Провадження №2/485/712/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року м. Снігурівка.

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді - Лисенко М.Є.,

при секретарі - Бондаренко С.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду №1 м. Снігурівка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1, звернулася до суду з вказаним вище позовом. В заяві вказала, що шлюб з відповідачем зареєстрували у серпні 1976 року. Від спільного проживання мають двох дорослих синів. Одруження виявилося невдалим в сім'ї виникали сварки та не порозуміння. З травня 2010 року сторони припинили подружні, сімейні стосунки та проживають окремо. Відповідач фактично створив нову сім'ю. Просить шлюб розірвати на примирення не погоджується.

У судове засідання сторони не з'явилися, але надіслали письмові заяви, про розгляд справи у їх відсутність на примирення не погоджуються. Відповідач добровільно не з'являється до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області та не подає заяву про розірвання шлюбу. Позивач просить позовні вимоги задовольнити та залишити прізвище Плотніченко.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, Суд, прийшов до висновку про те, що є підстави для задоволення позову.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила свої прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 серпня 1976 року у Василівській сільській раді Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис №33.(а.с3). Від спільного проживання мають дорослих синів 1979 та ІНФОРМАЦІЯ_1. В звязку з втратою один до одного почуття любові та поваги в сімї постійно виникали сварки та не порозуміння. З травня 2011 року сторони припинили подружні стосунки та не проживають однією сімєю. Відповідач фактично створив нову сім'ю, але добровільно відмовляється розірвати шлюб через орган реєстрації актів цивільного стану.

Оскільки подальше спільне життя сторін та збереження сім'ї є неможливими, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України. Та залишає позивачу прізвище Плотніченко.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок за розгляд справи в суді. Оскільки позивач є інвалідом 2 групи та відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняється.

Керуючись ст. ст. 10,11,209, 212,214-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 28 серпня 1976 року у Василівській сільській раді Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис № 33 - р о з і р в а т и.

Залишити позивачу прізвище "Плотніченко".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок за розгляд справи в суді.

Копію рішення направити сторонам провадження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 10-ти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

СУДДЯ