Справа № 308/531/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

19 жовтня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів - Куштана Б.П., Мацунича М.В.

при секретарі -Дашковській С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 3 липня 2015 року по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Закарпатського відділення АТ "Дельта Банк", Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів, -,-

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою в задоволенні клопотання представника АТ «Дельта Банк» - Гошовської К.Г. про передачу цивільної справи №308/531/15-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до Закарпатського відділення АТ «Дельта Банк», ПАТ «Дельта Банк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів за належною підсудністю до Печерського районного суду міста Києва відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про відмову в передачі справи за належною підсудністю як незаконну та необґрунтовану.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

Представник апелянта в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому суд розглянув справу за його відсутності, відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Представник позивача вважає, що підстав для задоволення скарги немає, а тому просить апеляційну скаргу відхилити ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами договору виник спір щодо його виконання, дані правовідносини, на думку суду підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів»; визначення підсудності цивільних справ за позовами фізичних осіб-споживачів фінансових послуг до фінансових установ, що виникли договорів банківського вкладу, кредиту, позики, страхування тощо, здійснюється з урахуванням можливості вибору підсудності, що закріплені у ст.110 ЦПК України, крім цього, питання щодо підсудності зазначеної цивільної справи було предметом апеляційного розгляду за апеляційною скаргою представника АТ «Дельта Банк» на ухвалу від 22.01.2015 року про відкриття провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги Банку мотивовані тим, що договір строкового банківського вкладу був укладений між позивачем та юридичною особою ПАТ «Дельта Банк», а не з Закарпатським відділенням «АТ Дельта Банк», як це зазначив позивач; інші доводи апеляційної скарги аналогічні запереченню проти позовної заяви.

Однак, з такими доводами апеляційної скарги погодитись не можна на підставі наступного.

Відповідно до ч.5 ст.110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон) регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Відповідно до п. 22 ст. 1 цього Закону, споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Таким чином, позивач є споживачем послуг, які надаються відповідачем і для визначення підсудності позивач вправі скористатись положенням ч.5 ст. 110 ЦПК України,якою визначено, що позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду з вимогою стягнення коштів за договором банківського вкладу. Тому з врахуванням зазначеного слід зробити висновок, що на дані правовідносини поширюється дія ЗУ «Про захист прав споживачів» і на цей спір розповсюджується дія п.5 ст.110 ЦПК України.

Враховуючи наведене апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» слід відхилити як необгрунтовану та безпідставну й залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.307, 312, 314 ЦПК України, судова колегія -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» - відхилити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 3 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді