Справа № 369/8576/15-ц
Провадження № 6/369/156/15
УХВАЛА

Іменем України

17.08.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Дубас Т.В.,

при секретарі Дідур М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,-

В С ТА Н О В И В:

В серпні 2015 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київської області ОСОБА_2 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаним поданням.

Своє подання мотивує тим, що у відділі державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області перебуває виконавче провадження № 42755650 по примусовому виконанню виконавчого документа, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 1/2 неоподаткового мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 18.08.1997 року і до досягнення дитиною повноліття, - тобто стягнення заборгованості за сплату аліментів у розмірі 48 581,88 грн.

Боржник рішення суду не виконує, тому держаний виконавець приступив до примусового виконання рішення суду у відповідності до чинного законодавства України.

Станом на 07.07.2015 рішення суду так і не виконане.

Державний виконавець зазначив, що ним були направлені запити для зібрання повної та всебічної інформації стосовно майнового стану та місця роботи боржника, проте в ході здійсненні виконавчого провадження майно на яке можливо звернути стягнення не виявлено.

Державним виконавцем неодноразово здійснювалися виходи за адресою проживання боржника, проте боржник був відсутній.

Також на адресу боржника неодноразово направлялись виклики та вимоги державного виконавця про надання пояснення щодо невиконання рішення суду, але боржник жодного разу не з'явивсь до відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинською РУЮ на прийом до державного виконавця.

Тому державний виконавець просив суд винести ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, місце реєстрації (проживання): Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Білогородська, 51, корп.. 5, кв. 122. Також державний виконавець просив дане подання розглянути без його участі.

Суд, вивчивши матеріали подання, прийшов до висновку, що подання до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно ч. ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За правилами п. 18 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесій здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Судом встановлено, що у відділі державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області відкрито виконавче провадження ВП № 42755650 з примусового виконання виконавчого листа № 263/9293/13-ц, виданого 10.09.2013 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 18.08.1997 року і до досягнення дитиною повноліття, - тобто стягнення заборгованості за сплату аліментів у розмірі 48 581,88 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами, уповноваженими на те посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, та консульською службою України.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про Державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів; розшук у пунктах пропуску через державний кордон осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про Державну прикордонну службу України» органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов'язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право шляхом опитування осіб з'ясовувати підстави перетинання державного кордону України, не пропускати через державний кордон України осіб без дійсних документів на право його перетинання, осіб, які надали завідомо неправдиві відомості під час одержання зазначених документів, осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється в'їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України; робити в документах зазначених осіб відповідні відмітки.

Згідно п. 22-25 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення затверджених постановою КМ України №231 від 31.03.1995 р. громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта/проїзного документа у разі, коли: він обізнаний з відомостями, що становлять державну таємницю, - до закінчення строку, встановленого Законом України "Про державну таємницю" (у разі виїзду за кордон на постійне проживання); діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання, - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, чи забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; стосовно нього в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; він засуджений за вчинення кримінального правопорушення, - до відбуття покарання або звільнення від покарання; він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань; він свідомо сповістив про себе неправдиві відомості, - до з'ясування причин і наслідків подання неправдивих відомостей; він підлягає призову на строкову військову службу, - до вирішення питання про відстрочку від призову; щодо нього подано цивільний позов до суду, - до закінчення провадження у справі; він перебуває під адміністративним наглядом органів внутрішніх справ, - до припинення нагляду.

Рішення про відмову у видачі паспорта/проїзного документа приймається за наявності в територіальному органі або підрозділі інформації про існування підстав, зазначених у пункті 22 цих Правил.

У разі виявлення підстав, зазначених у пункті 22 цих Правил, раніше виданий паспорт/проїзний документ може бути тимчасово затримано або вилучено. Тимчасове затримання та вилучення паспорта/проїзного документа здійснюється за рішенням суду, органів прокуратури, органів внутрішніх справ, служби безпеки, охорони державного кордону, військових комісаріатів, дипломатичних представництв чи консульських установ України.

Як вбачається з матеріалів подання, державним виконавцем не надано докази, які б вказували на повне або часткове ухилення боржником від виконання рішення суду.

Крім того, відсутні докази належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, (надсилання на адресу боржника та отримання ним поштового відправлення постанови про відкриття виконавчого провадження, відсутні докази, що б підтверджували наявність наміру боржника покинути територію України, а також відсутні дані про наявність у нього закордонного паспорту.

З огляду на викладене суд не вбачає підстав для обмеження виїзду за кордон ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

На підставі викладеного та керуючись п. 22-25 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення затверджених постановою КМ України №231 від 31.03.1995 р., ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 19, 20 ЗУ «Про Державну прикордонну службу України», ст. 208-210, 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х ВА Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя : Т.В.Дубас