Справа № 603/375/15-ц
Провадження №2/603/132/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2015 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Галіяна І. М.

при секретарі Смолінчук М.М.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду міста Монастириська цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Монастириської міської ради м.Монастириська Тернопільської області

про визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в Монастириський районний суд Тернопільської області з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на 33/100 земельної ділянки площею 0,1302 га, для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, що розташована на території м.Монастириська по вул.Садова №13 Тернопільської області, яка належала ОСОБА_2.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 09.08.2014 року померла її мати ОСОБА_2. Після її смерті залишилось спадкове майно, до якого входить: квартира №2, що знаходиться в м.Монастириська Тернопільської області по вул.Садовій №13; 33/100 земельної ділянки площею 0,1302 га для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, яка розташована на території м.Монастириська по вул.Садова №13 Тернопільської області, що посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №488510, виданого Монастириською міською радою на імя ОСОБА_3, де 67/100 належить ОСОБА_3, а 33/100 ОСОБА_2 Позивач вважає що саме вона повинна успадковувати за померлою спадкодавцем, оскільки фактично прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном, як спадкоємець за заповітом.

Позивач ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте оформити спадщину нотаріус не зміг, оскільки виявилося, що відсутній Державний акт на земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, суду, через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач - представник Монастириської міської ради м.Монастириська Тернопільської області в судове засідання не зявився, суду подав заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника, заперечення проти задоволення позовних вимог не мають.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника.

Судом встановлено, що 09.08.2014 року у віці 88 років померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №176828 виданого 09.08.2014 року, актовий запис №53.

Ще за життя померлій належала: земельна ділянка у спільній сумісній власності з ОСОБА_4 загальною площею 0,1302 га для обслуговування житлового будинку по вул.Садова №13, з яких ОСОБА_2 було передано безкоштовно у спільну сумісну власність - 0,0430 га, а ОСОБА_4 0,0872 га, що підтверджується рішенням №361/1 від 26.04.2005 року четвертого скликання двадцять другої сесії Монастириської міської ради Тернопільської області.

Згідно кадастрового плану земельної ділянки 020010058, що знаходиться в м.Монастириська по вул.Садова №13 між всіма суміжниками погоджено розміри земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зокрема, що з загальної площі земельної ділянки в розмірі 0,1302 га ОСОБА_4 належить 67/100 частки від загальної площі, а ОСОБА_2 33/100 частки від загальної площі.

Окрім вищевказаного даний розподіл земельної ділянки підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №488510, виданого 17.06.2005 року Монастириською міською радою на імя ОСОБА_4 (а.с.6).

Згідно заповіту, складеного 16.03.2007 року, спадкодавець ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповіла усе своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом буде мати право і що буде належати їй на момент смерті ОСОБА_1

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджується відмовою приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу ОСОБА_5 №40/2-14 від 23.02.2015 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Як слідує з матеріалів справи оригінал Державного акта був втрачений про що свідчить повідомлення в засобах масової інформації, а саме, в газеті «Вісті Придністровя» №13 (7095) від 03.04.2015 року (а.с.15).

На даний час виготовити правовстановлюючий документ на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у момент її смерті.

Відсутність оригіналу правовстановлюючого документа стала причиною неможливості оформлення спадкових документів на земельну ділянку згідно заповіту після смерті ОСОБА_2 в нотаріальній конторі.

Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1226 ЦК України Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

А тому, беручи до уваги вищевказане суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 має право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 яка померла 09.08.2014 року, як спадкоємець за заповітом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкове майно ОСОБА_1 фактично прийняла.

Відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та неможливість з даних причин оформити спадщину в установленому законом порядку доведена матеріалами справи.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені нею у позовній заяві, а отже, вона, як спадкоємець за заповітом має право на частку земельної ділянки з спільної сумісної власності.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що за час відкриття спадщини та розгляду справи в суді будь-які інші можливі спадкоємці заяв про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавали і жодних правовстановлюючих документів на вищезгадане майно чи право його успадкування суду не було предявлено, а позивач фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, тому є підстави визнати за нею право власності на зазначене майно. В судовому засіданні не встановлено підстав, що перешкоджали б в набутті права власності позивачем на спадкове майно, яким являється частка земельної ділянки в спільній сумісній власності.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1216, 1218, 1222, 1223, 1225 ЦК України, 81 ЗК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Монастириської міської ради м.Монастириська Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на:

- 33/100 земельної ділянки із загальної площі спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2, розміром 0,1302 га, для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, яка розташована на території м.Монастириська по вул.Садова №13 Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №488510, виданого Монастириською міською радою на імя ОСОБА_3 і яка належала співвласнику - ОСОБА_2, яка померла 09 серпня 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя ОСОБА_6