Ухвала

іменем україни

19 серпня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ступак О.В., Мартинюка В.І., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_5, поданою представником ОСОБА_7, на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 08 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду з указаним позовом, у якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 01 червня 2007 року № 014/2080/73/56140 у сумі 6 633,62 доларів США, що еквівалентно 86 158 грн 58 коп., та судовий збір.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що за вищевказаним кредитним договором позичальник ОСОБА_8 отримала кредит у розмірі 10 800 доларів США під 13 % річних терміном погашення заборгованості до 01 червня 2013 року. На забезпечення виконання взятих позичальником за кредитним договором зобов'язань 01 червня 2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_6 укладено договір поруки № 1, згідно з яким поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед банком за належне виконання позичальником умов кредитного договору. 14 жовтня 2008 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_8 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, згідно з якою прізвище останньої змінено на ОСОБА_6. Крім того, у подальшому між тими самими сторонами укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору, відповідно до якої тимчасово на період із 16 липня 2009 року до 16 липня 2010 року сторони домовилися про зменшення розміру щомісячних платежів зі сплати кредиту та зміну строку його сплати і відповідно графіку погашення кредиту й інших платежів за кредитним договором. Проте взятих за кредитним договором зобов'язань позичальник не виконав належним чином, що призвело до утворення кредитної заборгованості.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 08 липня 2015 року, указаний позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором, яка утворилася за період із 01 червня 2007 року до 16 вересня 2014 року, у загальному розмірі 3 066,83 доларів США, що еквівалентно 39 232 грн 51 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 1 365,34 доларів США, що еквівалентно 17 733 грн 27 коп.; заборгованість за процентами - 336,15 доларів США, що еквівалентно 4 365 грн 97 коп.; пеня - 1 365,34 доларів США, що еквівалентно 17 733 грн 27 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі відповідач ОСОБА_5, від імені якої діє представник ОСОБА_7, просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи частково указаний позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, правильно виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог у загальному розмірі 3 066,83 доларів США та стягнення зазначеної заборгованості у солідарному порядку з обох відповідачів, виходячи з умов укладених договорів. При цьому суд правильно виходив із того, що така заборгованість утворилася у зв'язку з невиконанням позичальником належним чином умов кредитного договору. Крім того, виходячи з положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, суд зменшив розмір пені.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, апеляційний суд обґрунтовано відхилив доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що заборгованість за кредитним договором розрахована без урахування строків позовної давності, оскільки, як зазначив апеляційний суд, на порушення вимог ст. 60 ЦПК України ОСОБА_5 не надала такого розрахунку відповідно до графіку погашення кредиту за ануїтетною схемою погашення.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог чинного ЦПК України на стадії касаційного перегляду справи недопустимо.

Отже, судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК України вони підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_7, відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 08 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

В.І. Мартинюк

Т.О. Писана