Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 299/2595/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі; головуючого - судді Левка Т.Ю., при секретарі - Роман К.С., за участю відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: орган опіки та піклування Виноградівської РДА, про надання дозволу на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон та тимчасовий виїзд за кордон на навчання неповнолітнього сина без згоди батька,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1, третя особа: орган опіки та піклування Виноградівської РДА, про надання дозволу на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон та тимчасовий виїзд за кордон на навчання неповнолітнього сина без згоди батька, який мотивує тим, що відповідач без будь-яких аргументів відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон до Угорщини для навчання та розширення кругозору останнього, у зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_2 належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд такі заловолити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав, просив суд в їх задоволенні відмовити.

Представник органу опіки та піклування Виноградівського РДА Беланинець Є.О. в судове засідання також не з'явилася, подала до суду письмову заяву, де просить справу розглянути у її відсутність , позовні вимоги підтримує в повному обсязі та подала до суду висновок органу опіки та піклування Виноградівської РДА від 28.09.2015 року за № 03-24/2814, згідно з яким орган опіки та піклування вважає за доцільне надати дозвіл на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон та тимчасовий виїзд за кордон для навчання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька.

Заслухавши пояснення відповідача, беручи до уваги клопотання учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взяємозв'язку, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали у громадянському шлюбі від якого у них народився син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2 від 06.12.2002 року.

Син сторін проживає разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на її повному матеріальному утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Шаланківською сільською радою від 12.08.2015 р. №746.

Сторони проживають окремо і відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком сина не цікавиться, натомість безпідставно чинить позивачці перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров'я сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток та відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд дитини за кордон до Угорщини для навчання та розширення кругозору останнього.

Відповідно ст.ст. 1,3 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.

У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-Х1І, постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженихпостановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами).

Разом з тим, останній нормативний акт постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №682 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 7 травня 2014 р. № 152 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» визнано такою, що втратить чинність з 1 квітня 2015 року.

Згідно зі ст. 3 вищезазначеного Закону перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється при пред'явленні одного з документів, вказаних в ст. 2 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку.

Відповідно до п.3 та п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України (зі змінами і доповненнями) перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.

За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Зі змісту наведених нормативних актів вбачається, що у разі відсутності нотаріально посвідченої згоди одного з батьків на виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, дозвіл на виїзд з України неповнолітнього без згоди та супроводу другого з батьків може бути наданий рішенням суду з обов'язковим зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

Статтею 7 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» визначено, що правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України і підлягають опублікуванню.

На виконання ст.7 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» постановою Кабінету Міністрів 31.03.1995 року за №231 затверджено Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення.

Пунктом 18 Правил зазначено, що оформлення паспорта / проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон.

Пунктом 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України визначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

Таким чином, розглядаючи спір щодо надання дозволу на виїзд дитини за межі України без згоди одного із батьків суд зобов'язаний визначити термін вивезення дитини за кордон та країну, до якої дозволяється виїзд дитини без згоди батька.

Відповідно до принципів 4 та 6, викладених в Декларації прав дитини, прийнятою генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, дитина повинна користуватися всіма благами соціального забезпечення, їй належить право на здоровій ріст і розвиток, з цією метою соціальний догляд і охорона мають бути забезпечені, як їй так і матері, неповнолітня дитина не повинна бути розлучена зі своєю матір'ю.

Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та в силу ст.313 ЦК України підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки виїзд неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон до Угорщини відповідає інтересам дитини.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатила 243 грн. 60 коп. судового збору за подачу позовної заяви до суду, а відтак, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 60, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Надати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, дозвіл оформлювати та виготовити проїзний документ для тимчасового виїзду для навчання або супроводу за кордон, неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, за межі України, а саме до Угорщини.

Надати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, дозвіл на виїзд за кордон для навчання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, строком на три роки без згоди батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко