АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/7459/15 Головуючий 1-ї інстанції Назаренко О.В.
Справа № 635/7183/15-ц Доповідач: Довгаль А.П.
Категорія: скасування арешту
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Сащенко І.С., Кірсанової Л.І.

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 21 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області про скасування арешту, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_1, в особі його представника ОСОБА_2, звернувся до суду з вищеназваним позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 вересня 2015 року відмовлено у відкритті провадження на підставі п.1) ч.2 ст.122 ЦПК України (заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства).

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить ухвалу від 21.09.2015року скасувати як таку, що винесена з порушеннями норм матеріального і процесуального права, справу направити до того ж суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження. При цьому зазначає, що спочатку позивач звернувся до Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області з клопотанням про скасування арешту, однак листом №93/к-823 від 30.07.2015року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні цього клопотання у зв'язку з неможливістю вирішення цього питання після закриття кримінального провадження. Після цього ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області стосовно відмови в задоволенні клопотання про зняття арешту, накладеного постановою слідчого від 30.07.2015року. За результатами розгляду скарги Харківським районним судом Харківської області винесено ухвалу від 21.08.2015року - про відмову у відкритті провадження у зв'язку з тим, що бездіяльність посадових осіб відповідача не підлягає оскарженню у зв'язку з закриттям кримінального провадження. З цим позовом ОСОБА_1 звернувся до суду з урахуванням положень ч.2 ст.114 ЦПК України, а саме про зняття арешту з майна, т.я. фактично ним заявлені вимоги, які ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, які розглядаються за правилами цивільного судочинства.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу від 21.09.2015року про відмову у відкритті провадження у справі, суд дійшов помилкового висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як убачається з тексту позовної заяви, ОСОБА_1 посилається в ній на конкретні норми права, які підлягають застосуванню, в тому числі на ч.2 ст.114 ЦПК України, якою визначена підсудність справ про зняття арешту з майна, а також вказівка на те, що позовні вимоги ґрунтуються на праві власності на арештоване майно. Зокрема в позові він вказує, що в провадженні Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області знаходилась кримінальна справа №90120365, яка була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2013року під №0001372 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України (шахрайство). В рамках цього кримінального провадження на підставі постанови СВ Харківського РВ ГУ МВС України в Харківській області від 10.07.2012року накладався арешт - на 1/2 частини житлового будинок, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яка на праві власності належала ОСОБА_1 Після проведення досудового розслідування вищенаведене кримінальне провадження, згідно постанови слідчих органів від 30.08.2013року, було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України - у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Однак, при закритті кримінального провадження органом досудового слідства не було вирішено питання щодо скасування арешту майна. При цьому в позові також є посилання на те, що з клопотанням про скасування арешту майна він звертався до Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області, останнім надана відповідь про неможливість вирішення цього питання у зв'язку із закриттям кримінального провадження.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27 серпня 1976 року № 6 (зі змінами та доповненнями внесеними постановою від 30 червня 1978 року №5) в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна, а вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Вказана правова позиція також викладена у висновку постанови Верховного Суду України від 15 травня 2013 року в справі №6-26цс13, яка відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою до застосування судами України.

Оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду не з вимогою щодо неправильності накладення арешту, а фактично з вимогами про звільнення майна з-під арешту, які ґрунтуються на праві власності на арештоване майно, тому суд безпідставно відмовив у відкритті провадження у цивільній справі.

Отже, заявлені позовні вимоги повинні розглядатися за правилами, встановленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту, а те, що в прохальній частині позову представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати арешт, а не звільнити майно з-під арешту, як це визначено законодавством, також не є підставою для відмови у відкритті провадження, т.я. текст позовної заяви свідчить проте, що вимоги заявлені саме з приводу звільнення майна з-під арешту.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала як така, що винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права підлягає скасуванню, а справа направленню до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно п.4) ч.1 ст.311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 307ч.2п.2), 311ч.1п.4), 313, 314ч.1п.2) 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 21 вересня 2015 року скасувати, справу направити до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала остаточна, оскарженню в касаційному порядку не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий -

Судді -