Справа № 136/70/15-ц Провадження № 22-ц/772/2421/2015Головуючий в суді першої інстанції Стадник С. І.
Категорія 31Доповідач Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої судді Шемети Т.М.,

суддів Зайцева А.Ю., Сопруна В.В.

при секретарі Сніжко О.А.,

з участю представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди, заподіяної злочином,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 25.05.2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_4 звернулась з зазначеним позовом до ОСОБА_3, в якому висувала вимогу стягнути з відповідача на її користь 5 489 грн. майнової шкоди, яка завдана злочином, посилаючись на те, що 27.07.2011 року ОСОБА_3 близько 14 год., перебуваючи на полі № 5 СФГ «Лан», під час суперечки наніс їй легкі тілесні ушкодження. Постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 21.11.2012 року ОСОБА_3 було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, на підставі закону України «Про амністію в 2011 році». Оскільки відповідач звільнений від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, то позивач просила стягнути з нього витрати на придбання слухового апарату в сумі 1 139 грн. та витрати на його ремонт в сумі 110 грн., витрати на лікування в сумі 390 грн., витрати на правову допомогу в сумі 3 300 грн. (адвокат Ткаченко В.К.) та 550 грн. (адвокат Власюк А.В.).

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 25.05.2015 року провадження в частині позовних вимог про стягнення витрати на придбання слухового апарату в сумі 1 139 грн. витрати на правову допомогу в сумі 3 300 грн. (адвокат Ткаченко В.К.) закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України. Ухвала не оскаржена та набула законної сили 30.05.2015 року.

Рішенням Липовецького районного суду від 25.05.2015 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що висновки суду є необґрунтованими та безпідставними: суд неправильно вважав, що між тілесними ушкодженнями, які спричинив відповідач, та втратою слуху немає причинно-наслідкового зв'язку, адже в висновку експерта від 27.07.2011 року зазначено, що в неї були синці в привушній ділянці, в аудіограмі від 17.08.2011 року вказано, що в неї внаслідок травматичного впливу виникла приглухуватість. За наслідками апеляційного розгляду просить ухвалене по справі рішення скасувати та ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_2 подану апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній підстав. Відповідач ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнав, подав письмові заперечення: вважає рішення вірним та обґрунтованим, позивачем не було надано доказів причинно-наслідкового зв'язку між нанесеними ним тілесними ушкодженнями та втратою слуху позивачкою, про що вже було постановлено рішення Липовецького районного суду від 26.07.2013 року, а тому ця обставина не підлягала доказуванню.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб що з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, дійшла наступних висновків:

Так, відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довела належними та допустимими доказами наявності причинно-наслідкового зв'язку між заподіяними їй відповідачем 27.07.2011 року тілесними ушкодженнями та частковою втратою нею слуху: у висновку судово-медичної експертизи № 2027 від 21.09.2012 року, на яку посилається позивач, не зазначено про втрату нею слуху.

Такий висновок суду є вірним та ґрунтується на нормах закону та ухвалений на підставі зібраних по справі доказах.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

27.07.2011 року ОСОБА_3 близько 14 год., перебуваючи на полі № 5 СФГ «Лан», під час суперечки наніс ОСОБА_4, згідно висновку експерта № 2027 від 21.09.2012 року (а.с.37), - легкі тілесні ушкодження

Постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 21.11.2012 року ОСОБА_3 було звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з актом амністії на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2011 році», а кримінальну справу стосовно нього у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, закрито з нереабілітуючих підстав. Постанова набрала законної сили 29.11.2012 року (а.с.21).

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 26.07.2013 року встановлено, що відсутні докази причинного зв'язку між подіями, які сталися 27.11.2011 року біля 14 год., внаслідок яких ОСОБА_4 отримала легкі тілесні ушкодження та частковою втратою нею слуху, (а.с.22-24).

В справі що розглядається позивач просила стягнути витрати на ремонт слухового апарату та придбання ліків в сумі 390 грн., пов'язуючи цю подію знову ж таки з тим, що вона втратила слух внаслідок побиття її відповідачем.

Згідно ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ. Отже, оскільки відсутність причинного зв'язку між діями відповідача та втратою слуху позивачем, вже встановлена рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 26.07.2013 року (рішення набуло законної сили 17.09.2013 року після перегляду в апеляційній інстанції), суд дійшов вірного висновку, що підстав для стягнення витрат на ремонт слухового апарату та відповідно витрат на правову допомогу, - немає. Надана позивачем аудіограма від 17.08.2011 року (а.с.35) не містить інформації про втрату слуху внаслідок отриманої травми, а енциклопедичні дані про те, що причиною приглухуватості може бути в тому числі і травма, - не є доказом причинно-наслідкового зв'язку отриманих тілесних ушкоджень та втратою слуху та вказана аудіограма вже існувала на час виготовлення висновку експерта № 2027 від 21.09.2012 року(а.с.37), яким визначено характер та ступінь тілесних ушкоджень.

Оскільки суд дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову, то й висновок про відмову в стягненні з відповідача понесених позивачем витрат на правову допомогу є вірним та ґрунтується на нормах статті 88 ЦПК України.

Таким чином, розглядаючи справу за апеляційною скаргою на оскаржуване рішення, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив і оцінив фактичні обставини у справі, подані сторонами докази, вірно визначився з характером правовідносин, викладене в апеляційній скарзі не спростовує вірний висновок суду першої інстанції, тому на підставі ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як таке, що постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313- 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 25.05.2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча: підпис Т.М. Шемета

Судді: підпис А.Ю. Зайцев

підпис В.В. Сопрун

З оригіналом згідно: Т.М.Шемета