Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 334/9308/14-ц Головуючий у 1 інстанції Колесник С.Г.
Номер провадження 22-ц/778/5563/15 Суддя-доповідач: Кухар С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Осоцького І.І.
суддів:Панкеєва О.В.
Кухаря С.В.
при секретаріБуримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, яка діє в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8, треті особи: Приватний нотаріус Запорізького нотаріального округу Остренко Алла Василівна, Орган опіки та піклування Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району м. Запоріжжя про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересня 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його матір ОСОБА_10

На праві власності ОСОБА_10 належало 3/5 частини будинку по АДРЕСА_1, та будинок АДРЕСА_2. Будинок по АДРЕСА_2 значно раніше мати подарувала братові ОСОБА_11

Після смерті матері він звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Остренко А.В. з заявою про прийняття спадщини, однак 12 березня 2012 року отримав відмову на підставі того, що мати 30.09.2011 року склала заповіт на 3/5 частки в будинку 14 по провулку Зарічному на користь своїх правнуків - дітей ОСОБА_6 - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2012 року за ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано право влаасності на 3/5 часток житлового будинку АДРЕСА_1.

Вказує, що після трагічної смерті брата ОСОБА_11 йому стало відомо, що волевиявлення заповідача - його матері, не було вільним і не відповідало її волі. ОСОБА_6 є донькою ОСОБА_11 та ОСОБА_12 Вони ніколи не перебували в шлюбі, батьківство ОСОБА_11 було встановлено судом. Мати та брат з ОСОБА_12 ніколи не підтримували близьких родинних стосунків, навпаки, між ними все життя були досить напружені відносини. ОСОБА_12 за декілька місяців до складання заповіту матір'ю, стала відвідувати брата, спілкуватися з ним. Під впливом фізичного та психічного насильства з боку ОСОБА_11 та ОСОБА_12 матір - ОСОБА_10 склала заповіт на користь їх внуків - ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

На підставі викладеного, просив суд визнати заповіт, складений його матір'ю на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_8 недійсним.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 серпня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, висновки суду не відповідають обставинам справи і наданим доказам, рішення ухвалено з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_10.

На праві власності ОСОБА_10 належало 3/5 частини будинку по АДРЕСА_1, та будинок АДРЕСА_2

За життя 13.12.2003 року ОСОБА_10 склала заповіт на корить ОСОБА_11 у вигляді 2/5 частин будинку АДРЕСА_2.

19.07.2004 року ОСОБА_10 склала заповіт на користь ОСОБА_11 у вигляді 3/5 частин будинку АДРЕСА_1. Також зроблений запис, про те, що ОСОБА_5 вона цим заповітом спадщини позбавила.

30.09.2011 року ОСОБА_10 склала заповіт, згідно з яким все належне їй майно заповіла на користь своїх правнуків ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2012 року за ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано право власності на 3/5 часток житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_10

За даними КУ «Запорізька міська багатопрофільна клінічна лікарня №9» ОСОБА_10 на стаціонарному лікуванні з січня 2010 року до грудня 2011 не перебувала.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що пояснення свідків, які заявлені позивачем: ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 та ОСОБА_21 спростовуються в тому числі і письмовими доказами - матеріалами перевірок проведеними Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, відповідно до яких ОСОБА_10 протягом 2007-2008 pоків особисто зверталася до правоохоронних органів щодо противоправної поведінки та насилля з боку сина - позивача у справі ОСОБА_5 (а.с. 27, 185, 186).

Верховний суд України в п. 18 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначив, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства.

Як вбачається з вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всі пояснення позивача, як і свідків з його боку ґрунтуються на припущенні того, що померла за життя піддавалась насильству і під цим впливом склала заповіт, однак при цьому жодного беззаперечного, допустимого доказу того, що 30.09.2011 року волевиявлення ОСОБА_10 було іншим ніж те, яке передбачено заповітом матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги зводяться лише до пояснень по обставинам справи самого апелянта та до переоцінки доказів, а саме переоцінці пояснення свідків з боку апелянта опитаних судом першої інстанції. При цьому жоден зі свідків на яких послався апелянт не вказав, що саме 30.09.2011 року ОСОБА_10 складаючи заповіт у присутності нотаріуса, у робочому кабінеті нотаріуса наодинці з останнім, перебувала під впливом фізичного чи психічного тиску. Навпаки таких доказів матеріали справи не містять.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які являються обов'язковою підставою для скасування судового рішення.

Отже, висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, та підстав для його скасування колегія судів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 серпня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: