Справа № 454/616/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Пахут С. О. ,

при секретарі Кривіцькій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства "Прибужжя", 3-х осіб Реєстраційної служби Сокальського районного управління юстиції у Львівській області, Відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції, Державної податкової інспекції у м.Червоноград про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд та просить визнати за нми право власності на нежитлову будівлю зеленого господарства, яка знаходиться по вул.Л.Українки,4 в м.Сокаль Львівської області та зобовязати реєстраційну службу Сокальського РУЮ провести реєстрацію його права власності на це майно.

Свої вимоги мотивує наступним.

10.03.2009р. між ним та відповідачем укладено договір купівлі-продажу спірної будівлі.

Однак державної реєстрації свого права власності на цю будівлю він не здійснив, хоча володів та користувався нею.

В лютому 2015 року він звернувся до реєстраційної служби для реєстрації права власності. Однак, йому в такій відмовлено, оскільки на дане майно встановлено обтяження.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав.

Пояснив, що при реєстрації права власності на спірну будівлю в РС Сокальського РУЮ виявлено обтяження, яке накладено податковою службою на все майно ЗАТ «Прибужжя».

Тому, виникла необхідність звернутися в суд.

Представник відповідача в судове засідання не зявився.

Подав заяву, в якій зазначив, що жодних претензій до позивача щодо предмета спору не має та просить розгляд спраив проводити у його відсутності.

Представник 3-ї особи Реєстраційної служби Сокальського РУЮ в судове засідання не прибув. Подав заяву про розгляд спраив у його відсутності.

Представник 3-ї особи Відділу ДВС Червоноградського МУЮ, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув.

Причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подав.

Представник 3-ї особи Державної податкової інспекції у м.Червоноград в судове засідання не прибув.

Вислухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє частково з наступних підстав.

З договору купівлі продажу від 11.03.2009р. вбачається, що ЗАТ «Прибужжя» відчужено ОСОБА_1 нежитлову цегляну будівлю контори зеленого господарства, площею 32,5м2, розташовану по вул.Л.Українки,4 в м.Сокаль Львівської області.

Даний договір зареєстровано в Державному реєстрі правочинів, що стверджується відповідним витягом.

В той же час, позивачу відмовлено в реєстрації права власності на спірну нежитлову будівлю у звязку з тим, що державна реєстрація обтяжень щодо цього майна, проведена раніше, що вбачається з рішення державного реєстратора від 18.02.2015р.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиногно реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, а також, Відомості з Державного реєстру іпотек, на спірну нежитлову будівлю накладено арешт та заборону відчуження.

В силу ст.ст.334, 657 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у набувача з моменту його державної реєстрації.

Однак, в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014р. розяснено, що до державної реєстрації права власності за новим набувачем, покупець за договором про відчуження майна, виконаним сторонами, має право на захист свого володіння на підставі ст.396 ЦК України.

В свою чергу згідно ст.ст.392, 396 ЦК України, власник може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Судом встановлено, що спірна нежитлова будівля була продана відповідачем позивачу задовго до накладення арешту на нього та заборони його відчуження. Позивач хоча не звернувся до реєстраційної служби для проведення реєстрації за ним права власності на це майно, але вступив у володіння та користування ним.

Також, договір, на підставі якого дана нежитлова будівля перейшла у власність позивача ніким не оскаржено та не скасовано, а тому, даний правочин не можна не приймати до уваги.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що право позивача є порушеним, а тому, за ним слід визнати право власності на спірне майно.

Що стосується вимоги позивача зобовязати реєстраційну служби провести державну реєстрацію права власності на спірну будівлю, то така є безпідставною, оскільки визнання за ним права власності є підставою здійснення такої реєстрації.

Крім того, законодавством не передбачено можливості покладення на третіх осіб (якою в даній справі є реєстраційна служба Сокальського РУЮ) вчинити ті чи інші дії або утриматися від їх вчинення.

Тому, в задоволенні даної вимоги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлову будівлю контори зеленого господарства, площею 32,5м2, розташовану по вул.Лесі Українки,4 в м.Сокаль Львівської області.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення в той самий строк з дня отримання його копії.

Головуючий: С. О. Пахут