Справа № 151/204/15-ц Провадження № 22-ц/772/2315/2015Головуючий в суді першої інстанції Задорожний В. П.
Категорія 27 Доповідач Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Міхасішина І.В., Стадника І.М.

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 29 травня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

в с т а н о в и л а :

В березні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з вказаною позовною, посилаючись на те, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 16.10.2007 року уклали кредитний договір №VIW3AU08160064.Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 10144,70 доларів США на термін до 16.10.2012 pоку, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Згідно договору, у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором,відповідач сплачуєбанку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору.Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором,відповідач станом на 10.02.2015 року має заборгованість 24502,21 доларів, що еквівалентно 608634,82 грн., якупозивач просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь.

Представник відповідача у суді першої інстанції проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності.

Рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 29.05.2015 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту відмовлено за пропуском строків позовної давності.

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, таким, що винесено внаслідок неповного з'ясуванням обставин, які мають значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

При цьому скаржник посилається на ті самі підстави, що і в позовній заяві, а також зазначив, що сторони у письмовій формі домовились про збільшення строку позовної давності по кредитному договору до 5 років, що не заборонено статтею 259 ЦК України. Відповідно до п. 4.4 кредитного договору нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язання здійснюється протягом 3-х років з дня коли відповідне зобов'язання повинне бути виконане позичальником.

Відповідач у судовому засіданні та наданих запереченнях на скаргу її не визнав, вказавши, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне задовольнити її частково з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк», районний суд встановив, що відповідач порушила умови договору та не виконала свої зобов'язання за договором, в результаті чого, як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №VIW3AU08160064 від 16.10.2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2, станом на 10.02.2015 року заборгованість складає 24502,21 доларів США.

Період сплати вважається період з 16 по 20 число кожного місяця. Погашення заборгованості за договором здійснюється щомісячно, починаючи з наступного місяця в Період сплати позичальник повинен надати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 272 долара США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсотків, винагороди.

Суд дійшов обґрунтованого висновку, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Відповідно до квитанцій №7AGV10MCFта №7AGV10MCF останніми платежами по погашенню заборгованості зазначені дати 23.03.2011 року, що означає, при відсутності платежу в зазначений строк, згідно договору, з наступного дня позивачу стає відомо про порушення його права, у зв'язку з чим, починається дія трьох річного строку права звернення до суду з вимогою захисту своїх інтересів.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що строк позовної давності сплинув 23.03.2014 року, проте позивач звернувся до суду з позовом в березні 2015 року.

Однак погодитися з таким висновком районного суду не можна, оскільки він не відповідає обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального закону.

Судова колегія вважає, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі пп.. 3 і 4 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції скасовує, ухвалює нове рішення із наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 16.10.2007 року уклали кредитний договір №VIW3AU08160064.Згідно договору ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 10144,70 доларів США на термін до 16.10.2012 pоку.

Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Останній платіж на погашення заборгованості був здійснений відповідачем 23.03.2011 року: 336,67 дол. США та 500 грн..

Рішенням Чечельницького районного суду від 24.05.2012 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 16 жовтня 2007 року в сумі 9506,43 дол. США, що складає 78820 грн. 43 коп. витребувано у ОСОБА_3 предмет застави: автомобіль DAEWOO, модель LANOS, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Звернуто стягнення на вказаний предмет застави шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь яким способом з іншою особою покупцем.

У зв'язку з реалізацією предмету застави, 23.05.2014 року на погашення заборгованості за кредитним договором надійшли гроші в сумі 498,28 доларів США.

В разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до закінчення строку виконання останнього зобов'язання має право заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими відсотками, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом щомісячні платежі (з відсотками) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. В останньому випадку, перебіг позовної давності буде починатись залежно від закінчення строку сплати кожного зі щомісячних платежів.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 6 листопада 2013 року (N 6-116цс13), 19 березня 2014 року (N 6-20цс14) та 18 червня 2014 року (N 6-61цс14).

Таким чином, останній платіж по погашенню заборгованості за кредитним договором був здійснений 23.05.2014 року, проте суд першої інстанції на зазначене не звернув увагу та помилково прийшов до висновку, що строк позовної давності сплинув 23.03.2014 року та з цих підстав відмовив позивачу у задоволенні позову.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За положеннями указаної норми суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема занадто високий її розмір порівняно зі збитками споживача, ступінь виконання зобов'язання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через не співмірність із розміром основного зобов'язання. При цьому зменшення розміру неустойки - це право суду.

Частина 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за власною ініціативою (постанова Верховного Суду України N 6-100цс14 від 3 вересня 2014 року).

Наведені вище обставини - розмір заборгованості та штрафних санкцій, їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України або не застосувати, є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 214 ЦПК України є обов'язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням суду першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 порушила права позивача ПАТ КБ «Приватбанк», а саме відповідач порушила умови договору та не виконала свої зобов'язання за договором, в результаті чого, як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №VIW3AU08160064 від 16.10.2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2, станом на 10.02.2015 року заборгованість складає 24502,21 доларів США.

Встановлена районним судом обставина відповідачем в апеляційному порядку не оскаржується.

Проте, відповідно до положень ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи нове рішення у справі, апеляційний суд бере до уваги, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання: 7134,77 доларів - заборгованість за кредитом; 407,23 доларів - заборгованість по процентам за користування кредитом; 355,00 доларів - заборгованість по комісії за користування кредитом; 15428,85 доларів - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Крім того, апеляційний суд бере до уваги скрутний матеріальний стан відповідача, що вона потрапила а автокатастрофу і на даний час є інвалідом ІІІ групи, продовжує хворіти, знаходиться на обліку у онколога, потребує оперативного втручання.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за можливе застосувати положення ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором: (7134,77 + 407,23 + 355,00) / 2 = 3948,50 доларів США.

Заборгованість за кредитним договором №VIW3AU08160064 від 16.10.2007 року складає: 7134,77 + 407,23 + 355,00 + 3948,50 +10,06 + 1166,29 = 13021,85 доларів США, що за курсом НБУ від 25.09.2015 року 2146,4460 грн. за 100 доларів США складає 279 507,50 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» сплачений судовий збір в сумі 2 927,97 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 29 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №VIW3AU08160064 від 16.10.2007 року у розмірі 13 021,85 доларів США, яка складається з наступного: 7 134,77 доларів - заборгованість за кредитом; 407,23 доларів - заборгованість по процентам за користування кредитом; 355,00 доларів - заборгованість по комісії за користування кредитом; 3 948,50 доларів - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 10,06 доларів - штраф (фіксована частина); 1 166,29 доларів - штраф (процентна складова), що за курсом 21,4645 відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.09.2015 року складає 279 507,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», сплачений судовий збір в сумі 2 927,97 грн..

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) Войтко Ю.Б.

Судді: (підпис) Міхасішин І.В.

(підпис) Стадник І.М.

«З оригіналом вірно»

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.