Справа № 589/2944/15-ц
Провадження № 2/589/745/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючої судді- Стародубцевої Л.О., з участю секретаря судового засідання Карпенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2015 року позивачка звернулась до Шосткинського міськрайонного суду з вищевказаним позовом та просить суд ухвалити рішення яким визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, у вигляді будинку № 5 по вулиці Челюскінцев в м. Шостка Сумської області. Судові витрати просить покласти на позивачку.

Позовні вимоги мотивуються тим, що позивачка по справі ОСОБА_1, є співвласником будинку № 5 по вулиці Челюскінцев в м. Шостка Сумської області. Даний факт підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 28.12.2010 року, ОСОБА_3, державним нотаріусом Шосткинської міської нотаріальної контори Сумської області, реєстр. № 2539.

В даному будинку 16.03.2007 року, ще батьком позивачки, ОСОБА_4, був зареєстрований племінник позивачки, відповідач по справі, ОСОБА_2. З 2008 року він перестав проживати і не проживає на сьогоднішній день в належному позивачки будинку, відносин вони не підгримують, жодних особистих речей відповідача в будинку немає.

За період з 2008 року відповідач жодним разом не зявився в спірному будинку, ніякого інтересу до нього не виявляє, витрати на утримання будинку несе лише позивачка.

Весь цей час (з 2008 року) відповідач не проживає, але залишається зареєстрованим в належному позивачці на праві власності будинку, що обмежує її право на володіння, користування і розпорядження, гарантоване частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України.

До того ж, позивачка не має можливості отримувати субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, так як не має змоги надати до відділу субсидії довідки про доходи відповідача та й взагалі будь-які документи відносно нього.

Домовленості між позивачкою і відповідачем ніякої немає, таким чином, оскільки відповідач, не є членом її сімї, не проживає і не має на меті проживати в спірному будинку, не несе витрат по його утриманню, тому позивачка вважає, що він вважаються таким, що втратив право користування ним.

Факт реєстрації відповідача в спірному будинку підтверджується довідками голови 37 квартального комітету №1678 від 09.06.15 р.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, мотивуючи тими ж самими обставинами, не заперечує проти розгляду справи без участі відповідача.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,

Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити рішення.

Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, а саме: копію свідоцтва про право на спадщину за законом з якого вбачається, що позивачка є співвласником спірного будинку, довідки голови 37 квартального комітету № 1678 від 17.06.15 р. з яких вбачається реєстрація в спірному будинку позивачки та відповідача, а також не проживання відповідача в спірному будинку з 2008 року, копію паспорта позивачки, з якого вбачається реєстрація позивачки в спірному будинку, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ст. 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник житла має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Відповідач не є членом сімї позивача.

Так, згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація - внесення інформації до єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Відповідач не проживає і не перебуває у спірному житловому будинку, відповідно він не має підстав бути зареєстрованим за вказаною адресою будинку.

Статтею 319 ЦК України, визначені засади здійснення права власності, що право власності полягає у тому, що:

- власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд,

- власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону,

- усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав,

- держава не втручається у здійснення власником права власності.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 7. Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання і Україні» «зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, які набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або праві користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою».

Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою для зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобовязувати реєстраційні органи вчинити ці дії не має потреби Відповідно до цих вимог відповідач підлягає зняттю з реєстрації місця проживання.

Крім того, відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Керуючись ст.ст. 10, 14, 60, 88, 212, 213, 215, 224, 226 ЦПК, ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання і Україні», суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, у вигляді будинку № 5 по вулиці Челюскінцев в м. Шостка Сумської області.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Сумської області через Шосткинський міськрайсуд шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особам, які не були присутніми під час проголошення рішення суду, протягом цього строку з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

У разі оскарження рішення, якщо воно не було скасованим, воно набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_5