АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/4217/15 Головуючий 1-ї інстанції Коптєв Ю.А.
Справа №611/278/15-ц Доповідач Довгаль А.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Довгаль А.П.

суддів Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі Соколовій А.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 17 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просив визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя, поділити квартиру в рівних частках, тобто по 1/2 частини за кожним.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що з 06 вересня 2008 року він перебував з відповідачкою ОСОБА_1 в шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Барвінківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 44 від 06.09.2008року. У період шлюбу, а саме 16 квітня 2010 року ними було придбано спірну квартиру, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 за реєстровим №349. За рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 10.02.2015року шлюб між ними розірвано. На даний час між ними не досягнуто домовленості про розпорядження майном, придбаним під час перебування у шлюбі. Оскільки відповідач відмовляється визнавати за ним право власності на 1/2ч. цієї квартири, тому він вимушений звернутися з цим позовом до суду.

У судовому засіданні суду першої інстанції позивач ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала, зазначивши, що спірна квартира не є спільним сумісним майном подружжям, т.я. придбана за її особисті кошти.

Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 17 квітня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано квартиру №14 у будинку №57, розташованого по вул. Леніна в м. Барвінкове Харківської області спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Визнано право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційні скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на не відповідність висновків суду обставинам справи та на неналежну оцінку наданим доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені надані сторонами докази, їм дана належна правова оцінка, правильно визначено природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та на підставі встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України.

Частиною 1 ст.60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжями за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один з них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування (ст.70 СК України).

Судовим розглядом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 06.09.2008р. по 10.02.2015р. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_4, 05.10.2009р.н.

Під час шлюбу сторони на сумісні кошти за договором купівлі-продажу квартири від 16.04.2010року, посвідченого приватним нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 за реєстровим №349, придбали за 5 000,00грн. однокімнатну квартиру, загальною площею 30,5кв.м, житловою 17,3кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3. У п.14 цього договору визначено, що покупець (ОСОБА_1Г.) вищезазначену квартиру купує за згодою свого чоловіка ОСОБА_2, справжність підпису якого посвідчено нотаріусом». Державна реєстрація права власності на нерухоме майно вищевказану квартиру проведена у Барвінківському комунальному підприємстві технічної інвентаризації на імя ОСОБА_2 (а.с.8).

З матеріалів справи вбачається, що позивач з моменту укладання шлюбу - в 2008 році та, зокрема, до моменту придбання спірної квартири - в 2010 році, працював в Славянській дистанції колії ДП «Донецька залізниця» і систематично отримував заробітню плату, загальна сума якої за три роки становить 107 804,74грн., що підтверджується довідкою з місця роботи (а.с.31).

Твердження апелянта на те, що спірна квартира придбалася нею за свої особисті кошти, колегією суддів не приймаються, оскільки доказів у підтвердження цих обставин матеріали справи не містять. Той факт, що згідно довідки Барвінківського відділення Ощадбанку від 27.03.2015р. (а.с. 15), ОСОБА_1 з 31.10.2008року була клієнтом Барвінківського відділення Ощадбанку і на відкритий на її імя рахунок зараховувалася пенсія з Барвінківського відділення пенсійного фонду, та з 2009 року допомога за народження дитини та щомісячні виплати на дитину, і що з цього рахунку були зняти кошти для відкриття депозиту 16.07.2009р., який закрито - 30.03.2010р. на суму 25 734,86грн., жодним чином не свідчить, що ці кошти є її особистими коштами, а не коштами сімї, та, що саме за ці кошти придбалося спірне житло.

Задовольняючи позов, суд дійшов правильного і обґрунтованого висновку, що спірна квартира є спільною сумісною власністю колишнього подружжя, а тому правомірно визначив права власності кожної із сторін на 1/2ч. квартири.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суттєвими не являються, колегії суддів не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення, яке ухвалено з дотриманням вимог закону.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 17 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -