"05" жовтня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді - Марфіної Н.В.,
за участі секретаря - Калини О.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо транспортної пригоди в порядку регресу, -
До почату судового розгляду представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився. Повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд визнає належним на підставі положень ст. 74 ЦПК України, враховуючи, що судова кореспонденція, яка направлялась за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
За змістом наявної в матеріалах справи постанови Оболонського районного суду м. Києва від 13.04.2010 року, відповідач 05.02.2010 року приблизно о 00 год. 50 хв., перебуваючи за кермом автомобіля НОМЕР_4, та рухаючись по вул. Малиновського в м. Києві, під'їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу не переконався, що на нерегульованому пішохідному переході немає пішоходів та грубо порушуючи п. 18.1. ПДР України, не зменшив швидкість, не зупинився та продовжив рух, в зв'язку із чим здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 Після цього відповідач не впорався з керуванням свого транспортного засобу та здійснив наїзд на стоячий автомобіль НОМЕР_1, який здійснив наїзд на автомобіль «Деу», «Деу», д.н.з. НОМЕР_5, а останній по інерції здійснив наїзд на автомобіля «Опель», д.н.з. НОМЕР_3. У зв'язку з примиренням з потерпілим вказаною постановою суду відповідача було звільнено від кримінальної відповідальності та закрито кримінальну справу (а.с. 27).
Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
05.02.2010 року потерпіла ОСОБА_2 звернулась до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 7-9).
Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки.
За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.
Враховуючи встановлені судом обставини справи та викладені норми чинного законодавства України суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума понесених судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 61, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 294 ЦПК України, ст.ст. 933, 1166, 1187, 1191 ЦК України, Законом України «Про страхування», суд, -
Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо транспортної пригоди в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 949 (дев'ятсот сорок дев'ять) грн. 81 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -