Справа № 645/5749/15-ц
Провадження № 2/645/1909/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді - Ульяніч І.В.,

секретаря судових засідань - Тереховської І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з вищевказаним позовом, яким просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування позову посилалася на те, що 01 серпня 2008 року між позивачкою та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_4. Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 серпня 2012 року шлюб було розірвано. Позивачка зазначає, що відповідач повністю не проявляє уваги до доньки, не займається її вихованням, відмовляється від виконання батьківських обов'язків, не забезпечує доньку матеріально, та жодним іншим способом не проявляє батьківського піклування про доньку. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просила позбавити відповідача батьківських прав.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, пояснила обставини викладені в позовній заяві та просила суд їх задовольнити, зазначила, що відповідач з 2011 року не виконує батьківських обов'язків, не надає матеріальної допомоги, з дитиною не спілкується. В 2012 році їх шлюб із відповідачем було розірвано, у зв'язку із тим, що він зловживав спиртними напоями та бив її. Також позивач зазначила, що вона з дитиною на даний час мешкає в м. Харкові з березня 2015 року, але відповідач дитині не телефонує, не відвідує, матеріальної допомоги не надає. Також зазначила, що на користь дитини з батька рішенням суду стягнуто аліменти, однак ніяких аліментів відповідач не сплачував. Пояснила, що на даний час у неї інша родина, її чоловік бажає удочерити її доньки, у зв'язку із чим відповідач в 2014 році оформив нотаріально посвідчену заяву, в якій не заперечував проти позбавлення його батьківських прав та удочеріння доньки.

Представник позивача ОСОБА_5, який діяв на підставі договору про надання правової допомоги № 06-08 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання з'явився, заперечував проти задоволення позову, та пояснив, що він із донькою не спілкується, так як йому перешкоджає це робити позивачка. Він своїй доньці не надає матеріальної допомоги, подарунків не дарує, у її вихованні участі не приймає, дошкільну установу, яку відвідує дитина не відвідував. Також зазначив, що він в добровільному порядку оформив в 2014 році нотаріально посвідчену заяву, в якій давав згоду на позбавлення його батьківських прав та удочеріння доньки. Зазначену заяву він не відкликав.

У судовому засіданні представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до судового засідання не з'явилась, надала суду висновок від 01.09.2015 року № 466 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Просили розглядати справу у їх відсутності.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 164, 170 СК України та п. 16, 18 Пленуму ВСУ від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав » мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування.

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1, виданого повторно 22 лютого 2012 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_3 записаний батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, а ОСОБА_2 записана матір*ю, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 665.(а.с.9)

Відповідно до заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.08.2012 р. (справа 0503/4456/2012, провадження 2/0503/2297/2012) - шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який був зареєстрований 01.08.2008 року, було розірвано (а.с. 8).

Згідно посвідченої 09.07.2014 року приватним нотаріусом ХМНО Козиревою-Кравченко Ж.В. заяви, зареєстрованої в реєстрі за № 399, ОСОБА_3 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав у відношенні до його малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та надав згоду на її усиновлення з присвоєнням дитині прізвища та по батькові усиновлювача.

Згідно характеристики Дошкільного навчального закладу комбінованого типу ясла-садок № 21 «Рябінушка» від 29.01.2015 року № 2 зазначено, що на протязі 2012-2014 років ОСОБА_3, не приймав участі в вихованні доньки, на батьківських зборах не був присутній, життям та проблемами групи, яку відвідувала його донька ОСОБА_4 не цікавився. Вихованням дитини займалась мати, ОСОБА_2.

Крім того, в матеріалах справи міститься відповідь Приватного нотаріуса ХМНО Козиревої-Кравченко Ж.В. від 17.08.2015 року № 65/01-16, згідно якої ОСОБА_3 не звертався до нотаріуса про відкликання заяви, справжності підпису на якій було засвідчено 09.07.2014 року, зареєстровано в реєстрі № 399.

Згідно копії рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22.11.2012 року було задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, в розмірі ? частини доходу відповідача. (.с.14) Як встановлено в судовому засіданні, з показань позивача дане рішення не виконується та відповідач не надає матеріальної допомоги дитині. Зазначених обставин відповідач не оспорював.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не приділяє дитині належної уваги, не забезпечує її духовний та матеріальний розвиток, не забезпечує матеріально.

Як встановлено в судовому засіданні дитина проживає разом з матір'ю ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1.

Судом вивчався висновок департаменту праці та соціальної політики управління служб у справах дітей № 466 від 01.09.2015 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та таким, що відповідає інтересам дитини. При цьому посилаються на те, що після розірвання шлюбу ОСОБА_4 залишилася проживати разом з матір'ю, спору між батьками щодо встановлення місця проживання доньки не було. З тих пір ОСОБА_3 не підтримує ніяких відносин з нею та ОСОБА_4, зовсім не бере участі у вихованні та розвитку дитини, не проявляє ніякого бажання спілкуватися з нею, не піклується про здоров'я, фізичний та духовний розвиток, матеріально не утримує дитину. Малолітня ОСОБА_4 проживає разом з матір'ю, ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1, дитині створені належні умови для проживання, навчання та розвитку. ОСОБА_3 надав нотаріально посвідчену заяву від 09.07.2014 року, в якій він зазначає, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, відносно малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та дає вільну та безумовну згоду на її усиновлення. До також висновку, щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини, прийшов і орган опіки та піклування Артемівської міської ради від 01.10.2014 року.

Статтею 9 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної ради України від 27.02.1991 року передбачено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням ,визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини .

Вислухавши сторони по справі, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 не надає матеріальної допомоги дитині, участі у вихованні малолітньої дочки не бере. Відповідач не має змоги та бажання виконувати свої батьківські обов'язки. Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач систематично протягом тривалого часу не виконує батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до своєї малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто ухиляється від їх виконання.

Належних та допустимих доказів існування обставин, які перешкоджають участі відповідача в вихованні дитини, відповідачем суду не надано.

При вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітньої дитини, суд враховує також інтереси малолітньої дитини, необхідність забезпечення нормального психоемоційного стану дитини та створення сприятливих умов її нормального розвитку.

Відповідно до ст.155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Таким чином, суд приходить до висновків про доцільність позбавленні відповідача батьківських прав щодо його малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного, керуючись Пленумом ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 18 грудня 2008 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ст.ст. 164, 165, 166 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10,11, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя