Справа № 639/7937/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Труханович В.В.,

за участю секретаря - Антохіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виділення частки у спільному майні, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до відповідачів та просили постановити рішення відповідно до якого виділити ОСОБА_1, ОСОБА_2 частку в загальному спільному майні - чотирикімнатній квартирі АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. на праві спільної сумісної власності, а саме: житлову кімнату 3 площею 18,6 кв.м., балкон площею 0,9 кв.м. на праві спільної сумісної власності; залишити порядок користування, встановлений рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.11.2006 року; стягнути з відповідачів судові витрати в сумі 243,60 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. на праві спільної сумісної власності належить чотирикімнатна квартира АДРЕСА_1.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.11.2006 року був визначений порядок користування квартирою.

Внаслідок відносин, що склалися між сторонами у справі, позивачі та відповідачі не можуть знайти спільної мови щодо подальшого проживання в квартирі, а також вирішити питання щодо подальшої долі спільного майна, та за таких обставин позивачі позбавлені можливості розпорядитися своїм майном.

Зважаючи на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.11.2006 року позивачі вважають допустимим виділення для них частки в загальному спільному майні на підставі рішення суду в об'ємі жилої кімнати 3 площею 18,6 кв.м. і балкону площею 0,9 кв.м. та залишення порядку користування коридором, кухнею,ванною та туалетом, у зв'язку з чим вони і були змушені звернутися до суду з даним позовом.

24 вересня 2014 року відповідачі надали суду письмові заперечення, в яких просили суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що питання щодо користування спірною квартирою вже були вирішені рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.11.2006 року, а також на висновок ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса, відповідно до якого виділ частки в натурі є неможливим.

Ухвалою суду від 03.02.2015 року відповідача ОСОБА_5 було замінено на ОСОБА_5, у зв'язку зі зміною прізвища.

Представник позивачів ОСОБА_8, який діє на підставі довіреностей від 03.09.2014 року, в судовому засіданні заявлений позов підтримав, просив суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила суд відмовити в його задоволенні.

Інші відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причина неявки суду невідома.

Вислухавши пояснення сторін, що з'явилися, та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні було встановлено, щоспірна чотирикімнатна квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, видане 25.03.1999 року.

Зазначена обставина встановлена рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.11.2006 року у справі №2-119/2006, що набрало законної сили. (а.с. 5)

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.1,2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Отже, спірна квартира належить сторонам на праві спільної сумісної власності.

Зазначеним вище рішенням було визначено порядок користування спірною квартирою, та виділено у сумісне користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 жилу кімнату «3» площею 18,6 кв.м., балкон площею 0,9 кв.м.; виділено у користування ОСОБА_3 жилу кімнату «8» площею 12,6 кв.м.; виділено у користування ОСОБА_4 жилу кімнату «8», площею 12,6 кв.м.; виділено у користування ОСОБА_5. (ОСОБА_5.) жилу кімнату «7» площею 11,8 кв.м.; у сумісне користування ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. (ОСОБА_5.) виділено коридор №1 площею 11,1 кв.м., кухню «2» площею 9,9 кв.м., ванну кімнату «5», площею 2,5 кв.м., туалет «6», площею 1,1 кв.м.

Представник позивачів в судовому засіданні пояснив, що внаслідок відносин, що склалися між сторонами у справі, позивачі та відповідачі не можуть знайти спільної мови щодо подальшого проживання в квартирі, а також вирішити питання щодо подальшої долі спільного майна, а тому, зважаючи на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.11.2006 року, позивачі вважають допустимим виділення для них частки в загальному спільному майні на підставі рішення суду в об'ємі жилої кімнати «3» площею 18,6 кв.м. та балкону площею 0,9 кв.м. та залишення порядку користування коридором, кухнею,ванною та туалетом, встановлене зазначеним рішенням суду.

Проте, суд не погоджується з такими доводами представника позивачів, та вважає такі вимоги необґрунтованими, у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, то він може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників і технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 3 квітня 2013 р. у справі №6 -12цс13).

Але, у суду відсутні відомості щодо визначення часток кожного співвласника у спільній сумісній власності та припинення права спільної сумісної власності.

При цьому, суд зазначає, що вид майна, що перебуває у спільній власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Так, відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією № 55.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси.

В матеріалах справи міститься копія Висновку судової будівельно-технічної експертизи ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса №10160 від 24.06.2005 року, відповідно до якого провести поділ квартири АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_6., ОСОБА_4. та ОСОБА_5. (ОСОБА_5.) не уявляється можливим з причини неможливості виділення сторонам ізольованих житлових та інших приміщень з окремими виходами, які можуть використовуватися, як окремі квартири або які можливо переобладнати в такі квартири. (а.с. 30-36)

За таких обставин у суду відсутні будь-які законні підстави для задоволення позову ОСОБА_1, ОСОБА_2.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 209-210, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 183, 355, 358, 364, 368, 370, 379, 380, 382 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виділення частки у спільному майні - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту одержання його копії.

Суддя В.В. Труханович