Провадження № 2/344/4154/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Ковалюк І.П.

секретаря Перун І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади міста Івано-Франківськ про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, а саме на 1/4 частину квартири №8 по вул. Незалежності (Радянська), буд. 45, що у м. Івано-Франківську, в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері ОСОБА_2, яка померла 26.08.2014року.

Позивач суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, суду подано заяву, згідно якої розгляд справи просять провести за їх відсутності, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду за умови доведення обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, надані суду на обґрунтування та заперечення позовних вимог, всебічно та повно дослідивши таким чином обставини даної справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, як встановлено судом, відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Агентством по приватизації житла 10.06.1993 р. на підставі рішення МВК за № 240 від 09.06.1993 року квартира № 8 по вул. Незалежності (Радянська),45. що у м. Івано-Франківську належала в рівних долях сімї позивачки : мамі - ОСОБА_2, батькові - ОСОБА_3, позивачці - ОСОБА_1, синові позивачки - ОСОБА_4 по 1/4 частині (а.с.9).

04.05.2002 р. батько позивачки ОСОБА_3 помер (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/4 частину квартири, яку прийняла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23.02.2010 р., зареєстрованого в реєстрі за № 3-236.

Проте, реєстрацію власності на успадковану частку квартири у встановленому законом порядку ОСОБА_2 не здійснила, не зареєструвала право на спадщину в ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації», як того вимагали норми цивільного законодавства, які діяли на час прийняття спадщини.

26 серпня 2014 року ОСОБА_2 померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблений запис за № 1309 від 27.08.2014 року (а.с.8).

26.08.1994 р. вона на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження (заповіт), який посвідчений державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 (а.с.15). Відповідно до змісту заповіту, все належне їй майно, де б воно не знаходилося, з чого б воно не складалося мати заповіла ОСОБА_1 Даний заповіт зареєстрований за № 7Д-138. На даний час він не змінений і не скасований. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/4 частину спірної квартири.

В установлений ст. 1270 ЦК України строк позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою на прийняти спадщину після смерті матері.

10.06.2015 р. державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1, що у м. Івано-Франківськ), яка належала ОСОБА_2, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відповідно рішення МВК від 09.06.1993 р. за № 240 зареєстрованого в Івано-Франківському ОБТІ - номер запису 4227 в книзі 36.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом 1/4 частини квартири, яка належала померлому батькові ОСОБА_3, яку ОСОБА_2 успадкувала після смерті - нотаріус відмовила, про що постановила відповідну постанову 10 червня 2015 р. (а.с. 17). Свою відмову мотивувала тим, що право власності не зареєстровано у відповідному діючому органі в ОКП « Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації», як того вимагало діюче на той час законодавство ( ст. 1299 ЦК України). За даних обставин вважається, що право власності на 1/4 частину спірної квартири у ОСОБА_2 не виникло, а тому видати свідоцтво не представляється можливим.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем надано достатньо доказів, що дає підстави для задоволення позову.

На підставі наведеного , керуючись ст.ст.328,1216, 1223, 1261, 1264, 1267, 1276, 1278, 1279 ЦК України, ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_6 Володимирівни до територіальної громади міста Івано-Франківськ про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задоволити.

Визнати за громадянкою ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 право власності на спадкове майно, а саме на 1/4 частину квартири №8 по вул. Незалежності, (Радянська), буд. 45, що у м. Івано-Франківську, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_2, яка померла 26.08.2014року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.П. Ковалюк