АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц /796/5598/2015 Головуючий в суді 1 інстанції - НовакР.В.
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Ящук Т.І.

суддів Немировської О.В., Антоненко Н.О.

при секретарі Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка подана його представником ОСОБА_3, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 лютого 2015 року про видачу дублікату виконавчого листа по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

встановила:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 лютого 2015 року задоволено заяву ПАТ «Дельта Банк» про видачу дублікату виконавчого листа по справі № 2-4987/09 за позовом ТОВ «Укрпромбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на її незаконність, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказував, що зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що із заявою про видачу виконавчого листа звернувся первісний позивач ТОВ «Укрпромбанк». Однак, право вимоги за кредитним договором перейшло у 2012 році до ПАТ «Дельта Банк», як правонаступника, тому ТОВ «Укрпромбанк» втратив правову зацікавленість до даної справи і не мав права звертатись до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа.

Крім того, стягувач ПАТ «Дельта Банк» неодноразово подавав виконавчий лист до виконання, проте органи державної виконавчої служби повертали його з різних причин. На час звернення стягувача до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа минуло більше року. Сплив строку пред'явлення виконавчого листа до виконання є підставою для відмови у прийнятті державним виконавцем виконавчого листа. Вважає, що сплив такого строку унеможливлює видачу дублікату виконавчого листа відповідно до ст. 370 ЦПК України.

В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, доказів поважності причин неявки суду не надали, а тому судом відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України визнано за можливе розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про видачу дублікату виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що з матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист по даній справі втрачений, а тому на підставі ст. 370 ЦПК України є підстави для видачі дублікату.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх обґрунтованими, такими, що відповідають матеріалам справи та положенням процесуального закону.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2009 року задоволено позов ТОВ «Український промисловий банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ТОВ «Український промисловий банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 745 625, 66 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 жовтня 2009 року становить 5 942 636 грн. 50 коп., а також судові витрати на суму 1730 грн.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2010 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2009 року змінено, виключено з резолютивної частини рішення вказівку про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 754 625, 66 доларів США. Ухвалено вважати стягнутою з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарно на користь ТОВ «Український промисловий банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 5 942 636 грн. 50 грн.

07.05.2010 року представник ТОВ «Український промисловий банк» Герета І.М. звернулась з заявою про видачу виконавчих листів за рішенням суду, які отримала 19.05.2010 року.

З матеріалів справи вбачається, що постановою головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Київській області Пацуріної О.В. від 10.06.2010 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ТОВ «Український промисловий банк» заборгованості у розмірі 5 942 636 грн. 50 коп., судових витрат 1730 грн., щодо боржника ОСОБА_4

Постановою старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Київській області Мельнікова В.Б. від 02.07.2010 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом щодо боржника ОСОБА_2

Ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 19.11.2010 року та від 24.11.2010 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалами Апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2011 року апеляційні скарги ПАТ «Дельта Банк» задоволені, ухвали суду першої інстанції скасовані. Заяву ПАТ «Дельта Банк» про заміну стягувача виконавчого провадження за рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20.10.2009 року по даній справі задоволено та замінено стягувача у виконавчому провадженні на ПАТ «Дельта Банк».

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.10.2012 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 20.10.2009 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду.

19.11.2012 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Київській області Гопцієм Р.О. було прийнято постанову про повернення виконавчого листа по даній справі в орган, що його видав, на підставі ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14 березня 2013 року прийнято відмову представника ОСОБА_4 - ОСОБА_9 від апеляційної скарги та закрито апеляційне провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, після закриття апеляційного провадження представники ПАТ «Дельта Банк» неодноразово звертались до Печерського районного суду м.Києва з заявами від 08.04.2013 року, 05.03.2014 року та 24.04.2014 року про видачу виконавчих листів.

Проте на вказані звернення судом було надано відповіді, що постанова державного виконавця від 19.11.2012 року про повернення виконавчого документа на адресу суду не надходила, у зв'язку з чим у суду відсутні правові підстави для видачі виконавчих листів.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що всупереч постанові державного виконавця від 19.11.2012 року виконавчі листи до суду повернуті не були.

Звертаючись до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа, представник ПАТ «Дельта Банк» посилається на те, що в ході внутрішньої перевірки ПАТ «Дельта Банк» було встановлено, що виконавчі листи по справі № 2-4987/09 були втрачені працівником банку.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для видачі дублікатів виконавчих листів.

Доводи апеляційної скарги про те, що представник ТОВ «Укрпромбанк» позбавлений права на подачу даної заяви, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що із заявою про видачу дублікату виконавчих листів звернувся представник правонаступника позивача ТОВ «Укрпромбанк» - ПАТ «Дельта Банк», який на підставі ухвали Апеляційного суду м. Києва від 16.03.2011 року є стягувачем у виконавчому провадженні, тому судом була розглянута заява представника ПАТ «Дельта Банк».

Доводи апеляційної скарги про те, що стягувач звернувся з даною заявою після спливу строку пред'явлення виконавчого листа до виконання і вказана обставина є підставою для відмови у видачі дублікату виконавчого листа, колегія суддів вважає безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Частиною 1 ст. 371 ЦПК України передбачено, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, законодавством визначено дві окремі процесуальні дії, такі як отримання дубліката виконавчого документа та поновлення строків пред'явлення виконавчого документа до виконання. За таких обставин, відсутність оригіналу чи дублікату виконавчого документа процесуально унеможливлює вирішення питання щодо поновлення строку його пред'явлення до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, розглядаючи заяву ПАТ «Дельта Банк» про видачу дублікату виконавчих листів, суд не може виходити за межі поданої заяви та надавати оцінку обставинам щодо строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають, підстав для скасування ухвали не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 218 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: