Справа № 439/107/13 Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О.
Провадження № 22-ц/783/5050/15 Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Курій Н.М.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.

за секретаря Бадівської О.О.,

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 30 серпня 2013 року у справі за поданням державного виконавця ВДВС Бродівського РУЮ Львівської області про тимчасове обмеження боржника - ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 30 серпня 2013 року задоволено подання державного виконавця ВДВС Бродівського РУЮ Львівської області про тимчасове обмеження боржника - ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Суд тимчасово обмежив громадянці України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання у повному обсязі вимоги виконавчого листа у справі №2-131/2011, виданого Бродівським районним судом Львівської області від 06.07.2012 року.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подала на неї апеляційну скаргу, в якій зазначила, що ухвала суду є помилковою, необґрунтованою, безпосередньо порушує її права та інтереси.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та норми процесуального права, а оскаржена ухвала суду є передчасною.

Апелянт стверджує, що їй не було відомо про те, що 10.07.2013 року державним виконавцем ВДВС Бродівського РУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження згідно з виконавчим листом №2-131/2011 про стягнення з неї на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості в розмірі 87936,22 грн.

Апелянт просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання Відділу ДВС Бродівського РУЮ щодо тимчасової заборони виїзду за межі України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримала та пояснила, що на час надіслання на її адресу постанови про відкриття виконавчого провадження перебувала на роботі за кордоном та проходила медичний огляд, що підтверджується медичною книжкою, виданою 18 серпня 2013 року, а тому цю постанову не отримала, а відтак, не ухилялась від виконання зобов'язань.

Начальник ВДВС Бродівського РУЮ О. Терлецький подав суду заперечення на апеляційну скаргу, в якій просив розглядати справу без участі представника ВДВС Бродівського РУЮ.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, учасника судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п.18 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

З матеріалів справи встановлено, що у ВДВС Бродівського РУЮ Львівської області перебуває на виконанні виконавче провадження ВП №38815572 з виконання виконавчого листа, виданого 06.07.2012 року Бродівським районний судом Львівської області у справі №2-131/11464/1110 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» Львівське РУ заборгованості в розмірі 87936,22 грн. (а.с.4).

10.07.2013 року відкрито виконавче провадження (а.с.3).

Задовольняючи подання державного виконавця та обмежуючи боржника у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції, виходив із того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань за виконавчим листом.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Виходячи з наведеного, при вирішенні питання про тимчасове обмеження конституційного права, державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст.6 вищезазначеного Закону передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Однак, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець не надав суду доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» та що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» спрямовані на погашення боргу, хоча саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Державним виконавцем в поданні не наведено доказів того, що боржник вчиняє дії, спрямовані на ухилення виконання зобов'язання та які унеможливлюють чи ускладнюють виконання виконавчого листа, що боржник безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця, а є лише посилання на факт невиконання зобов'язань (а.с.1-3)/

Ураховуючи наведене, обмеження у праві виїзду за межі України застосовано судом першої інстанції передчасно, без належного з'ясування фактичних обставин, що підлягають перевірці, оскільки особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, адже саме лише невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим листом обов'язків.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд доходить висновку, що ухвалу суду першої інстанції належить скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника -ОСОБА_2.

Керуючись п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст. 312, п.6 ч.1 ст. 314, ст. 315, ст..317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 30 серпня 2013 року скасувати та постановити нову ухвалу.

У задоволенні подання державного виконавця ВДВС Бродівського РУЮ Львівської області про тимчасове обмеження боржника - ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий: Курій Н.М.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.