АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7789/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Трусова Т.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого: судді Білич І.М.

суддів: Болотов Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі: Богацькій М.М., Гречка Т.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_3

представника апелянта ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 - ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 червня 2008 року

у справі за позовом ОСОБА_6 до Бортницького міжрайонного управління водного господарства ім.. Гаркуші М.А. про визнання договору дійсним та визнання права власності на майно, що є предметом договору.

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 червня 2008 року позовну заяву ОСОБА_6 було задоволено.

Визнано дійсним договір купівлі - продажу будівлі ( конструкцій будівлі) туалету загальною площею 51 кв.м що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 укладений 07 грудня 2005 року між Бортницьким міжрайонним управлінням водного господарства ім. Гаркуші М.А. та ОСОБА_6.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на будівлю (конструкції будівлі) туалету, загальною площею 51 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнуто з Бортницького міжрайонного управління водного господарства ім. Гаркуші на користь ОСОБА_6 понесені судові витрати.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2008 року Дарницьким районним судом м. Києва було виправлено описку по всьому тексту рішення від 27 червня 2008 року АДРЕСА_1, на АДРЕСА_3.

Виправлено в абзаці третьому резолютивної частини рішення суду від 27 червня 2008 року АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3.

Не погодившись з зазначеним вище рішенням суду представник Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на зазначене вище рішення суду, так як суд даним рішенням вирішив питання про його права та обов'язки. Вказуючи при цьому на те, що він займається господарською діяльністю, пов'язаною з наданням послуг платного паркування транспортних засобів на спеціально облаштованій автостоянці, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4.

Влітку 2014 року на автостоянці стали періодично появлятися подружжя Лиги, які стверджували, що будівля занедбаного туалету, що знаходиться на території автостоянки є їх власністю та вимагали надати їм можливість безперешкодного доступу до приміщення зазначеної вище будівлі. Такі твердження на думку апелянта є абсурдними, оскільки за 9 років, протягом яких функціонувала автостоянка, ніхто не використовував дане приміщення. Більш того, будівля практично не була придатна до якогось її використання, оскільки являла собою старий недобудований або напівзруйнований туалет.

З огляду на те, що характеристика будівлі, про яку йдеться у рішенні суду, збігається з характеристикою будівлі, що знаходиться на території автостоянки апелянта, а також з огляду на схожість адрес будівель, це дозволяє позивачу зазіхати саме на будівлю, що знаходиться на території автостоянки апелянта.

А відтак вважав, що судове рішення за яким за позивачем було визнано право власності на будівлю, яке знаходиться на території автостоянки апелянта, не можна визнати законним та обґрунтованим, воно підлягає скасуванню.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Представник позивача не визнала подану апеляційну скаргу, заперечувала проти її задоволення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб що з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

На підтвердження порушених прав представником апелянта було надано до суду разом з апеляційною скаргою наступні документи:

- технічний паспорт на не житловий будинок ( приміщення) по АДРЕСА_4, літера „Е" - складське приміщення ( власник ОСОБА_8)

- технічний паспорт на не житловий будинок ( приміщення) по АДРЕСА_4, літера „Д" - шиномантаж, навіс; ( власник - ОСОБА_8)

- договір фінансово - господарської взаємодії з експлуатації майданчика для відстою автотранспорту від 01.07.2010 року ( сторони: комунальне підприємство по будівництву та експлуатації автостоянок і гаражів Дарницького району м. Києва та ОСОБА_8 ) об'єкт договору знаходиться - АДРЕСА_4.

Зазначене вище свідчить про те, що апелянт має право власності та договірні зобов'язання пов'язані з зазначеним вище нерухомим майном, що розташовано за адресою : АДРЕСА_4.

У той час, як позивач має на праві власності об'єкт нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апелянт не довів обставини на підтвердження того, що « постановлене 27 червня 2008 року Дарницьким районним судом м. Києва рішення про визнання за ОСОБА_6 права власності на об'єкт нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , порушує права апелянта, власника нежитлових приміщень та орендатора майданчика по відстою автотранспорту, що знаходяться за адресою : АДРЕСА_4 .

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що підстав для скасування рішення суду з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 червня 2008 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: