Провадження № 2/522/949/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ :

В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру під АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, вказуючи, що вказана квартира була придбана за договором купівлі-продажу нерухомого майна № 9410 від 31.08.1995 року її матір'ю ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв'язку з чим вона у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини до Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Головного управління юстиції у Одеській області, де була відкрита спадкова справа № 128/2010, але державний нотаріус Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори своїм листом від 16.04.2013 р. повідомив їй про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину на згадану квартиру у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на цю квартиру, а також своєю постановою від 29.11.2013 року відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру що розташована за адресою : АДРЕСА_1, без правовстановлюючих документів.

Позивач ОСОБА_1 просила розглянути дану справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_2 просив розглянути справу без його участі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, у якій зазначив, що проти позову не заперечує. Ця заява відповідача приєднана судом до матеріалів справи.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно договору № 9410 купівлі-продажу нерухомого майна від 31 серпня 1995 року, зареєстрованого на Одеській товарній біржі, зареєстрованого Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 05.09.1995 року під № 251 на стор. 12 в книзі 125 пр., ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_3 купила квартиру під АДРЕСА_1

23 лютого 2010 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області 25 листопада 2011 року.

Позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, отже має право на спадкування в першу чергу за законом.

14 квітня 2010 року, за заявою позивача, Великомихайлівською державною нотаріальною контрою Одеської області була відкрита спадкова справа за № 128/2010 до майна ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» Одеської міської ради за № 31286797 від 13.09.2011 року, за ОСОБА_3 зареєстроване право власності на квартиру під АДРЕСА_1

Державний нотаріус Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Шавша Г.М. своїм листом від 16.04.2013 р. повідомив позивачу, що свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно яке залишилося після смерті її матері ОСОБА_3 ., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, видати неможливо у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно : квартиру, що розташована за адресою : АДРЕСА_1

Крім того, державний нотаріус Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Шавша Г.М. своєю постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій від 29.11.2013 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою : АДРЕСА_1, без правовстановлюючих документів на зазначене нерухоме майно.

Таким чином, фактично державним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на згадану квартиру у зв'язку з наявністю розбіжностей у адресі цієї квартири (а саме розбіжностей в назві узвозу (спуску), на якому розташований будинок, в якому розташована ця квартира), яка зазначена в договорі № 9410 купівлі-продажу нерухомого майна від 31 серпня 1995 року, зареєстрованому на Одеській товарній біржі, та у Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданому КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» Одеської міської ради за № 31286797 від 13.09.2011 року, і у технічному паспорті на цю квартиру, виготовленому КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» станом на 25.08.2011 року.

В зв'язку з наведеними обставинами позивач звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на квартиру під АДРЕСА_1

Вирішуючи дану справу, суд враховує, що, по-перше, згідно листа в.о. директора КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради б/н від 2013 року, при видачі витягу з реєстру прав власності № 31286797 від 13.09.2011 року в адресі об'єкту в лапках вказана помилково «АДРЕСА_1», замість «АДРЕСА_1» ; і, по-друге, відповідно до довідки з Адресного реєстру міста Одеси про відповідність адреси об'єкта нерухомого майна, виданої юридичним департаментом Одеської міської ради 28.11.2013 року за № 83446/2, квартира АДРЕСА_1 передбачена договором № 9410 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованим Одеською товарною біржею від 31.08.1995 року, відповідає наступній адресі, зареєстрованій в Адресному реєстрі міста Одеси : АДРЕСА_1, на підставі рішення Одеської міської ради від 09.11.2005 року № 4858-ІV.

Вказані обставини дозволяють суду зробити обґрунтований висновок щодо того, що насправді квартира під АДРЕСА_1 яка була придана померлою ОСОБА_3 на підставі договору № 9410 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській товарній біржі 31.08.1995 року, та квартира під АДРЕСА_1, на яку зареєстроване право власності за померлою ОСОБА_7 згідно Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» Одеської міської ради за № 31286797 від 13.09.2011 року, є одним й тим самим об'єктом нерухомого майна.

Разом з тим, сторони за договором № 9410 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській товарній біржі 31.08.1995 року, не оформили цей договір нотаріально, як цього вимагало діюче на той час та діюче на теперішній час законодавство.

Так, згідно ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), договір житлового будинку (квартири) підлягає нотаріальному посвідченню, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення правочинів обов'язкове лише у випадках, встановлених в законі. Недотримання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність правочину з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.

Якщо правочин, який підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, виконаний повністю або частково однією із сторін, а друга сторона ухиляється від його нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) за вимогою сторони, яка виконала правочин, її правонаступників або прокурора вправі визнати правочин дійсним.

Проте позивач не надала суду доказів на підтвердження існування судового рішення про визнання договору № 9410 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській товарній біржі 31.08.1995 року, дійсним, а також не заявляла таку вимогу у даній справі.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача не нідлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України,

суд, -

ВИРІШИВ :

Відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.А. Ільченко

23.03.2015