Справа № 2-2497/11 Головуючий у І інстанції Кабанячий Ю.В.
Провадження № 22-ц/780/5175/15 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 38 22.09.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

22 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

Суддів Ігнатченко Н.В., Лащенка В.Д.

за участю секретаря Нагорної Г.О.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Старинської сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання факту прийняття спадщини та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2011 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом та просила встановити факт прийняття нею спадщини у вигляді житлового будинку по АДРЕСА_3, який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4; визнати за ОСОБА_3 право власності на зазначене нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік ОСОБА_3 ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку по АДРЕСА_3. Через юридичну необізнаність позивач своєчасно не звернулася до нотаріальної контори та не подала відповідні документи. ОСОБА_3 не може отримати свідоцтво про право на спадщину, так як відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначене нерухоме майно.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2011 року позов ОСОБА_3 задоволено. Встановлено факт прийняття ОСОБА_3 спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташовані по АДРЕСА_3 та належали ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який не брав участі у справі, вважаючи, що суд вирішив питання про його права та обов'язки, просить скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що він є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 Після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_2 апелянт звернувся до 15-ої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а 03 листопада 1997 року з такою ж заявою звернулася позивач ОСОБА_3 Позивач ввела суд в оману щодо фактичних обставин справи. ОСОБА_3 не є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, так як померлий мав трьох дітей. Висновок суду щодо прийняття спадщини позивачем шляхом фактичного вступу є помилковим.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 27 грудня 1995 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої ввійшов житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_3.

Згідно довідки, виданої Старівською сільською радою Бориспільського району 21 січня 2011 року, ОСОБА_4 проживав без реєстрації по АДРЕСА_3 з дружиною ОСОБА_3, яка на даний час проживає за вказаною адресою без реєстрації.

Згідно довідки Бориспільського РБТІ №173 від 03 липня 1997 року на підставі рішення виконкому Старівської сільської ради народних депутатів від 24 лютого 1993 року ОСОБА_4 було надано дозвіл на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_3. Крім того, на вказане домоволодіння Бориспільським РБТІ був виготовлений технічний паспорт.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 та прийняла спадщину шляхом фактично вступу, тому вона має право на набуття права власності на майно спадкодавця, яке йому належало на правових підставах, проте не було належним чином ним зареєстровано.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду та вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 524 ЦК УРСР 1963 року (який діяв на час відкриття спадщини) визначено, що спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Діями, що свідчать про прийняття спадщини спадкуванням, є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач прийняла спадщину шляхом фактичного вступу та являється єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4

Однак, суд першої інстанції, вважаючи доведеними обставини, викладені у позові, в порушення вимог ст.ст. 214, 215 ЦПК України не перевірив доводи позивача, не визначився з характером спірних правовідносин, правовою нормою, що їх регулює, та підставами для задоволення позову, не встановив коло спадкоємців, чи звертались вони до нотаріальної контори за вирішенням такого питання та за видачею їм свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, чи були вирішені такі питання нотаріусом, чи мала місце відмова нотаріуса в прийнятті заяви про прийняття спадщини в порядку та підстави такої відмови.

Як вбачається з поданих до суду апеляційної інстанції матеріалів спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 з заявами про прийняття спадщини після смерті останнього до нотаріальної контори звернулися: ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_2, 04 квітня 1997 року - ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_7; 03 листопада 1997 року - ОСОБА_3.

Звертаючись до суду з зазначеним позовом до Старинської сільської ради Бориспільського району Київської області, позивач не зазначила ще двох осіб, які звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, а саме апелянта у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_6, яка звернулась до нотаріуса в інтересах своєї дочки ОСОБА_7, зазначаючи що померлий є її батьком.

Не дивлячись на те, що питання визнання права власності на спадкове майно впливає на права та інтереси осіб, які звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, ОСОБА_3 позову до них не пред'явила та при зверненні до суду приховала наявність інших спадкоємців.

В той же час, суд першої інстанції, всупереч вимогам ч. 2 ст. 160 ЦПК України, не забезпечив всебічного та об'єктивного розгляду справи, не перевірив коло спадкоємців, не витребував та не дослідив матеріали спадкової справи та вирішив питання про права та обов'язки осіб, що взагалі не брали участі у розгляді справи, на що обґрунтовано посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі.

Крім того, задовольняючи позовні вимоги з підстав фактичного вступу позивачем у володіння спадковим майном, суд першої інстанції не звернув уваги, що матеріали справи не містять доказів спільного проживання позивача та спадкодавця на момент смерті останнього, а також вступу позивача у володіння спадковим майном на протязі строку, визначеного для прийняття спадщини.

За змістом ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що зазначений позивачем відповідач, а саме Старинська сільська рада Бориспільського району, ніяким чином не порушувала прав позивача і не має нікого відношення до спадщини ОСОБА_4, оскільки в померлого є спадкоємці, які прийняли спадщину.

Зазначені обставини суд першої інстанції проігнорував та ухвалив незаконне рішення, яке не ґрунтується на нормах чинного законодавства України, суперечить встановленим обставинам справи та наявним у справі доказам.

Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що у відповідності до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою до скасування рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову, на що обґрунтовано посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Старинської сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання факту прийняття спадщини та визнання права власності відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, зареєстрованої АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, місце проживання - АДРЕСА_1, судовий збір у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Ігнатченко Н.В.

Лащенко В.Д.