Справа № 336/1309/15-ц
Пр. № 2/336/1121/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 вересня 2015 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Щасливої О.В.,

при секретарі Морозовій В.В.,

з участю: представника ОСОБА_1 - адвоката Попової К.Р.,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду с позовом про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В заяві вказує, що відповідно до рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29.02.2000 року з нього стягнуті аліменти на користь відповідача ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2013 року - на користь відповідача ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття. Протягом часу після ухвалення рішень змінився майновий стан позивача, зокрема: в жовтні 2013 року значно погіршився стан здоров'я батька позивача - ОСОБА_8, чия смерть сталася ІНФОРМАЦІЯ_4. Необхідність догляду, лікування, а згодом і поховання батька, що потребували значних майнових видатків, зумовило отримання позивачем кредитів у трьох фінансових установах. Загальна сума зобов'язань за кредитами становить 29000 грн., а мінімальна вартість щомісячного платежу обчислюється сумою в 2000 грн. Він працює в особливо тяжких умовах праці в публічному акціонерному товаристві «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», добросовісно сплачує аліменти на користь обох відповідачок, а відрахування з його заробітної плати, що спрямовуються на виплату аліментів, становлять ? частину його заробітку. Умови його роботи потребують додаткових зусиль і коштів для організації його життєдіяльності належної якості, а за обставин, які склалися, він змушений, окрім зобов'язань з виплати аліментів, нести тягар виконання кредитних зобов'язань, а це свідчить про погіршення його майнового стану і є передумовою для подання цього позову.

В судовому засіданні підтримав вимоги позову.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала. Вважає, що позивач не довів погіршення його майнового стану, тому його вимоги задоволенню не підлягають.

Представник відповідача вважає, що отримання позивачем споживчих кредитів не пов'язано з необхідністю витрачати додаткові кошти на лікування та поховання батька.

У зв'язку з викладеним просить про залишення позову без задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_1 заперечує проти задоволення позову, зазначивши, що обставини, на які послався позивач, не свідчать на користь погіршення його матеріального стану в розумінні ст. 192 СК України і не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Крім того, представник позивача ОСОБА_1, як і відповідач ОСОБА_3, послалася на хворобливість неповнолітнього сина позивача, якісне лікування якого потребує використання додаткових коштів.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, з таких міркувань.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29.02.2000 року з позивача стягнуті аліменти на користь відповідача ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а. с. 8), а рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2013 року з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 стягнуті аліменти в розмірі ? частини його заробітку щомісячно до досягнення сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, повноліття (а. с. 7).

Вирішуючи позов на користь позивача, суд бере до уваги його посилання на вимушені додаткові видатки, зумовлені тяжкою хворобою, внаслідок якої сталася смерть батька позивача (а. с. 12, 13), наявність у нього кредитних зобов'язань (а. с. 15, 16) за двома кредитними договорами, відомості про укладення яких надав позивач, оскільки ці обставини виникли після ухвалення останнього за часом рішення про стягнення з нього аліментів і, на думку суду, відповідно до наведеного положення закону є підставою для зниження їх розміру.

При вирішенні спору суд враховує відомості про заробітну плату позивача, з якої випливає, що з неї здійснюється відрахування у розмірі п'ятдесяти процентів на сплату аліментів на утримання дітей, і хоча погоджується з твердженнями представника відповідача ОСОБА_1, що виключенням із ст. 128 КЗпП України про обмеження відрахувань із заробітної плати п'ятдесятьма процентами є випадки, коли ці відрахування здійснюються у зв'язку із стягненням аліментів, проте знаходить ґрунтовними твердження позивача про потребу в достатній кількості коштів для організації якісного рівня життя як особи, що працює на виробництві із шкідливими умовами праці.

Всебічно з'ясувавши обставини справи, суд може констатувати, що з укладенням кількох договорів кредитування, зобов'язання за якими позичальник має виконувати шляхом здійснення щомісячних платежів у погашення заборгованості у сумі в середньому 325-500 грн. за кожним договором, його матеріальний стан погіршився, що є передумовою для пред'явлення цих вимог.

На цей висновок суду не впливають твердження представника відповідача ОСОБА_3 про те, що позивач не довів зв'язку між хворобою і смертю батька і отриманням кредитів, оскільки за змістом наведеної ст. 192 СК України підставою для зменшення розміру аліментів є погіршення матеріального стану платника аліментів незалежно від причини.

Ухвалюючи про часткове задоволення позову, суд враховує і доводи відповідачів, підтверджені документально, про витрати, пов'язані з лікуванням, утриманням дітей, які негативно відбиваються на стані їхнього бюджету.

Таким чином, всебічно оцінивши докази, які мають суттєве значення для вирішення спору, суд знаходить можливим зниження розміру аліментів до 1/5 частини заробітку позивача на користь кожної з відповідачів, який, на думку суду, є домірним як майновому і сімейному стану позивача, так і потребі неповнолітніх синів в утриманні.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 192 СК України, ст.ст. 10, 59, 88, 212-215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Знизити розмір аліментів, що стягнуті рішенням Шевченківського районного суду . Запоріжжя від 10.10.2013 року, з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця м. Запоріжжя, працюючого станочником в публічному акціонерному товаристві «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, з ? частину заробітку (доходу) на 1/5 частину заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Змінити розмір аліментів, що стягнуті рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29.02.2000 року, з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця м. Запоріжжя, працюючого станочником в публічному акціонерному товаристві «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ? частину заробітку (доходу) на 1/5 частину заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття,

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя О.В. Щаслива