Справа № 310/6759/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

31 серпня 2015 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі: головуючого - судді Парій О.В.

при секретарі - Мирошниченко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Бердянського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток в спільній частковій власності та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить: - визначити, що частки позивача та відповідача в спільній сумісній власності - квартирі АДРЕСА_1 є рівними і складають по ? частки цієї квартири за кожним; - визнати за позивачем право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1 в порядку набувальної давності. Зазначила, що вказана квартира загальною площею 52,9кв.м., згідно свідоцтва на право власності на житло, виданого Фондом комунального майна міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження від 23.07.93р. за №1445, належить на праві спільної сумісної власності їй та відповідачу. При цьому, частка кожного із співвласників не визначена. Вирішити справу в позасудовому порядку, тобто укласти договір про поділ майна у нотаріуса, не представляється можливим, оскільки відповідач постійно зайнятий на роботі та уникає зустрічей. Крім того, відповідач в квартирі не мешкає більше 15 років, та не цікавиться її долею взагалі. Абонентом зі сплати комунальних послуг є позивач одноособово, яка сплачує всі комунальні платежі та власним коштом зробила ремонт в квартирі. Позивач фактично користується всією квартирою, в тому числі і частиною відповідача вже більше 15 років. Користування відбувається відкрито.

В судове засідання позивач надала заяву про підтримання заявлених вимог та про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явилася. До суду надано заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності.

Аналізуючи докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 357 ЦК України, частки в спільній сумісній власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Виходячи з положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» частки співвласників приватизованої квартири є рівними.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень до діючого Цивільного кодексу України, правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач та відповідач є співвласниками двокімнатної квартири АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності на житло, що видано згідно з розпорядженням від 23.07.1993р. №1445, що підтверджується реєстраційним написом на документі про право особистої власності від 23.07.1993р. та технічним паспортом на квартиру від 23.07.1993р.

Відповідно до акту про проживання особи в будинку від 01.07.2015р., складеного сусідами в житловому будинку АДРЕСА_1, починаючи з 1993 року, і по теперішній час постійно мешкає ОСОБА_1, вона утримує квартиру в належному стані, робить капітальні та поточні ремонти, приймає активну участь в житті будинку.

Згідно наданих квитанцій позивач одноособово сплачує комунальні платежі за місцем проживання у квартирі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що частки позивача та відповідача в квартирі АДРЕСА_1 є рівними, та кожному співвласнику належить по ? частки.

Суд також приходить до висновку, що позивач добросовісно заволоділа нерухомим майном, що належить відповідачу, продовжує відкрито, безперервно володіти зазначеним нерухомим майном протягом більше десяти років. Виходячи з цього суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на зазначене нерухоме майно.

Керуючись, ст.ст. 3-6, 11, 57-62, 64, 88, 212-215, 223, 294 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 328, 344, 357 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток в спільній частковій власності та визнання права власності, - задовольнити.

Визначити, що частки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в спільній сумісній власності - квартирі АДРЕСА_1 є рівними і складають по ? (одна друг) частки цієї квартири за кожним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? (одна друга) частина квартиру АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В.Парій