ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6515/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О., за участі: секретаря Горбань С.І., позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та витрат на оплату навчання,

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2015 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. з дня пред'явлення позову і до досягнення ним 23 років та половини витрачених коштів на оплату навчання сина у вищому навчальному закладі, що складає 6221 грн.

На обґрунтування вимог зазначила, що їх спільний з відповідачем повнолітній син ОСОБА_4 навчається в Київському національному торговельно-економічному університеті на денній формі навчання, а тому потребує матеріальної допомоги. Оскільки син навчається за контрактною формою навчання, нею було сплачено вартість освітніх послуг за 2014-2015 рр. в розмірі 12330 грн. Вона працює викладачем в Київському хореографічному училищі та отримує заробітну плату в розмірі 2400 грн. та пенсію в розмірі 1400 грн. Відповідач ОСОБА_3 працює актором вищої категорії в театрі російської драми ім. Л.Українки, також він працює і за сумісництвом, інших зобов'язань аліментного характеру він не має, а тому може надавати матеріальну допомогу своєму сину і приймати участь в оплаті його навчання. Проте у добровільному порядку відповідач такої допомоги не надає.

В судовому засіданні ОСОБА_2 позов підтримала пояснивши, що за законом батько зобов'язаний брати участь в утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання. За міркуванням позивача відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки має стабільний заробіток та отримує додаткові доходи, співпрацюючи зі знімальними студіями, радіостанціями, знімаючись в рекламних роликах тощо. Його дохід утричі перевищує її дохід, але тягар утримання сина лягає лише на неї.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав пославшись на те, що через скрутне матеріальне становище він не у змозі утримувати повнолітнього сина. Пояснив, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 р. в задоволенні позову ОСОБА_2 до нього про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина було відмовлено. Наразі його матеріальний стан ще більше погіршився через фінансову кризу в державі та додаткові сімейні витрати. На його утриманні перебувають малолітня дочка та дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Його допомоги також потребують мати-пенсіонерка та повнолітня дочка його дружини, яка отримала освіту, але до цього часу не працевлаштувалась. Також щомісяця він сплачує іпотечний кредит в розмірі 4400 грн., споживчий кредит в розмірі 500 грн., комунальні послуги в розмірі 1000 грн., а на проїзд з АДРЕСА_1, де вони мешкають, до Києва він щомісяця витрачає 1000 грн.

Заслухавши сторони та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 квітня 1990 р. по 28 лютого 2003 р. (а.с. 4)

Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу син залишився проживати з матір'ю, а з батька за рішенням суду стягувались аліменти на утримання сина в розмірі ? частини усіх видів його заробітку до повноліття сина.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 виповнилося 18 років, у зв'язку з чим стягнення аліментів на його утримання припинилося.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є студентом 2 курсу денної форми навчання факультету обліку, аудиту та економічної кібернетики Київського національного торговельно-економічного університету, строк закінчення навчання - червень 2017 р., що підтверджується довідкою від 25.06.2015 (а.с. 6).

Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Отже, виходячи з положень вказаної норми закону та статті 200 цього Кодексу обов'язковими умовами стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі і спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров'я тощо.

Враховуючи, що повнолітній син сторін навчається на денній формі навчання, він позбавлений можливості працювати, а отже не може забезпечити свої потреби, пов'язані з фізичним існуванням та навчанням.

Відповідно до договору про навчання (підготовку) № 1229д/6кс-2014 від 27.08.2014 ОСОБА_4 навчається за контрактом, загальна вартість освітньої послуги становить 40780 грн. (а.с. 7-9).

За курс навчання 2014-2015 навчального року позивач сплатила 12320 грн., що підтверджується банківськими квитанціями (а.с. 10, 11).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 працює в державному підприємстві «Національний академічний театр російської драми ім. Лесі Українки» на посаді актора театру вищої категорії, і його середня реальна заробітна плата (за мінусом податків) на основному місці роботи за період з березня по серпень 2015 р. становить 10029,30 грн. (а.с. 60).

До 2014 р. ОСОБА_3 також працював за сумісництвом в Київській муніципальній академії естрадно-циркового мистецтва.

Згідно з наданим позивачем резюме відповідача, розміщеного в мережі Інтернет, відповідачспівпрацює зі знімальними студіями, радіостанціями та знімається в рекламних роликах, що свідчить про отримання ним певних додаткових доходів (а.с. 47-50).

На утриманні відповідача перебувають його малолітня дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дружина ОСОБА_7, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років (а.с. 23, 24, 25-26).

Участь позивача за власною ініціативою в утриманні повнолітньої дочки дружини, надання матеріальної допомоги матері-пенсіонерці (а.с. 27), погашення грошових зобов'язань по кредитах (а.с. 28-36) та витрати на комунальні послуги і проїзд, які також несе і позивач, суд не розцінює як обставини, що повинні враховуватися при вирішенні питання про можливість надання ним коштів на утримання повнолітнього сина.

Позивач працює викладачем в Київському хореографічному училищі та отримує заробітну плату (реальну) в розмірі 2400 грн. (а.с. 12) та пенсію в розмірі 1400 грн. Розмір доходів позивача відповідачем не оспорюються.

Таким чином середньомісячний розмір реального доходу сім'ї відповідача (без урахування допомоги на новонароджену дитину та додаткових доходів) з розрахунку на одного члена сім'ї - 3343,10 грн. (10029,30 грн./3), майже вдвічі перевищує розмір реального доходу сім'ї позивача із розрахунку на одного члена сім'ї - 1900 грн. (3800/2).

З огляду на встановлені обставини, ураховуючи, що дохід відповідача має мінливий характер, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати повнолітньому сину допомогу в твердій грошовій сумі у заявленому позивачем розмірі.

На думку суду такий розмір аліментів забезпечить інтереси сина сторін з урахуванням його потреб у матеріальній допомозі у зв'язку із навчанням та не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище, оскільки розмір доходу на кожного члена його сім'ї зменшиться лише на 233 грн.

Правових підстав для стягнення половини витрачених позивачем коштів на оплату навчання сина у вищому навчальному закладі суд не вбачає, оскільки Сімейним кодексом України не передбачено стягнення будь-яких інших витрат на повнолітню дитину, окрім періодичних платежів (аліментів), а доказів, що з відповідачем погоджувалась отримання сином освіти на контрактній формі навчання, суду не надано.

Та обставина, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 р. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнута половина вартості навчання сина в Київському торговельно-економічному коледжі за 2013-2014 р., а у стягненні аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 відмовлено (а.с. 64-66), не впливає на вирішення цього спору з огляду на зміну обставин, які стали підставою для заявлення позову.

На підставі частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України суд присуджує аліменти від дня пред'явлення позову.

Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача в дохід держави судовий збір розмірі 243,60 грн., від оплати якого позивача звільнено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з 20 липня 2015 року, і до припинення сином навчання у вищому навчальному закладі, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення витрат на оплату навчання відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: