16 вересня 2015 року м. Мукачево Справа 303/5240/15-ц
Номер рядка стат.звіту-26
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі: головуючого - судді Кость В.В.
при секретарі Прокоп Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу
за позовом публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк»
до відповідача (1) ОСОБА_1
до відповідача (2) ОСОБА_2
про стягнення заборгованості,
Як на підставу для задоволення позовних вимог, банківська установа посилається на те, що в процесі цивільно - правової реалізації укладених між позивачем та відповідачами договорів кредиту та поруки, зобов'язання відповідачів перед банківською установою зі сплати кредиту та інших нарахувань залишилися невиконаними, внаслідок чого відповідачі заборгували перед Банком станом на 13.08.2015 року суму за предметом позову.
Нормативно - правовою підставою для задоволення позовних вимог вказані приписи ст. ст. 536, 554, 611, 651, 1050, 1054 Цивільного кодексу України.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, оскільки подав до суду заяву від 15.09.2015 року (а.с. 42) про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задоволити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечив.
Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи відповідачі (а.с. 40, 41) в судове засідання повторно не з'явилися, заперечень проти позову не надали, тому, за згодою представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.
Відповідно до умов п. 5.3.1 Кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором Банк, зокрема, має право звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, вимагати виконання зобов'язань за кредитним договором від поручителя (гаранта).
Згідно з положеннями п. 6.1 Кредитного договору, за несвоєчасне (неналежне) повернення кредиту або його частини, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, обрахованої від суми боргу за кожен день прострочення виконання.
Фактичне отримання Позичальником кредитних коштів підтверджується підписаною ОСОБА_1 копією заявою на видачу готівки №1665-8 від 28.05.2008 року, (а.с. 12).
В якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, між Банком та відповідачем (2) 28.05.2008 року був укладений договір поруки, у відповідності до умов якого, ОСОБА_2 поручився перед Банком за виконання Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором (а.с. 11).
На підставі повідомлень-вимог від 18.05.2015, позивачем належним чином було повідомлено відповідачів (1), (2) про стан заборгованості та необхідність її погашення перед банківською установо (а.с. 13, 14), які останні отримали, про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень від 06.06.2015, з особистими підписами відповідачів (а.с. 15).
Приймаючи до уваги вищевказані обставини справи суд виходить також із того, що договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).
Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України.
Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно зі 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.
Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).
У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга ст. 1050 Цивільного кодексу України).
Нормативним правилом, яке міститься в частині першій ст. 543 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Відповідно до частин першої та другої статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.
Згідно зі ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент ухвалення судового рішення по справі, зобов'язання за Кредитним договором відповідачами (1), (2) не виконані.
Судові витрати по справі у сумі 918,77 грн. (судовий збір, а.с. 1) підлягають віднесенню на відповідачів (1), (2) відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 10, 14, 57-60, 169, 212-215, 223, 224-228, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
1. Позовні вимоги ПАТ «ВіЕс Банк» задоволити повністю.
3. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя В.В. Кость