Провадження №2/521/4483/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 вересня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Поліщук І.О.,
при секретарі Святецькій І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, а також вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся відповідно до вимог ч.9 ст.74 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся відповідно до вимог ч.9 ст.74 ЦПК України.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, ОСОБА_2 повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, ОСОБА_2 сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.
В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № OD22AE00000011 від 07.06.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 було укладено договір поручительства, відповідно до умов якого позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за кредитним договором № OD22AE00000011 від 07.06.2007 року. Згідно п. 6 договору поручительства, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту ії отримання. Однак, вимога що була пред'явлена до позичальника та поручителя щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення.
Ч. 1 ст. 553, ч.1, 2 ст. 554 передбачають, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Зазначене кореспондується з п.4 договору поручительства, у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
Таким чином, суд зазначає, що позичальник ОСОБА_2 та поручитель ОСОБА_3 є відповідальними перед кредитором ПАТ КБ «ПриватБанк» як солідарні боржники.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом 1 Глави 71 Цивільного Кодексу України врегульовані правовідносини, що виникають за договорами позики.
Згідно з частиною 1 статі 1050 якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статі 625 ЦК України.
Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За несвоєчасне виконання грошових зобовязань договором або законом може бути передбачена неустойка або пеня. Згідно з Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Як вбачається з кредитного договору у випадку прострочення позичальником встановлених цим договором строків погашення грошових зобовязань позичальник сплачує кредитору штрафну неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5% від суми непогашеної заборгованості, але не менш ніж 15 гривень за кожний календарний день прострочення, включаючи день повного погашення заборгованості.
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобовязання.
Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
Згідно до ч.1, 3 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду; витрати повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, повязані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654 гривні 00 копійки та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 135,00 гривень підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк».
Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 16, 526, 530, 543, 549-552, 553, 554 610, 611, 1054, 1050 Цивільного кодексу України, та керуючись ст.ст. 10, 11, 79, 88, 169, 209, 212, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України і п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», суд
Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який постановив його, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку на протязі десяти днів.
В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.