Комінтернівський районний суд м.Харкова
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2015 року суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Григор'єв Б.П., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Представником позивача надана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача ОСОБА_3 та її чоловіка ОСОБА_7

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.11.2014 року заява представника позивача буда задоволена частково, а саме: накладено арешт на майно відповідача ОСОБА_3

Згідно ухвали Апеляційного суду Харківської області від 24.12.2014 року ухвала Комінтернівського районного суду м. Харкова скасована в частині накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_3 та справу направлено в цій частині на новий розгляд. В іншій частині ухвалу залишено без змін.

Заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявникові, оскільки вона подана без додержання вимог, встановлених законом.

Суд розглядає заяву про забезпечення позову в порядку та в строки, передбачені ст. 153 ЦПК України, без повідомлення осіб, що приймають участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені ЦПК України заходи забезпечення позову.

Перелік заходів забезпечення позову визначено в ст. 152 ЦПК України.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову,а також в чому полягає в подальшому неможливість виконання рішення суду.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України).

Подана до суду заява належним чином не обґрунтована, оскільки вказано про будь-яке майно відповідача, на які заявник просить накласти арешт, також не надані відомості про наявність рухомого та нерухомого майна, яке належить відповідачу, його вартість.

Відсутність таких даних унеможливлює визначити співмірність виду заходу забезпечення позову.

Таким чином суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову подана до суду всупереч вимогам ст.. 151 ЦПК України.

У відповідності до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заява про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявникові.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Повернути представнику позивача ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя -Б. П. Григор'єв