25.06.2015 Справа № 756/8170/15-ц
унікальний №756/8170/15-ц
провадження № 2/756/4253/15
УХВАЛА

25 червня 2015 року суддя Оболонського районного суду м.Києва Маринченко М.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про стягнення заборгованості по аліментах за рахунок майна померлого боржника,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що Подільським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2-572/2001 про стягнення з ОСОБА_1 на її корить аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно починаючи з 09 листопада 2001 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер.

За своє життя він ухилявся від сплати аліментів, внаслідок чого утворилася заборгованість по аліментах у розмірі 104896 грн., яка підтверджується розрахунком заборгованості, складеним державним виконавцем ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 27 травня 2015 року.

За померлим на праві власності зареєстровано автомобіль Тойота Корола, номерний знак НОМЕР_1, який він придбав, перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_2, яка є спадкоємцем першої черги померлого.

На підставі викладеного позивач просить стягнути на її користь заборгованість по аліментам у розмірі 104896 грн. за рахунок належного померлому майна, а саме за рахунок реалізації вказаного автомобіля.

Також позивач просить зобов'язати державного виконавця ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві вчинити дії щодо розшуку автомобіля, на який виконавчою службою накладено арешт, та виплати їй заборгованість по аліментах у розмірі 104896 грн. за рахунок реалізації транспортного засобу.

Позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до п. 2, 3, 6 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; зазначення відповідача; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Позивач ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві в якості відповідача у позові не зазначає. Разом з тим, просить зобов'язати державного виконавця вчинити дії щодо виконання виконавчого листа - здійснити розшук автомобіля, на який накладено арешт, здійснити реалізацію цього транспортного засобу та виплатити їй заборгованість.

При цьому у позові не зазначено, чи відкрито на даний час виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-572/2001, які виконавчі дії вчиняються державним виконавцем, докази порушення державним виконавцем прав позивача, як стягувача, своїми діями чи бездіяльністю, зокрема відмови у вчиненні виконавчих дій, спрямованих на реалізацію арештованого автомобіля для погашення заборгованості по аліментах. Копію матеріалів виконавчого провадження також не надано.

Одночасно суд роз'яснює заявникові, що відповідно до вимог ст.ст. 383, 384 ЦПК України оскарження дій державного виконавця при виконанні ним рішення суду здійснюється шляхом звернення до суду, який видав виконавчий документ (в даному випадку до Подільського районного суду м. Києва), з відповідною скаргою, а не в порядку позовного провадження.

Разом з вимогами до державного виконавця позивач у позові в якості відповідача зазначає ОСОБА_2, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем першої черги померлого. При цьому в прохальній частині позову вимоги до вказаного відповідача не зазначені. Також у позові не зазначено доказів, що вказана особа є спадкоємцем померлого, зокрема доказів того, що вона є його дружиною та доказів прийняття нею спадщини, в тому числі й доказів спадкування автомобіля. Яким діями чи бездіяльність ОСОБА_2 порушує право позивача на стягнення заборгованості по аліментах та якими доказами це підтверджується, у позові також не зазначено.

Таким чином позивачеві необхідно визначитися з особою, яка порушує її права, та зі способом захисту свого права та у разі прийняття рішення про необхідність захисту своїх прав в порядку позовного провадження, подати до суду позовну заяву, яка за формою та змістом відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України та відповідні документи на підтвердження своїх вимог.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків п'ять днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Маринченко