РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2015 року Київський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Божко В.В.

за участю секретаря Дяденчук М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського Відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2015 р. позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить суд:

- скасувати постанову серії АА № 509489 від 01.09.2005 р., винесену ВДВС Київського району м. Харкова;

- зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, належного позивачу, а саме транспортного засобу Volkswagen Passat, 1994 року випуску, номерний знак НОМЕР_1;

- виключити зазначений транспортний засіб з єдиного реєстру заборони відчужень обєктів нерухомого майна.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що при переоформленні документів їй стало відомо, що на все її майно накладено арешт та заборону відчуження, включаючи вказаний транспортний засіб. Однак постанова про накладення арешту винесена державним виконавцем помилково, оскільки у неї немає заборгованості за комунальні послуги.

Позивач до судового засідання не зявилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 позивачка по справі є власницею транспортного засобу Volkswagen Passat, 1994 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 (а.с.10).

15.05.2015 р. вона звернулась до УДАІ Харківської області для переоформлення документів.

Однак при переоформленні документів було встановлено, що на все майно позивачки накладено арешт та заборону відчуження, включаючи вказаний транспортний засіб, що підтверджується постановою державного виконавця від 01.09.2005 р., яка винесена на підставі примусового виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 10.06.2004 р. за позовом ДКП «Харківкомуночиствод» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (а.с.8).

Стаття 41 Конституції України гарантує право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Так, у постанові державного виконавця вказана дата народження відповідача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, що не співпадає з датою народження позивачки по справі ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5-6). Крім того, другий відповідач ОСОБА_2 позивачці не відомий та ніколи не був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Власником квартири є її чоловік ОСОБА_3, заборгованостей за комунальні послуги у них не було.

Таким чином, у суду є підстави вважати, що державний виконавець при накладенні арешту на все майно позивачки припустився помилки, не перевіривши паспортні данні та адресу відповідачів по справі за позовом ДКП «Харківкомуночиствод» про стягнення заборгованості.

Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Верховий суд України зазначив, що вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про звільнення з під арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до розяснень, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та задовольняє його в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 321, 391 ЦК України, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії АА № 509489 від 01.09.2005 р., винесену Відділом Державної виконавчої служби Київського району м. Харкова.

Зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, належного ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме транспортного засобу Volkswagen Passat, 1994 року випуску, номерний знак НОМЕР_1.

Виключити транспортний засіб Volkswagen Passat, 1994 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, з єдиного реєстру заборони відчужень обєктів нерухомого майна.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий -