АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/160/15
Справа №643/6238/14ц Головуючий І-ої інстанції: Яремчук В.І.
Категорія: спадкові Доповідач: Бобровський В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Бобровського В.В.,

с у д д і в Кокоші В.В.,

Черкасова В.В.,

при секретарі Лашаковій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м.Харкова від 1 жовтня 2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Юдіна Олена Сергіївна про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Харківського МНО Юдіна О.С., про визнання недійсним заповіту ОСОБА_6, посвідченого приватним нотаріусом Юдіною О.С. 28 серпня 2010 року, відповідно якого ОСОБА_6 на випадок її смерті заповідала квартиру АДРЕСА_1 відповідачу.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилався на те,що перебував у шлюбі з ОСОБА_6 з 1971 року. спільно з її батьками мешкали у зазначеній квартирі, а у 1980 році формально розірвали шлюб, але сімейних відносин до смерті дружини ІНФОРМАЦІЯ_2 не припиняли.

Зазначивши, що про наявність заповіту у відповідача дізнався через деякий час, те, що підпис на заповіті не належить його дружині ,а також те, що він звернувся до суду із заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_3 просив суд визнати заповіт недійсним, визнати його право власності на квартиру ОСОБА_6 та призначити по справі судову почеркознавчу експертизу.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 11 вересня 2014 року у клопотанні ОСОБА_3 про призначення цієї експертизи відмовлено через відсутність вільних зразків почерку та підпису заповідача, а рішенням цього ж суду від 1 жовтня 2014 року у позові ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі з посиланням на підставність і обґрунтованість його позову протиправність дій відповідача та її оточення, рішення районного суду, як таке, що було ухвалено без дотримання норм матеріального і процесуального права просить об'єктивно переглянути.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заперечення проти них, колегія відповідно до положень ст..308 ЦПК України вирішила апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, рішення районного суду залишити без змін з наступного.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст..61 цього Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Суд, за ч.1 ст.11 ЦПК України розглядає цивільні справи, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

По справі, згідно заповіту ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, встановлено, що 28 серпня 2010 року вона на випадок своєї смерті заповідала належну їй квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Цей заповіт посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Юдіною О.С. та підписано у її присутності власноручно заповідачем.

Із змісту позовної заяви ОСОБА_3 вбачається, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_6 з 1971 року до 1980 року, без зазначення дати реєстрації шлюбу та його розірвання.

На обґрунтування позову посилається на те, що вони з дружиною продовжували мешкати спільно однією сім'єю до її смерті, разом поховали її батьків: батька у 1980 році, мати у 1992 році.

Проте, заяви на підтвердження факту проживання понад 5 років однією сім'єю з спадкодавцем до часу відкриття спадини, як підстава за ст..1264 ЦК України про його спадкування за законом, будь яких доказів позовна заява ОСОБА_3 не містить.

Крім того із актового запису про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, шлюб ОСОБА_3 зареєстровано 22 червня 1973 року, розірвано 3 листопада 1982 року. На час розірвання шлюбу ОСОБА_8 зазначено, як постійного мешканця в АДРЕСА_2 за місцем реєстрації на цей час, а ОСОБА_6 за адресою спірної квартири.

Окрім цього позивач вимагає визнання недійсним заповіту ОСОБА_6 з підстав ст..1257 ЦК України, його спадкування квартири, посилаючись на те, що підпис на заповіті вчинено не спадкодавцем, але будь-яких вільних зразків її почерку підпису ним не було надано для експертного висновку.

За клопотанням ОСОБА_3 ухвалою колегії суддів апеляційного суду Харківської області від 26 листопада 2014 року призначено посмертну судову почеркознавчу експертизу ,проведення якої доручено експертам Харківського НДІСЕ ім..Бокаріуса для вирішення питання чи виконаний підпис у заповіті ОСОБА_6 нею або іншою особою. Апеляційним судом вживались заходи за клопотаннями експерта про забезпечення доказів щодо витребування вільних зразків підпису та почерку ОСОБА_6 із місць її роботи, управління ПФУ проте клопотання експерта від 10 грудня 2014 року про надання відомостей про стан здоров'я ОСОБА_6 на серпень 2010 року та обмежену кількість зразків підпису та почерку заповідача за повідомленням експерта від 2 березня 2015 року неможливо надати висновок по суті заявлених судом питань.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем не було заявлено вимог про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім'єю без реєстрації шлюбу, як підстава спадкування за законом у четверту чергу, та ним не було надано вільних зразків підпису, почерку ОСОБА_6 і не заявлено клопотання про надання або про витребування медичної документації про стан її здоров'я на період вчинення заповіту, необхідність якої вимагав експерт у повідомленні № 13647 від 2 березня 2015 року про неможливість надання висновку, копію якого він отримав у квітні 2015 року,колегія при вирішенні справи в межах доводів апеляційної скарги не знаходить підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції.

Справу судом розглянуто з дотриманням норм матеріального і процесуального права, правильність висновку суду доводи апеляційної скарги не спростовують.

Керуючись ст..ст. 303, 304, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 1 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після проголошення але протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді