Справа № 502/1635/15-ц
УХВАЛА

30 липня 2015 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Маслеников О.А.

розглянувши заяву

ОСОБА_1

про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 502/1633/15-ц

за позовом

ОСОБА_1

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна»

про

визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

В поданій позовній заяві від 30.07.2015 року ОСОБА_1 просив суд визнати договір фінансового лізингу № 01142, укладений 25.06.2015 року з відповідачем недійсним та стягнути з відповідача сплачені за вказаним договором кошти в сумі 164 тисячі гривень та сплачену банківську комісію.

Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 30.07.2015 року за даним позовом було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання

На підставі того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити та зробити неможливим виконання рішення суду, з огляду на те, що у позивача є сумніви у майновому стані та платоспроможності відповідача, та, на його думку, відповідач може відчужувати своє майно, позивач в заяві від 30.07.2015 року просив суд накласти арешт на грошові кошти відповідача в межах суми позовних вимог в розмірі 164 тисячі гривень.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України видами забезпечення позову є:

1) накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2) заборона вчиняти певні дії;

3) встановлення обов'язку вчинити певні дії;

4) заборона іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупинення продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису;

6) зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЦПК України, у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем предявлено до стягнення з відповідача позов на суму 164 тисячі гривень в звязку з укладенням недійсного, на думку позивача, договору.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, з урахуванням тих доказів, що надані позивачем на підтвердження своїх позовних вимог та відсутності доказів, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд дійшов висновку, що на даній стадії розгляду справи за наявності лише самого переконання позивача, що відповідач може відчужувати своє майно або перевести грошові кошти, застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача є передчасним та необґрунтованим, в звязку з чим заява про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 502/1633/15-ц за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів відмовити.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_2