У х в а л а

іменем україни

28 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів: Мостової Г.І., Наумчука М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про розірвання договору та повернення суми грошових коштів, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 5 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 30 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»), в якому, з урахуванням збільшення та уточнення позовних вимог, просила розірвати договір № 6250/370-13 строкового банківського вкладу від 29 квітня 2013 року, стягнути з відповідача суму банківського вкладу у розмірі 17 700 євро та проценти за весь час фактичного користування вкладом у розмірі

1 771,60 євро.

В обґрунтування позову зазначала про те, що звернувшись 23 травня

2014 року з письмовою заявою до банку про повернення суми вкладу та нарахованих процентів, отримала відмову. 1 липня 2014 року вона направила банку письмову претензію щодо негайного повернення банківського вкладу, проте ні вклад, ні відсотки їй не повернули.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 5 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 30 червня 2015 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано договір № 6250/370-13 про банківський строковий вклад від 29 квітня 2013 року, укладений між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1

Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_1 суму банківського вкладу у розмірі 17 700 євро, проценти за користування вкладом у розмірі 1 771,60 євро.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» просить ухвалу апеляційного суду м. Києва від 30 червня 2015 року скасувати, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 5 травня 2015 року змінити, стягнувши з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_1 суму банківського вкладу в розмірі 17 620 Євро, а не 17 700 Євро, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та вирішити питання по суті.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що відповідач порушив умови договору банківського вкладу щодо повернення вкладу та нарахованих відсотків. При цьому суд правильно зазначав про те, що нарахування комісії за розрахунково-касове обслуговування після закінчення строку договору суперечить як умовам договору так і вимогам чинного законодавства, а відтак - суд дійшов правильного висновку про стягнення банківського в кладу в розмірі 17 700 Євро.

Такі висновки судів відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

Під час вирішення спору судами правильно визначено характер спірних правовідносин, правильно визначено норму права, яка регулює спірні правовідносини, та надано належну оцінку усім доказам, зібраним у справі.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 5 травня 2015 року та

ухвалу апеляційного суду м. Києва від 30 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.І. Мартинюк
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук