальною площею 261,8 кв.м.

Позивач зазначає, що крім спільних коштів подружжя у будівництво будинку були вкладені його особисті кошти в розмірі 292900 гривень, які він отримав від продажу житлового будинку АДРЕСА_2, який належав йому на підставі договору дарування, та земельної ділянки площею 0,1504га, на якій будинок розташований.

В позовній заяві позивач навів перелік використаних під час будівництва будівельних матеріалів та виконаних будівельних робіт і стверджує, що під час перебування у шлюбі сторонами придбано будівельних матеріалів та здійснено оплату за будівництво спірного будинку в сумі 348572 гривень 60 копійок.

Посилаючись на ст.ст.316 ч.1, 317, 328, 331, 392 ЦК України, ч.1 ст.70 СК України, позивач вважав, що він має право на будівельні матеріали в розмірі 174286 гривень 30 копійок.

Після проведення судової будівельно-технічної експертизи та отримання висновків вказаної експертизи позивачем була подана до суду заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить визнати за ним право власності на будівельні матеріали в сумі 403217 гривень 50 копійок та визнати за ОСОБА_2 право власності на будівельні матеріали в сумі 403217 гривень 50 копійок, які були використані при будівництві об'єкта нерухомості по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач, його представники позов підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала повністю, посилаючись на те, що на даний час будинок є тільки її власністю. Не заперечила, що будівництво будинку проводилося в той час, коли вона перебувала з позивачем у шлюбі.

Представник відповідача вважав, що в задоволенні позову слід відмовити, посилаючись на те, що позовні вимоги є некоректними, з висновку експеротизи незрозуміло як проведений розрахунок вартості будівельних матеріалів.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами у межах позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2002 року по 03 червня 2011 року.

В період перебування сторін в зареєстрованому шлюбі ними в 2007 році було розпочате будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,15га, яка була надана ОСОБА_2 в оренду для будівництва житлового будинку рішенням Брусилівської селищної ради Житомирської області від 27 липня 2007 року. На будівництво будинку було надано дозвіл рішенням виконкому Брусилівської селищної ради, виготовлено будівельний паспорт на забудову земельної ділянки. 05 листопада 2010 року сторони спільно подали заяву до виконкому Брусилівської селищної ради про надання дозволу на виготовлення свідоцтва на право власності на новозбудований будинок по АДРЕСА_1, але рішенням виконкому Брусилівської селищної ради від 26 листопада 2010 року їм було відмовлено в оформленні права власності на вказаний будинок у зв'язку з відсутністю сертифіката відповідності, який засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта.

Вказані фактичні обставини підтверджуються як поясненнями сторін, так і показаннями допитаних у судовому засіданні свідків, дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами: копією рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 03.06.2011 року про розірвання шлюбу між сторонами, копією будівельного паспорта, копіями товарних чеків, квитанцій, накладних про придбання будівельних матеріалів та обладнання, копіями рішень сесії та виконкому Брусилівської селищної ради Житомирської області.

За висновком судової будівельно-технічної експертизи №25/08-14 від 25 серпня 2014 року вартість будівництва житлового будинку, що розташований за аресою: АДРЕСА_1, визначена за укрупненими показниками відновної вартості, станом на момент проведення дослідження, становить 806435 гривень з урахуванням ПДВ, в тому числі: вартість будівельних матеріалів та обладнання - 494850 гривень; вартість будівельно-монтажних робіт - 311585 гривень.

В таблиці № 2 розрахункової частини вказаного висновку експертизи наведений кофіцієнт готовності житлового будинку - 0,657.

У відповідності до ст. ст. 60, 61, 63, 69, 70, 71 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У відповідності до частин 2, 3 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 9 постанови № 7 від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" суди мають враховувати, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради.

За позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд вправі провести поділ незакінченого будівництвом будинку, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами.

При неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з врахуванням конкретних обставин залишити його одній із сторін, а іншій присудити грошову компенсацію.

Пленум Верховного Суду України у п.25 Постанови від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснив, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст.71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Сторони не подали суду доказів можливості реального поділу між ними об'єкта незавершеного будівництва і технічної можливості довести до кінця будівництво окремо виділених частин. Сторони також не зверталися до суду з позовом про залишення незакінченого будівництвом будинку одній із сторін з отримання компенсації вартості своєї частки незавершеного будівництвом будинку другою стороною.

За таких обставин вирішення даного позову можливе лише визначенням в незакінченому будівництвом будинку, загальна вартість якого становить 806435 гривень, ідеальних часток сторін на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку, які є рівними, без зазначення вартості таких часток.

Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_4 3664,00 гривень на відшкодування оплати судового збору, 3000,00 гривень на відшкодування судових витрат по оплаті судової будівельно-технічної експертизи.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88, 209, 212 -215 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. ст. 60, 61, 63, 69, 70, 71 СК України, ст.ст.331 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будівельні матеріали задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в рівних частках за кожним в розмірі по ? частині право власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи незавершеного будівництвом будинку АДРЕСА_1, вартість якого становить 806435 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 3664,00 гривень на відшкодування оплати судового збору, 3000,00 гривень на відшкодування судових витрат по оплаті судової будівельно-технічної експертизи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя М. В. Грищенко