ЄУН № 337/7575/14-ц
Провадження № 2/337/131/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Бредун Д.С., при секретарі Медвідь Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визначення ідеальної долі та припинення права спільної сумісної власності, а також за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про поділ майна подружжя, визначення ідеальних часток у праві спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила:

- припинити право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1;

- визнати за нею право власності на 13/40 частин квартири АДРЕСА_1;

- стягнути з відповідачів в солідарному порядку на її користь судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 731,25 гривень.

До початку розгляду справи по суті ОСОБА_2 заявив зустрічний позов, в якому просив:

- визнати за ним право власності на 13/40 частин квартири АДРЕСА_1, з яких 3/20 частин, як частки, придбаних в період шлюбу на підставі договору купівлі-продажу нерухомості №2262 від 04.03.1998 року, - 3/10 та на 7/40, як частки у спільній власності на квартиру, яка припинена;

- в порядку розподілу судових витрат стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 243,75 гривень з кожної.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 надала заяву (а.с.71), в якій просить розглянути справу за її відсутності, задовольнити її позов в повному обсязі, а також визнає заявлений зустрічний позов.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 також надав суду заяву (а.с.72), в якій визнає позов ОСОБА_1, але просить задовольнити і його позов. Судовий розгляд просить провести за його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 у своїх клопотаннях теж визнали як первісний (а.с.32, 33), так і зустрічний (а.с.69, 70) позови, та просили розглянути справу за їх відсутності.

Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з копії рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2005 року у справі №2-438/05р. (а.с.67) ОСОБА_1 (а.с.5-7) і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбу 17 липня 1981 року по 10 лютого 2005 року (а.с.68).

Перебуваючи у вказаному шлюбі, 04 березня 1998 року на підставі договору №2262, зареєстрованого Запорізькою Універсальною Біржею "Україна" ЛТД (а.с.10-11), ОСОБА_2 придбав 3/10 частини квартири АДРЕСА_1.

Згідно статті 22 Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР, який діяв на час придбання 3/10 частин квартири, майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю, що крім того узгоджується з діючими положенням ст. 60 СК України та ч.3 ст. 368 ЦК України.

Відповідно до частини 1 ст. 70 СК України, частини 2 ст. 370 ЦК України - у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином оскільки ОСОБА_2 визнав первісний позов, а ОСОБА_1 визнала зустрічний позов, суд вважає, що їх частки у праві спільної сумісної власності за вказаним договором є рівними. Тобто, кожному з них належить по 3/20 (6/40) частин квартири.

Крім того, 7/10 частин квартири АДРЕСА_1 було приватизовано згідно із Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду", та право спільної сумісної власності на них, згідно копії свідоцтва НОМЕР_1 про право на житло від 05 квітня 1999 року (а.с.12), зареєстровано за ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_3.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

За ч.1 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Відповідно до ч.1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

При цьому, як встановлює частина 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Як вказує частина 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Оскільки усіма сторонами визнано як первісний, так і зустрічний позови, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутні домовленість щодо розміру їх часток, а тому вважає, що частки ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у праві спільної сумісної на 7/10 частин квартири АДРЕСА_1 є рівними. Тобто, кожному із сторін належить 7/40 частин спірної квартири.

Таким чином, позовні вимоги як ОСОБА_1, так і ОСОБА_2, щодо визнання за кожним із них право власності на 13/40 частин спірної квартири - підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судовий збір сплачений ОСОБА_2 підлягає стягненню з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 243,75 гривень з кожної.

При цьому, згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати (в тому числі - судовий збір) сплачений ОСОБА_1 на суму 731,25 гривень не можуть бути стягнуті у солідарному порядку, як ставить питання позивач, у зв'язку з чим, її позов підлягає задоволенню частково, а не в повному обсязі.

Питання про визначення часток відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у встановленому порядку не порушено, та відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦПК України, судом не вирішується, а тому 7/20 частин квартири залишаються у їх спільній сумісній власності.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 11, 14, 15, 57, 58, 59, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 13/40 частин квартири АДРЕСА_1, з яких 3/20 частин, як частки, придбані в період шлюбу, та на 7/40 - як частки у спільній сумісній власності.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, судові витрати - по 243 (двісті сорок три) гривні 75 копійок з кожного.

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 - відмовити.

Позов ОСОБА_2 - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 13/40 частин квартири АДРЕСА_1, з яких 3/20 частин, як частки, придбані в період шлюбу, та на 7/40 - як частки у спільній сумісній власності.

Стягнути на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, судові витрати - по 243 (двісті сорок три) гривні 75 копійок з кожної.

7/20 частин квартири АДРЕСА_1 залишити в спільній сумісній власності ОСОБА_3 і ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.С. Бредун