Справа № 450/1353/14 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 22-ц/783/5427/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шумська Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючий суддя: Шумська Н.Л.

судді: Струс Л.Б., Шандра М.М.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі: не з»явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ПАТ «Укрсоцбанк» - Гаполяка О.В. на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 квітня 2015 року за позовом ПАТ «Уксоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Пустомитівської РДА Лвівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_7 про виселення та зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 квітня 2015 року у задоволені позову ПАТ «Уксоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Пустомитівської РДА Лвівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_7 про виселення та зняття з реєстрації відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ПАТ «Укрсоцбанк» - Гаполяк О.В. В апеляційній скарзі покликається на неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду, на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що 14.09.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Апелянт та ОСОБА_3 було укладено Договір кредиту № 605/31-54, згідно з умовами якого Позичальнику було надано грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 350 000,00 грн. зі сплатою 15,00 процентів річних та комісій, та кінцевим терміном погашення заборгованості по Кредиту до 14.09.2022року, 14.09.2007 року між Апелянтом та Позичальником укладено Іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Бризіцькою Г.П., зареєстрований за № 1680. Відповідно до п. 1.1. Позичальник в забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту передав в іпотеку Кредитору, наступне майно: житловий будинок, позначений в технічній документації літерою А-1, з господарськими будівлями та спорудами в місті Пустомити АДРЕСА_1 Львівської області. Житловий будинок складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 48,9 кв.м. та кухні, загальною площею 183,9 кв.м. До житлового будинку відноситься: Б. літня кухня, В-сарай, № 1 ворота, № 2 - огорожа, І - замощення, Д - теплиця. Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків від 09.09.2011 у справі № 1127/09 стягнення з солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість в розмірі 328 874.19 грн., третейський збір в сумі З 688.74 грн. Вказує, що державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції складено акт опису й арешту майна боржника яким відповідно описано та арештовано Предмет іпотеки, та винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та зобов'язано останнього надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна з питань встановлення вартості описаного та арештованого майна - Предмету іпотеки.Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".У ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців та членів їх сімей. Виселення проводиться в встановленому законом порядку.Згідно довідки виконавчого комітету Пустомитівської міської ради № 3144 від 10.09.2007 р., наданої Позичальником при отриманні Кредиту, за адресою: Львівська область, м. Пустомити, АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_5.Відповідно до довідки виконавчого комітету Пустомитівської міської ради № 1153 від 05.04.2013 р. відповідно до якої за згаданою адресою зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1Однак Позичальник в порушення взятих на себе вищезазначених зобов'язань зареєстрував у житловому будинку, в місті Пустомити по АДРЕСА_1 Львівської області онука ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1. без згоди на це Кредитора, оскільки ПАТ «Укрсоцбанк» не надано дозволу ОСОБА_3 передати предмет іпотеки в користування ОСОБА_6, тому реєстрація зазначеної особи є незаконною, та такою, що здійснена без дозволу іпотекодержателя.Відповідно до п. 44 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитним правовідносин» убачається, що суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки і піклування. Просить рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечень, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги та скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09.09. 2011 року позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задоволено частково; стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 328 874 грн. 19 коп; Дане рішення набрало законної сил.

Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09.09. 2011 року, встановлено, що 14.09.2007 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено Договір кредиту № 605/31-54.

14 вересня 2007 року між позивачем та ОСОБА_9 укладено Договір поруки №605/31-54/1, а з ОСОБА_5 Договір поруки №605/31-54/2, за якими відповідачі 2 та 3 зобов»язалися перед позивачем солідарно відповідати за виконання відповідачем 1 зобов»язань за вищезазначеним Договором кредиту, в тому числі повернені суми кредиту, сплати відсотків, а також можливих штрафних санкцій.

Встановлено, що 14.09.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено Іпотечний договір. Згідно п.п. 1.1 даного Іпотечного договору цей договір іпотеки забезпечує виконання зобов'язань Іпотекодавця перед Іпотекодержателем за договором кредиту №605/31-54 від 14.09.2007 року, який укладено між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених відсотків, комісій, неустойок і штрафів у повному обсязі ( далі основне зобовязання). Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем Кредитного договору, наступне майно, надалі за текстом житловий будинок, позначений в технічній документації літерою А-1, з господарськими будівлями та спорудами в м.Пустомити АДРЕСА_1 (кол. № будинку №13(18)) Житловий будинок складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 43,9кв.м. та кухні, загальною площею 183,9 кв.м. До житлового будинку відноситься : Б-літня кухня, В-сарай, № 1- ворота, № 2 -огорожа, Г - замощення, Д-теплиця.

Як вбачається з матеріалів справи даний житловий будинок належить іпотекодавцю на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної, ділянки, посвідчений Пустомитівською державною нотаріальною конторою Львівської області 15.06.1979 року за р. № 1278, ату про закінчення будівництва будинку від 28.02.1985 року, затверджений рішенням виконкому Пустомитівської селищної ради народних депутатів Львівської області від 14.11.1985 року за № 362, які зареєстровані у Львівському МБТІ 16.12.1985 року за № 10565, записано в реєстрову книгу за р. № 738.

Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України та ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, це вид забезпечення виконання зобовязання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ст. 589 ЦК України, частини першої ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із ч.1,2 ст. 39 цього Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом.

За змістом частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» та частини третьої статті 109 ЖК Української РСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст. 109 ЖК Української РСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Таким чином, частина друга статті 109 ЖК Української РСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Відтак, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку» підлягають застосуванню як положення статті 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК Української РСР.

Таким чином відмовляючи у позові суд першої інстанції виходив з того, що представником позивача не надано доказів, що свідчили б про прийняття рішення про звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок АДРЕСА_1 Львівської області.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Крім того, переданий в іпотеку житловий будинок, який належить ОСОБА_3 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної, ділянки, був придбаний не за рахунок отриманих кредитних коштів, оскільки на час укладення кредитного договору зазначене майно вже належало відповідачу.

Тому колегія суддів приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для виселення мешканців із зазначеного будинку з зняттям з реєстрації без надання їм іншого постійного житла.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18.03.2015 року у справі у № 6-39 цс15, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Будь яких належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ст. 309 ЦПК України, апелянтом не представлено.

Відтак, судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано обставини справи, надано правову оцінку зібраних по справі доказів, тому колегія суддів не знаходить підстав для скасування рішення суду.

Висновки суду першої інстанції достатньо вмотивовані і підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи. Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи скарг висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення суду не вбачає.

На підставі ст. 308 ЦПК апеляційний суд відхиляє апеляційні скарги і залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст.303, п.1ч.1ст.307, 308, п.1ч.1ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника ПАТ «Укрсоцбанк» - Гаполяка О.В. відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й може бути оскаржена протягом 20-ти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Н.Л. Шумська

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра