Справа № 583/225/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року Охтирський міськрайсуд Сумської області в складі:

головуючого - судді Ільченко В.М.

при секретарі Вербі Н.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Супрун В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації» про стягнення заробітної плати, компенсації за затримку розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2015 року відкрито провадження у справі. Позивач свої вимоги, в наступному уточнені, мотивує тим, що займав посаду директора КП «Охтирське МБТІ» та Розпорядженням міського голови 24.10.2014 року був звільнений з посади за п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України та п. 5.2 Трудового контракту від 08.02.2012 року за згодою сторін. В порушення вимог ст. 116 КЗпП України в день звільнення з ним не був проведений остаточний розрахунок та не виплачена заробітна плата у розмірі 7366,46 грн. На цій підставі порушує питання про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні станом на 03.03.2015 року у розмірі 40697,73 грн. та 4000 грн. в рахунок компенсації за завдану несвоєчасною виплатою заробітної плати моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, пов'язаних з хвилюванням у зв'язку з неможливістю своєчасно оплатити комунальні послуги.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з тих підстав, що згідно бухгалтерського обліку підприємства сума нарахованої позивачу заробітної плати становить 5261,48 грн., а сума до виплати - 4232,34 грн. Станом на 04.02.2015 року заробітна плата виплачена позивачу в повному обсязі. Крім того, 24.10.2014 року позивачем, як директором КП «Охтирське МБТІ» був виданий наказ № 16 від 24.10.2014 року, в якому зазначено про його звільнення на підставі розпорядження міського голови № 235-к від 24.10.2014 року за згодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України та здійснення розрахунку по заробітній платі до моменту звільнення. Тобто, на момент звільнення ОСОБА_1 являвся директором КП «Охтирське МБТІ», розпорядником коштів, а тому мав забезпечити здійснення розрахунків та виконання вимог трудового законодавства. Крім того, при здійсненні розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до розміру виплаченої заробітної плати позивач включає надбавку в розмірі 40% за серпень в сумі 2689,20 грн., хоча згідно Статуту підприємства та колективного договору преміювання передбачене по результатам роботи за місяць в разі прибуткової діяльності підприємства. Однак в серпні 2014 року підприємство працювало зі збитками в сумі 42809,17 грн., наказ про виплату надбавки в розмірі 40% не видавався, тому позивачу неправомірно було здійснено виплату зазначеної надбавки. Також позивач неправомірно користувався положеннями Галузевої угоди між Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Всеукраїнським об'єднанням обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунальної галузі «Федерація роботодавців ЖКГ України» та Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України щодо застосування при нарахуванні заробітної плати коефіцієнтів підвищення, оскільки він не подавав заяв про вступ до Первинної профспілкової організації КП «Охтирське МБТІ», а тому не перебував у сфері дії сторін угоди. Тому вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення сторін, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку.

Спірні правовідносини підлягають врегулюванню згідно норм трудового законодавства.

Розпорядженням міського голови Охтирської міської ради № 21-К від 07.02.2012 року ОСОБА_1 з 08.02.2012 року призначений директором комунального підприємства «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації». Згідно даного розпорядження оплата праці та надання щорічних та додаткових відпусток ОСОБА_1 здійснюється відповідно до трудового контракту, укладеного між органом управління та керівником.

08.02.2012 року між виконавчим комітетом Охтирської міської ради (органом управління) в особі виконуючого обов'язки міського голови та ОСОБА_1 (керівником) укладений трудовий контракт на термін з 08.02.2012 року по 31.12.2012 року, відповідно до пп. 3.1 якого керівникові нараховується: заробітна плата в розмірі посадового окладу в розмірі 5150 грн.; надбавка за особливий характер роботи та інтенсивність праці в розмірі 40 % до посадового окладу; премія за високі досягнення у праці в розмірі до 70 % посадового окладу з урахуванням надбавки за особливий характер роботи та інтенсивність праці (згідно колективного договору).

07.12.2012 року між виконавчим комітетом Охтирської міської ради в особі виконуючого обов'язки міського голови та ОСОБА_1 була укладена додаткова угода до трудового контракту від 08.02.2012 року, якою продовжено термін дії трудового контракту до 31.12.2020 року, та відповідно до якої за виконання обов'язків, передбачених контрактом, керівникові нараховується: заробітна плата в розмірі посадового окладу кратному 4 мінімальним тарифним ставкам 1 розряду робітника, що складає 120 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом, до фактично відпрацьованого часу та з урахуванням коефіцієнту співвідношень мінімальної тарифної ставки робітника 1 розряду (місячної тарифної ставки) за невиробничі види послуг до встановленого галузевою угодою мінімальної тарифної ставки робітника 1 розряду у розмірі 1,15; надбавка за особливий характер роботи та інтенсивність праці в розмірі 40 % до посадового окладу; премія за високі досягнення у праці в розмірі до 70 % посадового окладу з урахуванням надбавки за особливий характер роботи та інтенсивність праці (згідно колективного договору). Дана угода набрала чинності 01.01.2013 року.

24.10.2014 року міський голова Охтирської міської ради видав розпорядження № 235-К щодо звільнення ОСОБА_1 з посади директора комунального підприємства «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації» Охтирської міської ради з 24.10.2014 року за угодою сторін відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України та п. 5.2 трудового контракту від 08.02.2012 року, на підставі якого 24.10.2014 року був виданий наказ по КП «Охтирське МБТІ» № 16 про звільнення ОСОБА_1 та здійснення розрахунку по заробітній платі до моменту звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

З розрахунково-платіжної відомості працівника ОСОБА_1 за жовтень 2014 року та розрахункового листка по заробітній платі за жовтень 2014 року вбачається, що підприємство повинно було сплатити ОСОБА_1 4232,34 грн.

Згідно платіжних доручень № 641 від 26.01.2015 року та № 657 від 04.02.2015 року, а також відомостей розподілу заробітної плати КП «Охтирське МБТІ» від 27.01.2015 року та від 04.02.2015 року, ОСОБА_1 27.01.2015 року була перерахована заробітна плата в сумі 500 грн., а 04.02.2015 року в сумі 3732,34 грн.

Тобто, остаточний розрахунок по заробітній платі з позивачем був проведений 04.02.2015 року.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Суду не надано належних та допустимих доказів відсутності вини підприємства в затримці розрахунку при звільненні ОСОБА_1, а твердження представника відповідача, що позивач, будучи директором, не забезпечив виплату собі коштів при звільненні не можуть бути прийняті до уваги, оскільки особа вважається звільненою з дати, зазначеної в наказі про звільнення, а тому з цього часу не мав повноважень на виконання посадових обов'язків.

Розраховуючи середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, суд не може прийняти до уваги доводи представника відповідача про те, що застосування підвищуючих коефіцієнтів, встановлених Галузевою угодою між Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Всеукраїнським об'єднанням обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунальної галузі «Федерація роботодавців ЖКГ України» та Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України, до посадового окладу позивача було неправомірним, оскільки таке застосування передбачене додатковою угодою від 07.12.2012 року до трудового контракту від 08.02.2012 року. Доказів неправомірності зазначеної угоди на час розгляду справи суду не надано. Крім того, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого ст. 11 ЦПК України, суд не може прийняти до уваги твердження представника позивача, що при розрахунку середнього заробітку не повинна бути врахована доплата в серпні 2014 року в розмірі 2689,20 грн. в зв'язку з відсутністю відповідного наказу, оскільки зазначена доплата була фактично нарахована та виплачена, що не оспорюється сторонами та підтверджується бухгалтерською документацією. Доказів неправомірності дій позивача чи звернення підприємства до позивача з вимогою про повернення зазначених коштів як безпідставно отриманих суду не надано.

Таким чином, враховуючи положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а саме з 25.10.2014 року по 04.02.2015 року, складає 29757,48 грн.: 437,61 грн. (середньоденна заробітна плата ((9412,20 грн. (заробітна плата за серпень 2014 року) + 1527,95 грн. (заробітна плата за вересень 2014 року))/25 (робочі дні в серпні та вересні 2014 року)) х 69 днів (5 робочих днів в жовтні 2014 року + 20 робочих днів в листопаді 2014 року + 23 робочих дня в грудні 2014 року + 19 робочих днів в січні 2015 року + 2 робочих дня в лютому 2015 року).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 29757,48 грн., а також, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, 500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено наявність порушення прав позивача в зв'язку з затримкою розрахунків при його звільненні.

Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 47, 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 29757,48 гривень (двадцять дев'ять тисяч сімсот п'ятдесят сім грн. 48 коп.) та 500 (п'ятсот) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього стягнути 30257,48 грн. (тридцять тисяч двісті п'ятдесят сім грн. 48 коп.).

В задоволенні решти вимог відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з Комунального підприємства «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації» судовий збір у розмірі 302,57 грн. (триста дві грн. 57 коп.) в прибуток держави.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайсуд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які приймали участь у справі, але не були присутні при проголошенні рішення - в той же строк з часу отримання його копії.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області В.М. Ільченко