Провадження № 4-с/592/12/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року м.Суми

Ковпаківський райсуд м. Суми у складі - головуючого судді Хитрова Б.В., при секретарі Баришевій А.І., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 14.11.2013 року ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження по виконанню рішення суду про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з ОСОБА_3, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеною скаргою 16.12.2014 року. Просить скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення 18.06.1996 року про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання її доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. В скарзі зазначає, що отримала вказану постанову державного виконавця 17.02.2014 року, але звернувши до суду 16.12.2014 року пропустила 10 денний строк на подачу скарги на дії державного виконавця встановлений ч.1 ст. 385 ЦПК України з поважних причин., оскільки обрала інший спосіб захисту своїх прав звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості по аліментах. Просить поновити вказаний процесуальний строк, який прощений, на її думку, з поважних причин та скасувати постанову державного виконавця.

В судовому засіданні ОСОБА_1 доводи скарги стосовно поновлення строку на оскарження постанови та по суті самої скарги підтримала з вищенаведених підстав.

Додатково пояснила, що батько дитини працював та регулярно від нього надходили аліменти, але вона не знала, що платник аліментів потрапив в аварію, став інвалідом та йому призначена пенсія по інвалідності та відповідним соціальним фондом виплачено страхове відшкодування за нещасний випадок на виробництві. За відповідним рішенням суду на її користь стягнуто приблизно 11 тисяч гривен частина коштів страхових виплат фонду, але за період отримання аліментів до досягнення донькою повноліття платник аліментів отримував крім заробітної плати, ще і пенсію по інвалідності та залишилось не стягнутими орієнтовно 2 тис. грн. як частина його доходів, яка враховується при сплаті аліментів і яка вона має намір отримати після скасування постанови про закінчення виконавчого провадження. Сама вона є працездатною особою, але не працює, донька навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання. Існує судове рішення про стягнення з батька дитини аліментів в твердій грошовій сумі на період навчання доньки у вищому учбовому закладі.

Державний виконавець Деревицька О.Є. з доводами скарги не погодилась. Вважала постанову про закінчення виконавчого провадження законною, а пропуск строку на її оскарження таким, що не підлягає поновленню, оскільки пропущений без поважних причин. Пояснила, що підставою для закриття провадження було повідомлення з місця роботи боржника про повну виплату аліментів та відсутність заборгованості, відомості про пенсії на направляються до органів, що контролюють доходи громадян (ДПІ) і вказані органі також не мали відомості про призначення батьку дитини пенсії по інвалідності.

Боржник ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримала постанову про закінчення виконавчого провадження від 14.11.2013 року про стягнення аліментів - 17.02.2014 року, що підтверджується її власними поясненнями під час судового розгляду та про що зазначено в позовній заяві (а.с. 8).

Постанова містить розяснення можливості її оскарження до суду протягом 10 днів з моменту її отримання. Крім того, ОСОБА_1 достеменно було відомо, що її донька досягла повноліття 18.10.2013 року і цього моменту виплата аліментів на утримання неповнолітньої дитини припиняється.

Після отримання постанови про закінчення виконавчого провадження, в якому містилось розяснення порядку її судового оскарження, ОСОБА_1 в 10 денний строк з моменту її отримання не зверталась до суду з відповідною скаргою.

Відповідно до рішення Ковпаківського райсуду м. Суми від 19.08.2014 року їй відмовлено у задоволенні її позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментах у розмірі 2231.15 грн. та пені у розмірі 643.67 грн.( а.с. 9-10). Мотивувальна частина вказаного судового рішення містить розяснення стосовно можливості звернення до суду зі скаргою на постанову по закриття виконавчого провадження.

ОСОБА_1 не погоджуючись з вказаним судовим рішенням подала апеляційну скаргу. Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 16.09.2014 року рішення Ковпаківського райсуду м. Суми від 19.06.2014 року залишено без змін, а апеляція ОСОБА_1 без задоволення. Колегія суддів погодилась з доводами місцевого суду стосовно можливості ОСОБА_1 подати скаргу на постанову про закінчення виконавчого провадження.( а.с. 11).

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу. Ухвалою ВССЦКС України від 10.10.2014 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті касаційного провадження. ( а.с. 12).

18.11.2014 року ОСОБА_1 звернулась зі скаргою до відділу ДВС на дії державного виконавця по закриттю виконавчого провадження (а.с. 13) та за її твердженнями в позовній заяві 08.12.2014 року отримала відповідь від 28.11.2014 року (а.с. 14).

Таким чином судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 з 17.02.2014 року було відомо про можливість в 10 денний строк з дня отримання постанови державного виконавця оскаржити його дії, що полягають у винесенні постанови про закриття виконавчого провадження ( а.с. 8).

Про ці ж обставини зазначено у відповідних судових рішеннях від 19.08.2014 року (а.с. 9-10) та від 16.09.2014 року ( а.с. 11). В період з 17.02.2014 року по 16.12.2014 року, тобто протягом майже 10 місяців ОСОБА_1 реалізувало право на захист своїх цивільних прав не шляхом оскарження дій державного виконавця, а шляхом подачі нового позову. Вичерпавши можливості судового вирішення спору з платником аліментів в позовному порядку, ОСОБА_1 звернулась не до суду зі скаргою на дії державного виконавця, а 18.11.2014 року - до керівника підрозділу виконавчої служби зі скаргою на дії державного виконавця ( а.с. 13) яка аналогічна за змістом поданій 04.02.2014 року (а.с. 5) і тільки 16.12.2014 року звернулась до суду зі скаргою про скасування постанови державного виконавця..

За таких обставин, суд вважає, що скарга на дії державного виконавця подана до суду з пропущенням строку встановленого ч.1 ст. 385 ЦПК України та ч.3 ст. 49 ЗУ « Про виконавче провадження».

У відповідності до ч.2 ст. 72 ЦПК України, документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

За вищезазначених обставин, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 від 16.12.2014 року на постанову державного виконавця від 14.11.2013 року про закриття виконавчого провадження, отримана ОСОБА_1 17.02.2014 року подана з пропущенням без поважних причин процесуальним строком на її подання і слід залишити вищезазначену скаргу без розгляду.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 72, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Залишити без розгляду скаргу ОСОБА_1 від 16.12.2014 року на постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби сумського міського управління юстиції від 14.11.2013 року ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський райсуд м. Суми шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Б.В. Хитров