Справа № 428/5811/15-ц
Провадження №2/428/1890/2015
05 жовтня 2015 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі :
головуючого судді Скочій Г.Д.,
при секретарі Волковій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд з України неповнолітній дитині без згоди та супроводу другого з батьків,-
Просить надати дозвіл ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасовий виїзд з України без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, у супроводі матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення ОСОБА_3 шістнадцятирічного віку.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, через оголошення у газеті «Урядовий кур'єр» № 172 від 18.09.2015 р. (а.с. 25-26). Про причини неявки до суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
На підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України судом 05.10.2015 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Представник третьої особи до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд зазначеної справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії паспорту НОМЕР_1, виданого Сєвєродонецьким МВ УМВС України у Луганській області 27.09.2007 р. ОСОБА_1 є громадянкою України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4).
Відповідно до копії свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого 23.04.2002 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, ОСОБА_3, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1., батьком якої записаний ОСОБА_2, матір'ю - ОСОБА_1 (а.с. 7).
Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області від 29.11.2007 р. шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 розірвано (а.с. 6).
Те, що відповідач не займається вихованням та матеріальним забезпеченням дитини підтверджується Вироком Сєверодонецького міського суду від 02.02.2010 р., яким його засуджено за ухилення від сплати аліментів (а.с. 8-9), а також довідкою про заборгованість по аліментам, яка складає 42 399,52 грн. (а.с.10).
Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Частиною 3 статті 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Згідно зі ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду.
Відповідно до п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» встановленого, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску, а також без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема, за умови пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету міністрів України від 31 березня 1995 року № 231, передбачено, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям - громадянам України згідно з цими Правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.
Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
Згідно з положеннями Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, проїзним документом дитини є документ, що посвідчує особу і підтверджує громадянство України особи, на яку вони оформлені, і дають право цій особі на виїзд з України і в'їзд в Україну в супроводі батьків або одного з батьків та інших осіб, за нотаріально посвідченою згодою другого з них.
Враховуючи вищенаведені обставини, приймаючи до уваги, що відповідно до ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитині має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.
Надання за рішенням суду дозволу на майбутнє на постійні виїзди дитини за кордон без згоди батька суперечить нормам ст.ст. 141, 157 СК України, які визначають рівність прав та обов'язків батьків відносно виховання дітей.
Оскільки багаторазове вивезення дитини за кордон без надання згоди батька чинним законодавством не передбачено, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову про надання дозволу для виїзду дитини за кордон до досягнення шістнадцятирічного віку.
Враховуючи вимоги чинного законодавства, згідно якого, надання згоди на вивезення дитини за межі території України терміном понад один рік не передбачено, суд вважає за необхідне вказати максимальний термін перебування дитини за кордоном України в один рік з дня набрання рішенням законної сили.
На підставі викладеного та керуючись ст.18 Конвенції про права дитини, ст.ст. 1, 7, 150-151, 155 Сімейного кодексу України, Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», ст.ст. 3, 10, 11, 60, 179, 208, 209, 212, 215, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Дозволити багаторазові тимчасові виїзди за кордон України та повернення до Украіни неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження НОМЕР_3, видане 23.04.2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області без згоди та супроводу її батька ОСОБА_2, у супроводі матері ОСОБА_1, терміном на один рік з дня набрання рішенням законної сили.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя Г. Д. Скочій