АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 683/1244/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1878/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року м. Хмельницький

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області в складі :

головуючого судді Баса О.Г.,

суддів: Федорової Н.О.

Матковської Л.О.

при секретарі Бондарі О.В.

з участю: представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-/792/1878/15 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, про скасування рішення Старокостянтинівської міської ради та визнання незаконним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

В травні 2014 року ОСОБА_5 звертаючись до суду з позовом вказувала, що їй на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,150 га, що по АДРЕСА_1. Рішенням виконкому Старокостянтинівської міської ради від 24 грудня 1997 року №131 п.1 їй надано додатково земельну ділянку, площею 0,05 га. Вказана земельна ділянка розташована поряд із основною її земельною ділянкою і є фактично її продовженням. Зазначила, що привела цю земельну ділянку до належного стану - вивезла землю, розрівняла та використовувала для ведення особистого селянського господарства. У 2013 році дочка позивачки ОСОБА_6 звернулась до Старокостянтинівської міської ради про передачу їй саме цієї земельної ділянки. Рішенням 32 сесії Старокостянтинівської міської ради від 27 червня 2013 року ОСОБА_6 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення із земель сільськогосподарського призначення, які не надані у власність а користування, розташованої по АДРЕСА_1 земельної ділянки орієнтовною площею 500 м.кв. для ведення особистого селянського господарства.

Весною 2014 року вказану земельну ділянку загородив ОСОБА_4, і від його родича позивачка дізналась, що він має на цю земельну ділянку Державний акт.

Вказує, що Державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 та рішення Старокостяитинівської міської ради, на підставі якого він виданий є незаконними, оскільки протокол встановлення та погодження меж ОСОБА_5 не підписувався, він є фальсифікованим. Позивачка користувалась цією земельною ділянкою і в неї вона не вилучалась.

Просила скасувати рішення Старокостяитинівської міської ради від 17 вересня 2010 року №24 п.34 про передачу у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0500 га, що розташована по АДРЕСА_2, а також просила визнати незаконним та скасувати Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий 03 січня 2012 року ОСОБА_4

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 серпня 2015 року позов задоволено.

Скасовано рішення Старокостянтинівської міської ради від 17 вересня 2010 року №24 п.34 про передачу у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0500 га, що розташована по АДРЕСА_2.

Визнано незаконним та скасовано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий 03 січня 2012 року ОСОБА_4

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 судовий збір 243,60 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вказує, що рішення є незаконним не обґрунтованим, постановлене з порушенням норм матеріального права, при розгляді справи не повністю з'ясовано всі обставини справи. Суд помилково оцінив докази позивача, адже жоден з них не підтверджує факту виникнення у позивача права користування спірною земельною ділянкою. Суд безпідставно констатував факт користування земельною ділянкою лише на підставі Рішення виконкому Старокостяитинівської міської ради від 24 грудня 1997 року №131 п.1. Судом не застосовано відповідні норми Земельного кодексу України.

В засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав.

Представник позивача вважав апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Представник Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області правом на участь в засіданні апеляційного суду не скористався, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення повідомлення 29 вересня, 09 жовтня 2015 року.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Старокостянтинівської міської ради від 17 вересня 2010 року №24 п.34 про передачу у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0500 га, що розташована по АДРЕСА_2 ухвалено з порушенням вимог ст. 116,141,149 ЗК України. Призвело до порушення прав ОСОБА_5 щодо володіння та користування належною їй земельною ділянкою, що є підставою визнання незаконним та скасуванню Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 03 січня 2012 року ОСОБА_4

Такий висновок є вірним.

Відповідно до пункту 7 Перехідних положень ЗК України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради № 131 від 24 грудня 1997 року ОСОБА_5 додатково надано земельну ділянку площею 0,05 га у постійне користування без права забудови, яка розташована по АДРЕСА_1 Хмельницької області. Тих обставин, що вказане рішення стосується саме позивачки не заперечувалось Старокостянтинівською міською радою. Вказана земельна ділянка межує із земельною ділянкою площею 0,15 га. по АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_5 Фактичне користування спірною земельною ділянкою з 1997 року позивачкою підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8

Доводи апеляційної скарги не спростовують цих доводів.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачем не надано, а судом не здобуто доказів встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки ОСОБА_5 в натурі (на місцевості), не здобуто доказів отримання ОСОБА_5 Державного акту на право постійного користування землею, тому право позивачки відповідно до оскаржуваного рішення не виникло не ґрунтуються на вимогах закону.

Згідно з ч. 5 ст. 116 ЗК України надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст. 118 ЗК України, що діяв у період видачі державного акту, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянськогогосподарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

З огляду на вищенаведені положення закону громадянин може порушувати питання про одержання ним безоплатно у власність чи в користування земельної ділянки, яка є вільною, тобто такою, що не перебуває у власності чи в користуванні іншої особи.

Згідно висновку експертизи підписи від імені ОСОБА_5 у протоколі погодження та встановлення меж земельної ділянки в натурі від 17 травня 2010 року та експлікації земель по угіддях і контурах виконані не ОСОБА_5, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_5, що також свідчить про те, що спірна земельна ділянка не була вільною.

Надання громадянину в користування чи у власність земельної ділянки, що вже перебуває у власності або у користуванні іншої особи, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому Земельним Кодексом України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 згоди на вилучення у неї спірної земельної ділянки не давала і питання про її вилучення, витребування у позивачки не вирішувалось. З урахуванням цих обставин, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 313-315, 317,319 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підписи/

Копія вірна

Суддя апеляційного суду Бас О.Г.

_______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції -Бондарчук Л.А. Справа № 22ц-/792/1878/15

Доповідач - Бас О.Г. Категорія №47