АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 681/33/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1837/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Варвус Ю.Д.,

суддів: Заїки В.М., Грох Л.М.,

при секретарі: Кошельнику В.М.

за участю: представників сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ПАТ „Національна акціонерна страхова компанія „Оранта" на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства „Національна страхова компанія „Оранта", ОСОБА_2, третьої особи на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю „Гарант-Асістанс" про виплату страхового відшкодування, стягнення моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, звертаючись в суд із зазначеним позовом вказував, що 02 серпня 2013 року приблизно о 12 годині в м. Хмельницькому ОСОБА_2 керуючи автомобілем „Фольксваген Транспортер" реєстраційний номер НОМЕР_1 на 165 км + 550 м автомобільної дороги Житомир-Чернівці-Теребляче" виконуючи маневр розвороту допустив порушення Правил дорожнього руху, зокрема не надав перевагу у русі автомобілю НОМЕР_2, яким він керував, внаслідок чого відбулося зіткнення зазначених транспортних засобів. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 та ОСОБА_3 отримали відповідно легкого і середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, а транспортні засоби зазнали механічні пошкодження. ОСОБА_2 свою відповідальність застрахував у ПАТ НАСК „Оранта" та 2 серпня 2013 року повідомив страхову компанію про настання страхового випадку.

5 серпня 2013 року ОСОБА_1 подав письмову заяву до Полонського відділення ПАТ НАСК „Оранта", однак йому повідомили, що для виплати страхового відшкодуваннянеобхідно надати судове рішення. 24 квітня 2014 року позивач подав копію вироку Хмельницького міськрайонного суду від 27 січня 2014 року до Полонського відділення ПАТ НАСК „Оранта", після чого неодноразово відвідував зазначене відділення з метою отримання страхового відшкодування, проте його працівники не посприяли правильному оформленню необхідних документів. 19 серпня 2014 року він в черговий раз

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Горщар А.Г. Категорія: 19,25

Доповідач: Варвус Ю.Д.

звернувся до відділення страхової компанії та подав заяву про виплату страхового відшкодування, однак після цього листами від 08 серпня 2014 року та 12 грудня 2014 року ПАТ НАСК „Оранта" відмовила у виплаті позивачу страхового відшкодування у зв'язку із пропуском ним строку звернення до страхової компанії.

19 травня 2015 року та 08 червня 2015 року ОСОБА_1 звертався до ПАТ НАСК „Оранта" із заявами про виплату моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я під час ДТП в сумі 5000 грн., в задоволенні яких йому також було відмовлено.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просив стягнути з ПАТ НАСК „Оранта" 31283 грн. 35 коп. страхового відшкодування, пеню за невиплату вказаної суми з розрахунку подвійної ставки Національного банку України, починаючи з 19 вересня 2014 року по 25 травня 2015 року в розмірі 8355 грн.66 коп., а також 5000 грн. моральної шкоди у зв'язку з заподіянням майнової шкоди; 5000 грн. моральної шкоди, завданої майну та здоров'ю. З ОСОБА_2 просив стягнути 510 грн. франшизи та 5000 грн. моральної шкоди, завданої майну та здоров'ю.

Рішенням Полонського районного суду від 22 липня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з публічного акціонерного товариства „Національна страхова компанія „Оранта" на користь ОСОБА_1 31283 грн. 35 коп. страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб, 5000 грн. моральної шкоди, завданої у зв'язку з ушкодженням здоров'я при ДТП, а всього 36283 грн. 35 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1500 грн. моральної шкоди, завданої у зв'язку з пошкодженням під час ДТП транспортного засобу.

В решті позову - відмовлено.

Стягнуто з ПАТ НАСК „Оранта" на користь держави 556 грн.33 коп. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 243 грн. 50 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 частково не погоджується з рішенням суду, просить його змінити, в частині відмови в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд всупереч вимогам ст. 37 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" безпідставно не стягнув з ОСОБА_2 на його користь 510 грн. франшизи, а з ПАТ НАСК „Оранта" - пеню з розрахунку подвійної ставки НБУ за несвоєчасну виплату страхового відшкодування.

В апеляційній скарзі ПАТ НАСК „Оранта" не погоджується з рішенням суду, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування з ПАТ НАСК „Оранта" відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_1 подав заяву про страхове відшкодування 19 серпня 2014 року, тобто після спливу одного року з моменту ДТП, яка сталася 02 серпня 2013 року, а тому ПАТ НАСК „Оранта" відповідно до п. 37.1.4 ст.37 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відмовила у здійснені страхового відшкодування.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню, а апеляційна скарга ПАТ НАСК „Оранта" частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно із ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.6 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 23 цього ж Закону встановлено, що шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є зокрема, моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

За положеннями ст.29 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 02 серпня 2013 року приблизно о 12 годині в м. Хмельницькому ОСОБА_2, керуючи автомобілем „Фольксваген Траспортер" реєстраційний номер НОМЕР_1 на 165 км + 550 м автомобільної дороги Житомир-Чернівці-Теребляче, виконуючи маневр розвороту допустив порушення Правил дорожнього руху України, зокрема не надав перевагу у русі автомобілю НОМЕР_3, яким управляв позивач, внаслідок чого відбулось зіткнення зазначених транспортних засобів. У результаті ДТП ОСОБА_1 та пасажир ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження відповідно легкого і середнього ступеня тяжкості, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 27 січня 2014 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і йому призначено покарання у вигляді 1 року 6 місяців обмеження воли. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання був звільнений з випробовуванням і встановленням іспитового строку тривалістю один рік.

