Справа № 524/8548/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2015 року, м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Андрієць Д.Д.

за участю секретаря Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці скаргу ОСОБА_1 на постанови державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука зі скаргою про визнання незаконними постанов державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2 від 05.0.52015 року про відмову у відкритті виконавчих проваджень.

Скаргу обгрунтовано тим, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16.01.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано незаконним та скасовано наказ Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна» від 26.08.2014 року № 143ос про звільнення ОСОБА_1 Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді заступника начальника регіонального виробничого управління «Харківавтогаз». Стягнуто з Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна» на користь ОСОБА_3 заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 48142,66 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23.03.2015 року рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука залишено без змін.

На виконання рішення суду 21.04.2015 року було видано відповідні виконавчі листи, які скаржник предявив на примусове виконання до ВДВС Святошинського РУЮ у місті Києві.

03.06.2015 року на його адресу надійшли постанови державного виконавця Чижик А.П. ВП № 47446466 та ВП № 47446650 від 05.05.2015 року про відмову у відкритті виконавчих проваджень, посилаючись на те, що у виконавчих листах невірно зазначено код ЄДРПОУ боржника.

Заявник вважає, що підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження відсутні, тому просив суд, визнати незаконними та скасувати постанови державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2 від 05.05.2015 року про відмову у відкритті виконавчих проваджень ВП № 47446466 та ВП № 47446650.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у скарзі.

Представник ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач ОСОБА_5 підприємство "Укравтогаз" Національної акціонерної компанії "Укравтогаз" в судове засідання не з'явилося, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скарги приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

На підставі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до вимог ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 16.01.2015 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області ухвалено рішення у цивільній справі № 524/8548/14-ц, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1: визнано незаконним та скасовано наказ Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна» від 26.08.2014 року № 143ос про звільнення ОСОБА_1; поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді заступника начальника регіонального виробничого управління «Харківавтогаз». Стягнуто з Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна» на користь ОСОБА_3 заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 48142,66 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23.03.2015 року залишено без змін рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16.01.2015 року.

На виконання рішення суду позивачу 21.04.2015 року видано виконавчі листи, які він предявив для примусового виконання до ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві.

Однак, 05.05.2015 року постановами державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2 відмовлено в прийнятті до провадження виконавчих документів виконавчих листів № 524/8548/14-ц та у відкритті виконавчого провадження з їх примусового виконання через невідповідність коду ЄДРПОУ боржника, вказаного у виконавчому документі з кодом ЄДРПОУ боржника, вказаного у заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження.

Частина 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документу, в якому зокрема має бути вказано ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього ж Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

П.8 ч. 1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадженні за наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Разом з тим п. 3 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфеденційну.

Стаття 25 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб

Згідно роз'яснень, даних в п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», виходячи зі змісту статті 387 ЦПК України, у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущенні порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Не виконання рішення суду у визначені законом строки без відповідних правових підстав, передбачених законом призведе до істотного дисбалансу прав та обов'язків сторін, до порушення охоронюваних законом прав та інтересів стягувача та не відповідає засадам цивільного законодавства, передбаченим ст. 3 ЦК України.

Також суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці наголошує, що відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. При цьому, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов'язкове судове рішення залишалося невиконаним, що є несумісним з принципом верховенства права (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції»).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що невідповідність коду ЄДРПОУ боржника у виконавчому документі, з кодом ЄДРПОУ боржника, вказаного у заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчих проваджень.

Таким чином, постанови про відмову у відкриття виконавчих проваджень ВП № 47446466 та ВП № 47446650, винесені державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2 є незаконними, в звязку з чим підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 383-387 ЦПК України, Законом України Про виконавче провадження, суд ,-

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_1 на постанови державного виконавця задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 від 05.05.2015 року ВП № 47446466 та ВП № 47446650 про відмову у відкритті виконавчих проваджень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя :