Справа № 529/1067/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті матері ОСОБА_2 він, як спадкоємець за законом, прийняв спадщину, що складається з земельної ділянки площею 2,5188 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області /далі - Великобудищанська сільська рада/, однак через відсутність реєстрації права власності на цю землю за померлою позбавлений можливості нотаріально оформити спадщину, позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач в судове засідання не з'явився, суду подав заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність.

Відповідач - Великобудищанська сільська рада - подав суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у відсутність його представника.

Третя особа - приватний нотаріус Диканського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_3 /далі - приватний нотаріус ОСОБА_3І./ - подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти позову не подав.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі позивача, представника відповідача та третьої особи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

23 жовтня 2013 року в с. Великі Будища Диканського району Полтавської області померла ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №249049, виданим 25 жовтня 2013 року виконавчим комітетом Великобудищанської сільської ради. На підставі Державного акта на право колективної власності на землю ПЛ № 15, виданого 21 листопада 1995 року Великобудищанською сільською радою народних депутатів /далі - Державний акт/, колгоспу ім. Куйбишева Диканського району Полтавської області було передано земельну ділянку площею 4125,3 га для ведення колективного сільського господарства, членом якого була і нині померла ОСОБА_2, що підтверджено Додатком 1 до Державного акта. В подальшому вказана земля була розпайована між членами колгоспу ім. Куйбишева, однак нині померла ОСОБА_2 за життя державний акт на право на земельну ділянку не одержала.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" № 7 від 16.04.2004 року, громадянин, включений до списку, який додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

З довідки Великобудищанської сільської ради вбачається, що вказана вище земля була розпайована між членами колгоспу ім. Куйбишева. Нині померла ОСОБА_2, як член вказаного колгоспу, своє право на отримання земельної частки (паю) не реалізувала, сертифікат на право на земельну частку не отримала, а тому спадкоємцю на даний час може бути виділена у власність земельна ділянка № 572 площею 2,5188 га, розташована в полі № 17 на території Великобудищанської сільської ради.

Відповідно до положень ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вказана вище земельна ділянка належала померлій ОСОБА_2 на законних підставах і є спадковим майном, хоча за життя вона і не встиг одержати на своє ім'я відповідний державний акт.

Згідно ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1261, 1268, 1270 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Для прийняття спадщини або відмови від її прийняття встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З довідки приватного нотаріуса ОСОБА_3 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 13.10.2015 року була заведена спадкова справа на підставі заяви позивача, який є сином померлої. Інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Однак позивачу нотаріусом через відсутність правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку на ім'я померлої було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи, що нині померла ОСОБА_2, як член колгоспу ім. Куйбишва, була занесена до списків його членів, які мали право на земельну частку /пай/, хоча після розпаювання даного колгоспу своє право власності на земельну частку і не встигла використати, однак є власником земельної ділянки, позивач, як спадкоємець за законом, прийняв спадщину після смерті матері, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за ним права власності на спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 316-319, ч.1 ст. 321, 1218, 1220 ч. 2, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства пр розгляді цивільних справ" № 7 від 16.04. 2004 року суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку площею 2,5188 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області в полі № 17 під № 572 та належала померлій 24 жовтня 2013 року ОСОБА_2 на підставі Державного акта про передачу колгоспу ім. Куйбишева Диканського району Полтавської області земель у колективну власність, виданого 21 листопада 1995 року Великобудищанською сільською радою народних депутатів Диканського району Полтавської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: