АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 685/493/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1917/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого - судді Марцинкевича А.М.,

суддів: Кізюн О.Ю., Грох Л.М.

при секретарі Дубовій М.В.

з участю: сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Хмельницької області на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 25 серпня 2015 року по цивільній справі за позовом прокурора Теофіпольського району Хмельницької області, поданого в інтересах держави, до Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області та ОСОБА_1, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Відділу Державного агентства земельних ресурсів України в Теофіпольському районі Хмельницької області, про визнання недійсним та скасування розпорядження Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області від 20 жовтня 2010 року № 264/2010 - р., визнання недійсним укладеного між Теофіпольською районною державною адміністрацією Хмельницької області та ОСОБА_1 договору оренди землі від 21 жовтня 2010 року № 569.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року прокурор Теофіпольського району в інтересах держави звернувся до суду із вказаним позовом та просив визнати недійним та скасувати розпорядження Теофіпольської райдержадміністрації від 20.10.2010 № 264/2010 р. та визнати недійсним договір оренди землі від 21.10.2010 р., укладеного між Теофіпольською РДА та ОСОБА_1 В обґрунтування вимог зазначав, що 20.10.2010 року головою Теофіпольської РДА видано розпорядження № 264/2010-р, яким передано в оренду ОСОБА_1 земельну ділянку площею 45,5 га строком на 49 років, для ведення фермерського господарства. 21 жовтня 2010 року між орендодавцем Теофіпольською РДА та орендарем ОСОБА_1 був укладений договір оренди з реєстраційним номером 11 вищевказаної земельної ділянки на 49 років.

Прокурор звернувся до суду із вказаним позовом вважає, що порушуються інтереси держави, оскільки через не проведення нормативно-грошової оцінки землі, яка передавалася в оренду за спірним розпорядженням та договором, істотно занижується орендна плата за використання землі, що призводить до ненадходження коштів до бюджету.

____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Самойлович А.П. Провадження 22ц/792/1917/15

Доповідач - Марцинкевич А.М. Категорія № 23

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 25 серпня 2015 року відмовлено в задоволенні позову прокурора Теофіпольського району Хмельницької області.

Заступним прокурора Хмельницької області подав апеляційну скаргу в якій вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з невірним застосуванням норм

матеріального права, з порушенням норм процесуального права та без повного з'ясування усіх обставин, що мають значення для справи, тому просить скасувати дане рішення та ухвалити нове, яким задоволити позов прокурора Теофіпольського району. Апелянт вказує, що умови договору оренди землі від 21.10.2010 р. укладеного між Теофіпольською РДА та ОСОБА_1 невідповідають вимогам Закону, що є підставою для визнання його недійсним в силу ст.ст.203,215,228 ЦК України та ст. 211 ЗК України. Апелянт вважає, що судом безпідставно зроблений висновок про відсутність порушень інтересів держави у зв'язку із винесенням райдержадміністрацією оспорюваного розпорядження та укладанням на його підставі договору оренди земельної ділянки, оскільки ОСОБА_1 неправомірно набув права на землі державної власності, а невідповідність встановленого договором розміру орендної плати вимогам законодавства, створює загрозу ненадходження значних сум до місцевого бюджету.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав і мотивів.

Згідно до вимог ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно із ч.2 ст.792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЗУ «Про оцінку земель», у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обов'язковим є проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Ч.1 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» визначені істотні умови договору оренди земельної ділянки, зокрема, однієї із них є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату. Частиною 2 цієї ж статті визначено одну із підстав для визнання договору оренди землі недійсним, при відсутності у договорі оренди землі однієї з істотних умов.

Із змісту ч. 3 ст.122 , п.12 Перехідних положень ЗК України, в редакції чинній на момент видачі оспорюваного розпорядження, слідує, що районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або користування, зокрема, за межами населених пунктів для сільськогосподарського використання.

Судом встановлено, що 20 жовтня 2010 року Теофіпольською районною державною адміністрацією видано розпорядження № 264/2010 р. про припинення права постійного користування земельною ділянкою, виданою ОСОБА_1 площею 45,5 га за межами населених пунктів на землях запасу Ординецької сільської ради, визнання державного акту на право постійного користування, виданого на його ім'я, НОМЕР_1, визнати недійсним, вивільнену землю передати в оренду ОСОБА_1 строком на 49 років для ведення фермерського господарства (а.с.6).

21 жовтня 2010 року було укладено договір оренди землі між райдержадміністрацією та ОСОБА_1, відповідно до якого Теофіпольська райдержадміністрація передала ОСОБА_1 вищезазначену земельну ділянку в оренду на 49 років для ведення фермерського господарства (а.с.7-8).

22 жовтня 2010 року даний договір був зареєстрований у Теофіпольському районному відділі Регіональної філії Державного Підприємства Центру ДЗК за № 11, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис.

Умовами даного договору оренди землі сторонами було узгоджено,зокрема, п.5, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 584438,40 грн. з урахуванням коефіцієнту індексації 3,2, та п.9 визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 0,1 % від грошової оцінки в сумі 584,44 грн. в рік на розрахунковий рахунок Ординецької сільської ради.

В матеріалах справи міститься відповідь на лист прокурора від 06.04.2015 р. до Відділу Держземагенства у Теофіпольському району з якого вбачається, що при укладенні договору оренди земельної ділянки між Теофіпольською РДА та ОСОБА_1 нормативно-грошова оцінка земельної ділянки не проводилася, а дана оцінка вираховувалася наступним чином: за основу бралася грошова оцінка 1 га відповідної земельної ділянки сільськогосподарського призначення (земель запасу та резервного фонду), затверджена Розпорядженням голови районної ради 19.06.1995 року № 151 р., множилася на коефіцієнт індексації на момент укладення договору оренди землі та множилася на загальну площу (а.с. 17).

Згідно довідки виданою Теофіпольським відділенням Красилівської ОДПІ ГУ ДФС України в Хмельницькій обл.. від 21.08.2015 р. № 2386 та № 2752/7/22-17-15-03 вбачається, що ОСОБА_1 у 2015 році за користування спірною земельною ділянкою сплачено 19623,50 грн.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що розпорядження від 20.10.2010 року прийняте на законних підставах, зокрема з дотриманням п.п.6,12 Перехідних положень ЗК України, якими передбачено переоформлення права постійного користування та повноваження райдержадміністрації щодо передачі в оренду земельних ділянок на момент прийняття розпорядження. Наслідком даного розпорядження було укладення договору оренди землі від 21.10.2010 року, яким передбачені усі істотні умови договору оренди земельної ділянки, з дотриманням ст. 15 ЗУ «Про оренду землі».

Доводи апеляційної скарги, що спірне розпорядження Теофіпольської райдержадміністрації прийняте з порушенням норм Закону, оскільки нормативно грошова оцінка земельних ділянок, переданих в оренду ОСОБА_1, на момент його видачі не проведена, спростовується пунктом 5 даного договору, яким визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 584438, 40 грн. з урахуванням коефіцієнту індексації 3,2.

Нарахування орендної плати на момент укладення договору оренди землі не може бути причиною скасування розпорядження голови адміністрації та визнання недійсним договору оренди. Скасування даного розпорядження є неможливим і з тих підстав, оскільки зобов'яже відновити право постійного користування ОСОБА_1, що призведе до порушення вимог діючого законодавства (ст.. 92 та п.6 Перехідних положень ЗКУ, якими визначено перелік суб'єктів, які можуть мати земельні ділянки на праві постійного користування).

Відповідно до вимог ЦПК України позивач повинен довести обставини на які посилається як на підставу своїх вимог, проте під час слухання справи, ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції, позивачем не було надано доказів та не доведено, що на момент укладення договору оренди землі нормативно грошова оцінка землі не відповідала вимогам Закону і була відмінною від вказаної у договорі оренди.

Вимога прокурора в апеляційній скарзі щодо необхідності скасування розпорядження від 20.10.2010 року та як наслідок укладеного договору оренди землі від 21.10.2010 року, не заслуговують на увагу, оскільки суперечать положенням ст.3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України. Оскільки в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, а прокурором не доведено як саме порушуються права держави, через обрахування сторонами договору нормативно-грошової оцінки землі іншим методом.

Таким чином, апеляційна скарга заступника прокурора Хмельницької області не підлягає задоволенню, оскільки її мотиви та підстави є безпідставними та необґрунтованими, не мають достатнього та обґрунтованого підтвердження.

Рішення суду першої інстанції ухвалене у відповідності до норм чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом норми як процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з'ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Не спростовують висновків суду й інші доводи апеляційної скарги, вони фактично зводяться до власної правової оцінки обставин справи і незгоди апелянта із висновками суду по їх оцінці та не впливають на законність рішення, а тому апеляційний суд не знаходить підстав для його скасування.

Відповідно до ч.2 ст. 82 ЦПК України якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть оплачені, заява відповідно до статті 207 залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли оплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313,315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області відхилити.

Рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 25 серпня 2015 року залишити без змін.

Стягнути із прокуратури Хмельницької області на користь держави судовий збір в сумі 535 грн.92 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді:/підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.М.Марцинкевич