У Х В А Л А

20 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Лященко Н.П.,Охрімчук Л.І.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 січня 2015 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_6, про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виключення майна зі складу спільної сумісної власності та визнання його таким, що не підлягає поділу, за об'єднаним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року, позов за об'єднаною позовною заявою ОСОБА_5 задоволено частково. Визнано недійсним договір дарування від 25 січня 2013 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасимчуком В.В.

У задоволенні решти позову за об'єднаною позовною заявою відмовлено.

Позов ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково. Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 31 кв.м, житловою 15 кв.м та визнано за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 право власності по Ѕ частині вказаної квартири.

У задоволенні решти первісного позову відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2015 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 відмовлено.

У заяві ОСОБА_4 про перегляд судового рішення порушується питання про скасування рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 січня 2015 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2015 року та ухвалення нового судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України: невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на постанову Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 1 липня 2015 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи вищевказане судове рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися і суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що ОСОБА_4 не звертався до суду про визнання за ним права особистої власності на спірну квартиру до моменту оформлення спірного договору дарування, тобто на момент укладення оспорюваного договору дарування спірна квартира належала подружжю на праві спільної сумісної власності в силу закону. Крім того, ОСОБА_4 не заперечував відсутність згоди позивача на укладення договору дарування, оскільки вважав спірну квартиру своєю особистою власністю.

Ураховуючи те, що ОСОБА_4 відчужив спірну квартиру, яка придбана в період шлюбу з ОСОБА_5, та відповідно належала їм на праві спільної сумісної власності, без згоди на те ОСОБА_5, то вимоги про визнання недійсним договору дарування від 25 січня 2013 року були задоволені.

ОСОБА_4 було відмовлено у задоволенні зустрічних вимог про виключення майна із складу спільної сумісної власності та визнання його, таким, що не підлягає поділу, оскільки ним не було надано доказів щодо укладення між ним та його матір'ю договору дарування грошових коштів, передання цих коштів виключно ОСОБА_4, а не подружжю на придбання спірної квартири.

Вимоги ОСОБА_5 були задоволені частково, оскільки між сторонами не було встановлено іншої домовленості щодо поділу спільного сумісного майна.

У постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 1 липня 2015 року, що надана заявником як приклад, зазначено, що до придбання спірної частини будинку сторони перебували у шлюбі протягом трьох місяців, та, оцінюючи крім договору позики, інші докази, зокрема банківські дані про перерахування грошових коштів у розмірі договору позики позивачем на картковий рахунок позивача за первісним позовом, показання свідків та розписки, суд першої інстанції дійшов висновку про придбання спірної частини будинку за особисті кошти позивача за первісним позовом.

Таким чином, порівняння змісту постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 1 липня 2015 року зі змістом ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2015 року, про перегляд якої подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що зазначена ухвала суду касаційної інстанції не відповідає викладеному у вказаній постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_6, про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виключення майна зі складу спільної сумісної власності та визнання його таким, що не підлягає поділу, за об'єднаним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 січня 2015 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Н.П. Лященко Л.І. Охрімчук