Справа №333/1899/15-ц
Пр. № 2/333/1336/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого - судді Боровікової А.І., при секретарі Колесник А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Комунарський відділ реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, ОСОБА_3 про встановлення батьківства та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

23.03.2015р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що у 2004 році познайомилася та почала зустрічатися з відповідачем ОСОБА_4 З 05.09.2004 р. сторони почали мешкати однією сім'єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання 11.12.2006 р. у сторін народився спільний син - ОСОБА_5. При реєстрації народження сина, прізвище батька було записано зі слів позивачки, тому що відповідач відмовився подати заяву про реєстрацію батьківства за своїм прізвищем, мотивуючи це тим, що на час реєстрації дитини його паспорт знаходився в іншому місті - м. Бердянськ у зв'язку з його зняттям з реєстраційного обліку у м. Бердянськ за місцем реєстрації його матері. З червня 2011 р. сторони через погіршення сімейних стосунків перестали мешкати однією сім'єю, а спільний син останніх залишився проживати разом з позивачкою. Згодом, весною 2012 року відповідач ОСОБА_2 одружився з ОСОБА_3 (третьою особою по справі) і весною 2013 року у відповідача та третьої особи ОСОБА_3 народилась дитина.

До жовтня 2014 р. ОСОБА_2 періодично надавав допомогу позивачці на утримання їхнього спільного сина - ОСОБА_5, проте з жовтня 2014 р. відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає та взагалі усунувся від виховання останнього.

Спільний син сторін мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Далі позивач зазначила, що їй одній важко утримувати сина з тих підстав, що вона має невеликий дохід та крім того, на її утриманні також знаходиться її старший син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час ОСОБА_2 працює в органах внутрішніх справ України, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 не визнає свого батьківства відносно малолітнього сина, позивачка звертається до суду з позовом про визнання відповідача батьком її сина ОСОБА_7. Також, враховуючи, що відповідач є біологічним батьком дитини - ОСОБА_5, тому ОСОБА_2 зобовязаний забезпечувати дитині її фізичний та духовний розвиток, матеріально утримувати дитину та всіляко піклуватися нею.

Позивачка просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6.Зобов'язати Комунарський відділ реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції внести зміни до актового запису за № 1161, вчиненого 19.12.2006 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції про народження ОСОБА_5, де в графі «батько» замість «відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України» зазначити, що батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, є «Бойко Максим Валерійович».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила суд задовольнити позов.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, при цьому повністю визнав позов в частині визнання його батьківства відносно неповнолітнього сина позивачки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, при цьому заперечував проти стягнення на користь позивачки аліментів на утримання сина у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) з тих підстав, що він має неповнолітню дитину ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8, від шлюбу з третьою особою по справі ОСОБА_3, яка на теперішній час не працює, оскільки знаходиться у відпустці до досягнення дитиною трирічного віку. Просив суд стягнути з нього аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка під час розгляду справи уточнила позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини з урахуванням на час розгляду справи матеріального стану позивача, оскільки на утриманні останнього знаходиться неповнолітня дитина та його дружина не працює до досягнення дитиною трирічного віку, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття. При цьому зазначила, що залишає за собою право звернутися до суду з позовом до відповідача про збільшення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 після зміни матеріального стану відповідача. Просила суд задовольнити позов.

Третя особа Особа ОСОБА_3 не заперечувала проти стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача до досягнення дитиною повноліття.

Третя особа представник Комунарського відділу реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції до судового засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи.

Керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника третьої особи Комунарського відділу реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції.

Вислухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Ст.125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК Кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Судом встановлено, що сторони з 05.09.2004 р. мешкали однією сімєю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання 11.12.2006 року у позивачки народився син ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про народження останнього, виданим Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №1161 від 19.12.2006 року. Син ОСОБА_7 проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання останньої.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги щодо встановлення його батьківства відносно неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, матірю якого є позивачка ОСОБА_1, визнав повністю, пояснивши суду, що він є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6. Просив суд задовольнити позов, встановити його батьківство щодо останнього.

Відповідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

На підставі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 ч. 3 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. 182 ч.1 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини справи, які мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

При визначення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина, суд бере до уваги наявність у відповідача іншої дитини від шлюбу з третьою особою ОСОБА_3 ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8, що підтверджується Свідоцтвом про народження останнього (а.с.50), а також на утриманні відповідача знаходиться його дружина ОСОБА_3, яка перебуває у відпустці по досягненню дитиною трирічного віку.

За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, а саме визнати батьківство відповідача щодо неповнолітнього сина позивачки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, та стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання останнього у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст.ст. 125, 128, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, а також ст.ст. 212-214 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_9. Запорізької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 батьком дитини ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_6.

Зобов'язати Комунарський відділ реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції внести зміни до актового запису за № 1161. вчиненого 19 грудня 2006 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції про народження ОСОБА_5, де в графі «батько» замість «відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України» зазначити, що батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, є «Бойко Максим Валерійович».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23.03.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 залишити прізвище «Жихар», яке було до ухвалення рішення суд про визнання батьківства.

Допустити негайне виконання рішення в межах стягнення суми аліментів за один місяць.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: А.І.Боровікова