АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.,

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на заочне рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 02 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року позивач звернувся із зазначеним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що 11 грудня 2013 року о 04.00 годині ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1 на Бессарабській площі в м. Києві під час перестроювання не переконався, що це буде безпечно, в результаті чого здійснив зіткнення з належним позивачу автомобілем НОМЕР_2, в результаті чого останній здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3.

Внаслідок пригоди належний позивачу автомобіль було пошкоджено.

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ «Міська «Українська охоронно-страхова компанія», остання сплатила позивачу 13 778.97 грн. страхового відшкодування.

Проте відповідно до товарознавчого звіту № 8563 від 26 лютого 2014 року, ринкова вартість належного позивачу автомобіля, без урахування пошкоджень, визначена в розмірі 51 999.14 грн., утилізаційна вартість - 19044.07 грн., а вартість відновлювального ремонту - 72367.55 грн.

Тому відповідач мав сплатити позивачу 32955.07 грн. (51999.14 грн. - 19044.07 грн.) страхового відшкодування, недоплата страхового відшкодування складає 19176.10 грн. (32955.07 грн. - 13778.97 грн.)

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути на свою користь із відповідача 19176.10 грн. страхового відшкодування, 243.60 грн. судового збору.(а.с. 1-34)

Заочним рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 02 квітня 2015 року позов задоволено частково, стягнуто з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 18167,07 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн., в решті позову відмовлено. (а.с.77-80)

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 03 серпня 2015 року заяву ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про перегляд заочного рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 02 квітня 2015 року залишено без задоволення. (а.с.155)

Апеляційна скарга від позивача ОСОБА_1 на рішення районного суду до суду не надходила.

В апеляційній скарзі відповідач просив скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. На обґрунтування скарги посилався на недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, районний суд не вірно визначив розмір матеріальної шкоди та не врахував, що за товарознавчим звітом № 2043 від 01 лютого 2014 року вартість транспортного засобу позивача визначена в розмірі 40 787.28 грн., а його вартість після дорожньо-транспортної пригоди становила 25 999.09 грн., тому відповідач обґрунтовано сплатив позивачу 13 788.19 грн. (40787.28 грн. - 25 999.09 грн. - 1000 грн. франшиза) страхового відшкодування.(а.с. 159-164)

В судовому засіданні ОСОБА_1, його представник ОСОБА_3 заперечували проти скарги і просили її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином про що у справі є докази.(а.с. 184-186)

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 988, 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

За змістом ст. 29, п. 32.7 ст. 32 Закону України від 1 липня 2004 р. N 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в редакції Закону від 22.09.05р. № 2902-ІV(далі - Закон N 1961-IV), у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, в разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідні роз'яснення містяться і в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Винність ОСОБА_2 в тому, що він 11 грудня 2013 року о 04.00 годині керуючи автомобілем НОМЕР_1 на Бессарабській площі в м. Києві, в порушення вимог п. 10.3 Правил Дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.01р. № 1306, під час перестроювання не переконався, що це буде безпечно, в результаті чого здійснив зіткнення з належним позивачу автомобілем НОМЕР_2, в результаті чого останній здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, підтверджується матеріалами справи, постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 03 січня 2014 року в адміністративній справі, довідкою, та сторонами не оспорюється.(а.с. 7-8)

Відповідно до укладеному між ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та ОСОБА_2 договору, полісу обов'язкового страхування АС № 8309687 автомобіль останнього на час настання страхового випадку був забезпеченим транспортним засобом за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілого - 50 000 грн., франшиза - 1000 грн.(а.с. 67-68, 75)

ОСОБА_1 повідомив Страховика про настання страхової події листом із повідомленням, не заперечував отримання від останнього 13778.97 грн. страхового відшкодування.(а.с. 1-3, 5-6)

Згідно до товарознавчих звітів фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 № 8562 і № 8563 від 26 лютого 2014 року, ринкова вартість належного позивачу автомобіля, без урахування пошкоджень, визначена в розмірі 51 999.14 грн., утилізаційна вартість - 19044.07 грн., а вартість відновлювального ремонту - 72367.55 грн. (а.с. 9-34)

Право товарознавців ОСОБА_4 і ОСОБА_5 складати вказані висновки підтверджується сертифікатом Фонду державного майна України № 11819/11 від 12.05.2011 року, свідоцтвом про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 852 від 07 травня 2002 року, № 5069 від 27 грудня 2006 року. (а.с. 33-34)

Відповідач до апеляційної скарги додав копії товарознавчих звітів фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 № 2043 і №2043-зал від 01 лютого 2014 року вартість транспортного засобу позивача визначена в розмірі 40 787.28 грн., а його вартість після дорожньо-транспортної пригоди становила 25 999.09 грн.(а.с. 117-144)

При цьому, ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції заявили заперечення щодо доданих відповідачем до апеляційної скарги звітів, зазначили їх неналежними доказами, оскільки відповідач мав можливість проте не подав їх до суду першої інстанції, останній їх і не досліджував.

На виконання положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України, колегія суддів роз'яснила присутнім в суді апеляційної інстанції особам, які беруть участь у справі заявити клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи, проте такого заявлено не було.

З огляду на наведене та положень ч.ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України, колегія суддів відхилила посилання апелянта на додані ним до апеляційної скарги звіти фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 № 2043 і №2043-зал від 01 лютого 2014 року, оскільки таких доказів до районного суду відповідач не подавав, районний суд їх не досліджував і поважних причин їх неподання до районного суду апелянт не навів.

Враховуючи вищезазначені вимоги законодавства та обставини справи в їх сукупності колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення із відповідача на користь позивача 18 167.07 грн. страхового відшкодування(51999.14 грн. матеріального збитку - 19044.07 грн. визначена товарознавцем утилізаційна вартість пошкодженого автомобіля - 13778.97 грн. виплаченого страхового відшкодування - 1000 грн. франшиза).

Оскільки позивачем вираховано 19044.07 грн. остаточної вартості пошкодженого автомобіля, колегія суддів не вирішує питання повернення пошкоджених автомобільних деталей, які не можуть використовуватись за призначенням проте мають певну цінність.

Інші доводи скарги цих висновків суду не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п.п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» - відхилити.

Заочне рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 02 квітня 2015 року - залишити без змін

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.Ф.Мазурик

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/12645/2015

Унікальний номер 760/23015/14-ц

Головуючий у першій інстанції - КушнірС.І.

Доповідач Левенець Б.Б.