АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження№22ц/790/2537/15 Головуючий 1 інстанції
Категорія: інші, Доповідач -Коровін С.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: - Коровіна С.Г.

Суддів: - Коваленко І.П., Бездітко В.М.

При секретарі: - Огарьовій О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення суми,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за комунальними платежами в розмірі 6650,83 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що їй належала однокімнатна ізольована квартира АДРЕСА_1 житловою площею 19,1 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Даньшиною К.І., зареєстрованого в КП «ХМ БТ1» 18.11.2003 року, реєстраційний № НОМЕР_1. Оскільки її син, ОСОБА_7, не мав житла та прописки, у серпні 2007 року вона дала згоду на його проживання та реєстрацію останнього у належній їй квартирі. При цьому позивач домовилась з відповідачем про те, що він з моменту його реєстрації буде сплачувати комунальні послуги за квартиру у повному обсязі.

З 1993 року та по теперішній час позивач мешкає у с. Р.Лозова у приватному будинку, що підтверджується довідкою Русько-Лозівської сільської Ради від 29.08.2014 року № 02- 22/1247. У вересні 2013 року у позивача виникла необхідність проживати у належній їй квартирі, але відповідач не погодився добровільно звільнити квартиру.

При розгляді іншого позову позивача до відповідача про усунення перешкоди в користуванні спірною квартирою відповідач ОСОБА_7 наполягав, що він є членом сім'ї позивача, що за весь період мешкання до цього часу особисто сплачував всі, без виключення комунальні послуги по квартирі.

До липня 2011 року позивач сплачувала комунальні послуги по вказаній квартирі, та станом на серпень 2013 року заборгованість складала 162 грн., а вже станом на 01.12.2014 року заборгованість склала 6650,83 грн., з яких: опалення - 5881,55 грн., квартплата - 608,91 грн., газ 22,81 грн., електроенергія 42,56 грн., послуги - Мега банку - 6,00 грн., водовідведення - 25 грн., послуги Укртелеком - 64 грн.

За договором купівлі-продажу від 27.08.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляна В.В., позивач продала ОСОБА_10 однокімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1. Але новий власник не бажає оплачувати заборгованість по квартири, яка виникла з причини несплати комунальних послуг відповідачем, у зв'язку з чим позивач вимушена була сплатити наявну заборгованість самотужки.

У зв'язку з викладеним позивач звернулася до суду та просила стягнути на її користь з відповідача сплачену нею заборгованість за комунальні послуги.

Позивач ОСОБА_6 в судовому засіданні суду першої інстанції позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач в наданих до суду запереченнях проти позову заперечував та зазначив, що заборгованості по сплаті за комунальні послуги квартири АДРЕСА_1 він не має. За спожиті комунальні послуги сплачував у повному обсязі. Також зазначив, що з позовної заяви не вбачається за який період часу виникла заборгованість за комунальні платежі, наведено доказів на її обґрунтування та просив відмовити позивачу у задоволені позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_12 в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, вважає їх необгрунтованими. Зазначив що відповідач ОСОБА_7 у повному обсязі здійснював сплату за спожиті послуги про що відповідачем надано квитанції. Також пояснив, що відповідач проживає у вказаному житловому приміщенні по теперішній час та заборгованості по комунальним платежам не має. Та зазначив, що позивачем у позовній заяві взагалі не вказано за який період вона просить стягнути заборгованість з відповідача, та можливо, вказана заборгованість була сформована до моменту вселення ОСОБА_7 до вказаного житла, а також взагалі є незрозумілим яким чином була визначена заборгованість на яку посилається позивач, так як в період проживання відповідача у спірній квартирі, там також була зареєстрована позивач ОСОБА_6. у зв'язку з чим можливо, нарахування проводилися з врахуванням двох споживачів. Посилаючись на необґрунтованість та недоведеність позовних вимог позивачем, просив відмовити у задоволенні позову. І а просив застосувати строк позовної давності до позовних вимог позивача.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 лютогго 2015 року позовні вимоги залишені без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_6 подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та задовольнити її позовні вимоги. Вказала, що суд не в повному обсязі дослідив всі докази, які вона надала , судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши доповідача, сторони, перевіривши обставини справи колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У відповідності до вимог ст.313, 214 ЦПК України рішення суду має бути законним та обґрунтованим, під час ухвалення рішення суд має встановити обставини того, чи існують факти та правовідносини, на які посилаються сторони.

Судом першої інстанції встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_6 згідно договору купівлі-продажу від 17.10.2003 року. У серпні 2007 року позивачка дозволила сину ОСОБА_7 вселитися та зареєструватися у спірній квартирі. Увесь цей час позивачка проживала в с. Руська Лозова. Позивачка стверджувала, що до 2011 року сплачувала комунальні послуги за квартиру особисто, а маючи намір продати зазначену квартиру дізналася,що по квартирі існує заборгованість по комунальним платежам. Позивачка просила стягнути з відповідача заборгованість, яку вона сплатила за комунальні послуги в розмірі 6650 грн.83 коп.

Відповідно до ст. 68 ЖК, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Квартирна плата і плата за комунальні послуги в будинках державного та громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української PCP. Тобто, обов'язок оплатити електричну енергію (яка входить до складу комунальних послуг згідно зі ст. 67 ЖК) покладається на наймача. Наймачем житлового приміщення, відповідно до ст. 61 ЖК, є громадянин, на ім'я якого видано ордер.

Згідно зі ст. 64 ЖК, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами й несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їхні діти й батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 ЖК, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному житловому приміщенні, вони мають такі ж права й обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

У відповідності до вимог ст.60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач регулярно сплачував комунальні послуги за спірну квартиру, що підтверджується наданими ним квитанціями про оплату (а.с.44-49). Позивачка у судовому засіданні не заперечувала, що зазначені квитанції про сплату комунальних послуг надані безпосередньо відповідачем. Позивачкою не надано переконливих доказів на підтвердження того, що сплачена нею заборгованість, яку вона сплатила перед продажем квартири, виникла за час проживання в квартирі відповідача. Позивачкою не надано письмових доказів на підтвердження того, що її син ОСОБА_7 зобов'язався сплачувати усі комунальні послуги за квартиру. У відповідності до вимог ст.64 ЖК України позивачка, як власник квартири, яка була до 13.07.20111 року зареєстрована в квартирі повинна приймати участь у сплаті комунальних послуг. Як вбачається з наданої позивачкою роздруківки заборгованості по квартирі борги по ній існували вже на 01.01.2008 року в сумі 2323,24 грн. Борг поступово збільшувався, але сама позивачка не заперечувала, що комунальні послуги за квартиру сплачувала особисто до липня 2011 року. Згідно наданої ОСОБА_6 роздруківки борг на цей час складав 3447 грн.09 коп.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачкою не доведено, що заборгованість за комунальні послуги, в сумі 6650 грн.83 коп., яку ОСОБА_6 сплатила в листопаді 2014 року виникла саме з вини відповідача і за час його проживання в квартирі. Судом також враховано, що ця сума сплачена після укладення позивачкою договору купівлі-продажу цієї квартири 27.08.2014 року з ОСОБА_10 співмешканцем позивачки, якому, як вона зазнала відповідач заборгував значну суму коштів.

Колегія вважає, що суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, оскільки позивачкою не доведено, що заборгованість по комунальним послугам виникла за час проживання відповідача в кватирі і безпосередньо з його вини.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Колегія погоджується з рішенням суду і відхиляє апеляційну скаргу. .

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія , -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -