Справа № 603/537/15-ц
Провадження № 2/603/196/2015
"09" вересня 2015 р. м.Монастириська
Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Галіяна І. М.
при секретарі Кода О.І.
розглянувши в судовому засіданні в залі суду міста Монастириська цивільну справу
про розірвання шлюбу,
Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем ОСОБА_2 який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №64.
Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 08 листопада 2003 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №64. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, сімейне життя не склалося. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сімї, не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємоповаги. Спільного господарства на даний момент сторони не ведуть, сумісне проживання остаточно припинено, шлюб фактично розпався і носить формальний характер, а тому вважає, що спільне проживання та збереження шлюбу неможливі та просить її позовні вимоги задовольнити.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, свої позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заперечення проти позову суду не надав.
Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а тому суд, дослідивши матеріали справи не вбачає підстав для відкладення справи і вважає можливим розглянути її на підставі наявних в матеріалах справи доказів з винесенням заочного рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача з наступних підстав.
Судом встановлено, що 08 вересня 2003 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 64, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №083348 виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області 08 листопада 2013 року (а.с.5).
Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ИД №163596 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області від 25 січня 2005 року (а.с. 6) та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №116128 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області від 09 липня 2010 року (а.с. 7).
Позивач вказує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сімї, не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємоповаги.
Сторони по справі спільного господарства не ведуть, сумісне проживання остаточно припинено, шлюб носить формальний характер. Спір про поділ майна між сторонами по справі відсутній.
Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.
Постановою Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначається, що при розгляді справ, які виникають у звязку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють сімейні відносини.
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.
Проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
У відповідності до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач миритися не бажає і збереження шлюбних відносин суперечить його інтересам, суд приходить до переконання, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно розірвати, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сімї неможливе.
Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Отже, з відповідача ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.
Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 60, 130, 174, 175, 209, 213, 215, ЦПК України, ч. 3 ст. 56, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 08 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 64.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп, згідно квитанції №119 від 10 серпня 2015 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя ОСОБА_5