Справа № 461/3321/14 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/783/5349/15 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

секретар: Симець В.І.,

за участі представника відповідача Національної спілки художників України - Янівської Г.Я., представника позивача ТзОВ «Центр розвитку нерухомості» - Ступінського Я.В., представника відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Національної спілки художників України на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 17 червня 2015 року у справі за позовом ТзОВ «Центр розвитку нерухомості» до Національної спілки художників України, ОСОБА_6, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Відділу Державної реєстрації прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, за участю третьої особи приватного нотаріуса Амбросійчук Л.В. про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання незаконною і скасування державної реєстрації права власності, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 17 червня 2015 року у задоволенні заяви Національної спілки художників України про перегляд рішення Галицького районного суду м.Львова від 10.04.2013 року у справі за позовом ТзОВ «Центр розвитку нерухомості» до Національної спілки художників України, ОСОБА_6, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Відділу Державної реєстрації прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, за участю третьої особи приватного нотаріуса Амбросійчук Л.В. про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання незаконною і скасування державної реєстрації права власності за нововиявленими обставинами відмовлено за безпідставністю.

Дану ухвалу оскаржила Національна спілка художників України.

В апеляційній скарзі просять ухвалу скасувати, а заяву Національної спілки художників України про перегляд рішення Галицького районного суду м.Львова від 10.04.2013 року у справі №1304/9500/12 за нововиявленими обставинами задоволити, а саме рішення Галицького районного суду м.Львова від 10.04.2013 року у справі №1304/9500/12 - скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Вважають ухвалу такою, що прийнята з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначають, що з листа Департаменту містобудування Львівської міської ради від 03.10.2014 року №2403-1 вих-340, що був скерований на адресу ОСОБА_6 вбачається, що Львівська міська рада в 2005 році не здійснювала видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки у м.Львові. Зазначають, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 не міг бути зареєстрований у встановленому на той час порядку, оскільки такий акт не передавався органам Центру державного земельного кадастру, а отже такий державний акт не може вважатись належно зареєстрованим та таким, що посвідчує права на земельну ділянку. Крім цього, зазначають, що ТзОВ «Центр розвитку нерухомості» зареєструвало право власності на земельну ділянку на АДРЕСА_1 лише у жовтні 2013 року, про що і було отримано витяг від 12.10.2013 року і саме ця реєстрація є первинною і саме ця обставина не досліджувалася та була упущена у даній справі. Вказаний витяг було видано вже після винесення рішення Галицьким районним судом м. Львова, а саме 09.10.2013 року, більше того технічна документація на земельну ділянку була виготовлена 15.07.2013 року, тому про ці обставини не могло бути відомо під час ухвалення рішення 10.04.2013 року. Крім цього, зазначають, що складаючи технічний паспорт для продажу спірної земельної ділянки та укладаючи договір купівлі-продажу, у багатьох документах було вказано АДРЕСА_1, замість АДРЕСА_1. Оскільки ділянка по вулиці Міцкевича, 9 в Залізничному районі м. Львова немає жодної історико-культурної цінності і в такий спосіб можна було обійти положення земельного законодавства, що регулювали режим використання земель історико-культурного призначення.

У судове засідання окрім представника відповідача Національної спілки художників України, представника позивача ТзОВ «Центр розвитку нерухомості» та представника відповідача ОСОБА_6 решта осіб, що беруть участь у справі (їх представники) не з'явилися, причин неявки не повідомили. Однак, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності, зважаючи на те, що такі особи повідомлялися про час та місце судового розгляду належним чином; клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України та те, що інтереси відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні захищав представник.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідачів на підтримання апеляційної скарги, представника позивача в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд виходив з того, що державний акт серії НОМЕР_1 від 04.04.2005 року, який посвідчує право власності ТзОВ «Центр розвитку нерухомості» виданий у відповідності до вимог закону, тому і немає підстав вважати, що на час розгляду справи №1304/9500/12 права власності ТзОВ «Центр розвитку нерухомості» не було порушене. Крім цього, вказані обставини не могли не бути відомі заявнику в ході розгляду справи, а сам згаданий державний акт на право власності на земельну ділянку, досліджувався Галицьким районним судом м.Львова в ході розгляду справи по суті. Тому суд прийшов до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки витяг з державного реєстру речових прав від 12.10.2013 року НОМЕР_2, на який заявник посилається не є нововиявленою обставиною, а лише підтверджує відомості, що містяться в Державному реєстрі і жодним чином не спростовує факти, покладені в основу судового рішення, та не міг вплинути на висновки суду при вирішені спору по суті.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням вимог закону та підлягає залишенню без змін.

Відповідно до змісту ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами, зокрема, є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з абз. 1 та 2 п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з ново виявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п.4 згаданої Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, - вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставин, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами.

Як вбачається із заяви Національної спілки художників України про перегляд рішення за ново виявленими обставинами, а також пояснень їх представника в судовому засіданні, такими заявник вважає, обставини, про які йому стало відомо з листа ОСОБА_6, що надійшов 17.03.2014 року. А саме те, що право власності на земельну ділянку площею 0,109 га для будівництва і обслуговування адміністративно-торгового центру за адресою АДРЕСА_1 у позивача ТзОВ «Центр розвитку нерухомості» з 2005 року (часу видачі державного акту на право власності на таку земельну ділянку) не існувало до 2013 року, коли таке було зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Про це їм стало відомо з часу отримання витягу з вказаного реєстру від 12.10.2013 року з якого вбачається, що таке зареєстровано 11.10.2013 року. Про ту обставину, що, на їх думку, позивач не був власником земельної ділянки до 2013 року, - вони не знали та не могли знати та це вважають нововиявленою обставиною, що істотно впливає на рішення суду, оскільки фактично суд рішенням захистив права позивача, яких у нього не було.

Колегія суддів вважає, що обставини, про які заявник вказує як нововиявлені, а саме питання наявності чи відсутності у позивача при зверненні до суду права власності на земельну ділянку, про розташований на якій об'єкт було подано позов, особам, що брали участь у справі могло та повинно було бути відомо, оскільки позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом саме цих порушених, на його думку, прав.

Зважаючи на вказане такі обставини були предметом перевірки суду при розгляді справи, оскільки стосуються предмету та підстав позову.

Новий доказ, яким, на думку заявника, спростовується наявність у позивача права власності на згадану земельну ділянку на час звернення з позовом та розгляду справи, - не слід вважати доказом, що підтверджує нововиявлену обставину, якої фактично у даному випадку - немає. А заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами фактично слід вважати спробою переглянути законність та обґрунтованість рішення суду без дотримання передбаченого законом порядку оскарження судового рішення.

Зважаючи на вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними, а саму скаргу - відхилити, ухвалу ж суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, п.4.ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргуНаціональної спілки художників України - відхилити.

УхвалуГалицького районного суду м. Львова від 17 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: І.В. Бермес

Р.В. Савуляк