Як вбачається з полісу № АС/2471255 від 30 травня 2013 року ОСОБА_2 застрахував цивільно-правову відповідальність у ПАТ НАСК „Оранта". Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого, за шкоду заподіяну життю і здоров'ю визначена в сто тисяч грн., за шкоду заподіяну майну п'ятдесят тисяч грн., а розмір франшизи становить нуль.

ОСОБА_2 02 серпня 2013 року повідомив ПАТ НАСК „Оранта" про настання страхового випадку, а 05 серпня 2013 року ОСОБА_1 подав повідомлення про ДТП до Полонського відділення ПАТ НАСК „Оранта". 19 вересня 2013 року аварійним комісаром Хмельницького ОЦКП ТОВ „Гарант-Асістанс" було проведено огляд пошкодженого під час ДТП автомобіля „Део-Ланос", яке 29 вересня 2013 року визначило згідно умов страхування матеріальний збиток, завданий позивачу пошкодженням автомобіля „Део-Ланос" в сумі 31283 грн. 35 коп., що стверджується даними протоколу огляду і калькуляції відновлювального ремонту.

Судом також було встановлено, що у жовтні 2013 року ПАТ НАСК „Оранта" направила запити позивачу та відповідачу щодо необхідності надання копії рішення суду щодо притягнення до відповідальності винної в ДТП особи та заяви на виплату страхового відшкодування.

Позивач неодноразово з'являвся до працівників Полонського районного відділення ПАТ НАСК „Оранта" з приводу отримання страхових виплат за

пошкоджений автомобіль, однак спеціалісти відділення не посприяли позивачу та не надали допомогу у написанні письмової заяви про виплату страхового відшкодування. Лише 09 серпня 2014 року ОСОБА_1 подав до ПАТ НАСК „Оранта" заяву про виплату страхового відшкодування за пошкодження автомобіля, в задоволенні якої йому листом від 08 вересня 2014 року було відмовлено з підстав пропуску одного року з моменту скоєння ДТП.

19 травня 2015 року та 08 червня 2015 року позивач подав до ПАТ НАСК „Оранта" заяви про виплату моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я внаслідок ДТП в розмірі 5000 грн., в задоволенні яких йому також було відмовлено.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що страховик в порушення вимог ст.35.3 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не надав консультативну допомогу заявнику щодо складання та строків подання заяви про виплату страхового відшкодування, хоча останній заявив про страховий випадок, який розслідувався страховиком, і неодноразово звертався з приводу виплати такого відшкодування до страхової компанії. Крім того, неподання позивачем зазначеної заяви не вплинуло на право ПАТ НАСК „Оранта" переконатися, що подія, яка сталася 02 серпня 2013 року, є страховим випадком. У зв'язку з цим, правильно поклав на ПАТ НАСК „Оранту" обов'язок по відшкодуванню на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування за пошкоджений при ДТП транспортний засіб в розмірі 31283 грн.35 коп.

Ґрунтуються на матеріалах справи і узгоджуються з вимогами ст.ст. 36.5, 36.6 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" висновки суду першої інстанції про відмову ОСОБА_1 у стягненні пені за прострочення виплати страхового відшкодування з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ з 19 вересня 2014 року та франшизи в сумі 510 грн. і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 даних висновків суду не спростовують.

Разом з тим, стягуючи з страховика - ПАТ НАСК „Оранта" на користь позивача моральну шкоду за ушкодження здоров'я під час ДТП в розмірі 5000 грн., суд першої інстанції не врахував обставин справи та вимог закону, що регулюють дані правовідносини.

Відповідно до ст.26-1 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Як встановлено судом ОСОБА_1 в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження легкого ступеню.

Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтвердив те, що останній на лікуванні з приводу ушкодження здоров'я не перебував, доказів про понесені ним витрати на лікування немає.

За таких конкретних обставин у суду першої інстанції не було підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з страхової компанії моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я і звільнення відповідача ОСОБА_5 від відшкодування даної шкоди.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, колегія суддів із урахуванням встановлених обставин, вважає, що особою, яка несе відповідальність перед позивачем за заподіяння моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я в результаті ДТП є ОСОБА_2, який визнаний винним в скоєнні ДТП. Враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача вважає необхідним визначити розмір завданої моральної шкоди, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в сумі 3500 грн.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягає стягненню в доход держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну скаргу піблічного акціонерного товариства „Національна акціонерна страхова компанія „Оранта" задовольнити частково.

Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2015 року в частині відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, та стягнення судового збору з ОСОБА_2 скасувати.

В задоволені позову ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства „Національна страхова компанія „Оранта" про стягнення моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану ушкодженням здоров'я в розмірі 3500 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 487 грн. 20 коп. судового збору.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Ю.Д. Варвус