"23" жовтня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді Астахової О.О.,
при секретарі Рудь Р.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут проектування обє'ктів дорожнього господарства» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, -
Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення із відповідача на користь позивача нарахованої але невиплаченої заробітної плати у розмірі 37 580,97 грн., середнього заробітку за весь час розрахунку при звільненні по день ухвалення судового рішення та витрат на правову допомогу - 3000,00 грн.
Обгрунтовуючи свої вимоги представник позивача зазначив, що 01 липня 2009 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу на посаду інженера ІІ категорії у ТОВ «Інститут проектування обє'ктів дорожнього господарства», про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці позивача.
16 березня 2015 року ОСОБА_1 звільнився з роботи за угодою сторін за ст. 36 КЗпП України. На момент звільнення відповідачем не проведено розрахунку із позивачем по заробітній платі, що змушує позивача звернутися з даним позовом до суду.
У судове засідання позивач та його представник не з'явились. Від представника позивача до суду надійшли письмові пояснення та заява з проханням проводити розгляд справи у його відсутність. Зі змісту письмових пояснень вбачається, що станом на 23.10.2015 року відповідач своїх зобов'язань не виконав і не провів з позивачем розрахунку. За період з 17.03.2015 року по 23.10.2015 року позивач просить стягнути на його користь із відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в у розмірі 22 537,50 грн., виходячи з наданого розрахунку та 37 580,97 грн. нарахованої але невиплаченої заробітної плати. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідач у судове засідання також не з'явився, хоча про день, час і місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про, причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи або заперечень проти позову до суду не надійшло.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут проектування об'єктів дорожнього господарства» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні в частині стягнення заборгованості по нарахованій але невиплаченій заробітній платі залишено без розгляду.
Судом встановлено, що 01 липня 2009 року ОСОБА_1 прийнято на посаду інженера ІІ категорії до ТОВ «Інститут проектування об'єктів дорожнього господарства». 01 листопада 2011 року позивача переведено на посаду інженера І категорії. 16 березня 2015 року ОСОБА_1 звільнено за угодою сторін ( п. 1 ст. 36 КЗпП України) на підставі наказу від 16.03.2015 року № 16 к. ( а.с. 8).
Зі змісту довідки виданої ТОВ «Інститут проектування об'єктів дорожнього господарства» від 01 квітня 2015 року вбачається, що станом на 01 квітня 2015 року у відповідача перед позивачем існує заборгованість по заробітній платі у розмірі 37 580,97 грн. Даних про виплату якої у суду не має. ( а.с. 9).
Згідно зі ст. 47 КЗпП України Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
З матеріалів справи вбачається, що спору, про розмір сум, належних позивачеві при звільнені не має.
Згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Згідно із п. 2 «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 зі змінами і доповненнями від 29.07.2015 року, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.
Відповідно до даних довідки про середню заробітну плату (дохід) № 01/04/5-15 ОСОБА_1, розмір заробітної плати, що враховується для розрахунку середньої заробітної плати позивача за два місяці що передували його звільненню, тобто за січень і лютий 2015 року складає 2 075,80 грн. та 3 934,48 грн. відповідно. ( а.с.10).
Розрахунок середньоденної заробітної плати визначається шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на кількість робочих днів.
Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача складає 150,25 грн. (2 075,80 грн. + 3 934,48 грн.) : 40 (кількість відпрацьованих днів за січень та лютий місяці 2015 року).
Станом на 23.10.2015 року відповідач не здійснив розрахунку із позивачем при звільненні.
За період із 17.03.2015 року по 23.10.2015 року кількість робочих днів становить 150.
Отже, середній заробіток, який підлягає виплаті ОСОБА_1 складає 22 537,50 грн. (150,25 грн. х 150 робочих днів).
Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
З огляду на викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за період з 17.03.2015 року по 23.10.2015 року в сумі 22 537,50 грн.
Крім того, договором про надання правової допомоги № 24/09-15/1 від 24.09.2015 року року (а.с. 11) укладеного між Адвокатським об'єднанням «Тріумф» в особі адвоката - Партнера Зінченка О.В. та ОСОБА_1, інтереси якого представляв адвокат Зінченко О.В. ( свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю НОМЕР_1), вартість правової допомоги обумовлена сторонами додатковою угодою до цього договору. Факт оплати її позивачем підтверджується квитанцію до прибуткового ордеру № 14 від 25.09.2015 року в сумі 3000,00 грн. За таких обставин понесені позивачем витрати на правову допомогу, також підлягають стягненню на користь позивача із відповідача в повному обсязі.
На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 218,00 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст. 10, 30, 58-60, 212-215, 218, 223-225, 294 ЦПК України, ст.ст. 47, 116, 117 233 КЗпП України суд, -
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут проектування об'єктів дорожнього господарства» на користь ОСОБА_1 22 537,50 грн. середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та 3000,00 грн. на правову допомогу.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут проектування об'єктів в дохід держави 1218,00 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя