Справа № 569/7011/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2015 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Якимець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про повернення банківського вкладу,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про повернення банківського вкладу звернувся ОСОБА_1

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги зменшив та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача депозитні кошти в розмірі 8 882,72 доларів США з урахуванням виплачених відповідачем коштів.

В судове засідання представник відповідача не зявився, однак подав до суду письмові заперечення на позов у яких просив суд відмовити у задоволенні позову позивачу.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір №2080904 строкового банківського вкладу (депозит) без поповнення, оформлений в рамках пакету послуг «ПУ «Перший» (надалі депозитний договір).

Відповідно до якого вкладник зобовязується в строк не пізніше 5 (пяти) календарних днів з дня підписання цього договору передати, а банк зобовязується прийняти грошову суму у розмірі 20 000 доларів США (двадцять тисяч доларів США 00 центів) надалі вклад та зобовязується повернути вкладникові вклад та сплатити проценти на умовах та в порядку, визначеному цим договором.

Строк розміщення складу 3 (3 місяці) від дати фактичного надходження вкладу на вкладний рахунок. Початок перебігу строку розміщення вкладу починається з дня надходження вкладу на вкладний рахунок.

У разі внесення вкладником коштів на вкладний рахунок в день підписання сторонами цього договору, датою повернення вкладнику вкладу є 5 березня 2015.

Протягом строку розміщення вкладу, визначеного у п.2.2. цього договору, процентна ставка по вкладу встановлюється у розмірі 10,5 процентів річних.

Відповідно до умов депозитного договору банк зобовязується: повернути вкладнику вклад в кінці строку розміщення вкладу або достроково в порядку, передбаченому цим договором, шляхом перерахування коштів на рахунок.

З дослідженої в судовому засіданні квитанції №664 від 05 грудня 2014 року вбачається, що 05 грудня 2014 року ОСОБА_1 перераховано 20 000,00 доларів США (двадцять тисяч доларів США 00 центів) згідно тарифного пакету «ПУ «Перший» №3004961.

У звязку з неповерненням банком депозитного вкладу, 06 травня 2015 року позивач звернувся з письмовою заявою на імя тимчасового адміністратора ПАТ КБ «Надра» з проханням видати залишкову суму депозиту та відсотків нарахованих під час тимчасової адміністрації банку, яка є неповерненою банком після гарантованої виплати в сумі 200 тис. грн. у валюті, або по курсу НБУ станом на момент повернення залишкової суми вкладу.

На виконання постанови Правління національного банк України від 05 лютого 2015 року №83 «Про внесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», керуючись пунктом 2 частини 5 статті 12 та статтею 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 лютого 2015 року №26 в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра» з 06 лютого 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23 квітня 2015 року №85 в ПАТ «КБ «Надра» продовжено строк здійснення тимчасової адміністрації строком по 05 червня 2015 року (включно).

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2

Процедура щодо виведення неплатоспроможності банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Пунктом 16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що тимчасова адміністрація процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим законом, а відповідно до п.6 ст.2 закону ліквідація банку це процедура припинення банку, як юридичної особи відповідно до законодавства.

Відтак, у спорах, повязаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобовязань перед його вкладниками (кредиторами), норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним, а даний закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Положеннями ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Статтею 1074 ЦК України визначено, що розпорядження грошовими коштами клієнта на його рахунку може бути обмежено за рішенням суду та в інших випадках, встановлених законом.

Отже, на законодавчому рівні встановлено обмеження, за умови існування яких допускається обмеження права розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на рахунку позивача.

Відповідно до п.п.1,2 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку (за винятком гарантованих сум порядок відшкодування яких встановлений зазначеним законом), примусове стягнення коштів та майна банку.

У п.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, у що цьому Законі термін «вкладник» вживається у значенні «фізична особа (крім фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката».

Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що кредитор банку юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобовязань.

Згідно з п.1 ч.6 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене п.1 ч.5 ст.36 вказаного закону, не поширюється на зобовязання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Статтею 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 грн.

Тобто, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним, всі інші закони України можуть застосовуватися до правовідносин з ПАТ КБ «Надра» лише в тій частині що йому не суперечить. Виплата коштів з рахунку позивача, регулюється виключно положеннями спеціального нормативного акту Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Отже банк не відповідає за своїми зобовязаннями перед вкладниками за договорами банківського вкладу та рахунку, оскільки згідно з ч.1 ст.26 цього Закону, виплати за вкладами здійснюються фондом гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку, яка не може бути меншою 200000,00 грн.

У разі якщо вклад перевищує гарантовану суму у вкладника залишається право, у разі ліквідації банку, на задоволення таких кредиторських вимог у черговості, визначеній у статті 52 цього Закону за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку.

З 21 квітня 2015 року вкладникам ПАТ КБ «Надра» розпочато виплати коштів за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився до 15 квітня 2015 рок та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплати коштів здійснюються через установи банків-агентів. Інформація розміщена на офіційному сайті Фонду гарантування вкладників фізичних осіб.

05 травня 2015 року позивач отримав частину вкладу в межах гарантованої суми (200000 грн.), що підтверджується звітом по депозиту №2080904 та поточним звітом за операціями по поточному (картковому) рахунку позивача №8208014, згідно яких 05 травня 2015 року відображені операції відповідно «переказ суми депозиту на поточний рахунок» та «переказ коштів для виплат ФГВФО» та списано з рахунків 10991,32 доларів США, після чого залишок на депозитному рахунку позивача №2080904 станом на 28 травня 2015 року складає 9008,68 доларів США.

Встановлені обставини підтверджують дотримання відповідачем порядку виплат вкладів, передбаченого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та необґрунтованість позовних вимог про примусове стягнення з ПАТ КБ «Надра» коштів вкладу позивача.

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Аналізуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача прямо встановлена ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Оскільки позивач одночасно є вкладником та кредитором банку такі позовні вимоги порушують порядок задоволення вимог кредиторів, встановлений ст.ст.45,49,52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та можуть стати підставою для подвійного стягнення з банку грошових коштів, що є недопустимим.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги не довів, тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,215,228,293,294 ЦПК України, ст.1074 ЦК України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про повернення банківського вкладу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: