Єдиний унікальний номер 725/2398/15-ц
Номер провадження 2/725/492/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2015 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.

при секретарі Бакун Л.Л.

за участю прокурора Гудзь Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом заступника прокурора Чернівецької області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до КЗ «Чернівецька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №4», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Департамент освіти і науки Чернівецької обласної державної адміністрації про стягнення грошової допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року заступника прокурора Чернівецької області звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до КЗ «Чернівецька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №4» про стягнення грошової допомоги.

Посилався на те, що рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №675/18 від 22 вересня 2009 року ОСОБА_1 надано статус дитини-сироти.

З 2007 року по 30.05.2014 року ОСОБА_1 навчався в КЗ «Чернівецька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №4» та перебував на повному державному утриманні.

30 серпня 2014 року ОСОБА_1 вступив до Державного професійно-технічного навчального закладу «Чернівецький професійний будівельний ліцей».

Після закінчення навчання в школі-інтернат, ОСОБА_1 вказаним навчальним закладом було виплачено грошову допомогу у розмірі 42 грн. 50 коп.

Вважає, дії відповідача неправомірними та такими, що суперечать вимогам ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт, позбавлених батьківського піклування», оскільки вказаною нормою Закону передбачено забезпечення випускників навчальних закладів із числа дітей - сиріт за рахунок навчального закладу одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить 1 286 грн.

Таким чином, відповідач не виплатив ОСОБА_1 грошову допомогу, яка з урахуванням виплаченої суми у розмірі 42 грн. 50 коп., становить 7 673 грн. 50 коп.

На підставі вищевикладеного, просив позов задовольнити та стягнути з КЗ «Чернівецька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №4» на користь дитини-сироти ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі 7 673 грн. 50 коп.

В судовому засіданні прокурор Гудзь Г.В. позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача КЗ «Чернівецька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №4» - Лазар С.І. заперечувала щодо задоволення позову. Пояснила, що відповідно до відповідно до чинного законодавства та постанови КМУ від 05 квітня 1994 року №226 «Про поліпшення виховання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавленим батьківського піклування» ОСОБА_1 було виплачено грошову допомогу у розмірі 42 грн. 50 коп.

Представник третьої особи Департаменту освіти і науки Чернівецької обласної державної адміністрації - Тирончук В.В. під час розгляду справи просила суд у задоволенні позову відмовити, про що надала свої письмові пояснення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №675/18 від 22 вересня 2009 ОСОБА_1 надано статус дитини-сироти (а.с.10).

Статтею 4 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» визначено, що заходи соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа гарантуються, забезпечуються та охороняються державою. Державні соціальні стандарти для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа встановлюються незалежно від того, де така дитина або особа перебуває на утриманні та вихованні, на рівні, не меншому за встановлений прожитковий мінімум для осіб відповідного віку. Державні соціальні стандарти і нормативи встановлюються щодо: мінімального матеріального забезпечення, витрат на харчування, одяг та взуття; мінімального стандарту разової державної фінансової допомоги при закінченні такими дітьми виховного, навчального закладу чи при закінченні перебування таких дітей у різних формах влаштування після досягнення ними 18-річного віку; мінімального стандарту щомісячного утримання таких дітей та осіб із їх числа за умови навчання їх у вищих навчальних закладах до досягнення ними 23-річного віку або до закінчення відповідних навчальних закладів та ін.

Як вбачається із довідки Комунального закладу «Чернівецька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №4» від 21 квітня 2015 року, ОСОБА_1 навчався у вказаній установі з 31 серпня 2007 року по 30 травня 2014 року та перебував на повному державному утриманні (а.с.8).

30.08.2014 року ОСОБА_1 вступив до Державного професійно-технічного навчального закладу «Чернівецький професійний будівельний ліцей» на денну форму навчання (а.с.8,11).

Правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, і є складовою частиною законодавства про охорону дитинства визначено Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» (далі Закон).

Так, згідно вимог ст.8 Закону держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа.

Допомога та утримання таких дітей не можуть бути нижчими за встановлені мінімальні стандарти, що забезпечують кожній дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку на рівні, не нижчому за встановлений прожитковий мінімум для таких осіб.

Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

Випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

При цьому ст.25 цього ж Закону визначено, що порядок відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, у тому числі на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар на одну фізичну особу, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, а також інших виплат, передбачених цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до державних соціальних стандартів.

Пунктом 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 1994 року №226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа, а також учням та студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків і перебували на повному державному утриманні в загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах, при вступі на навчання до професійно-технічних та вищих навчальних закладів видається безоплатно за рахунок коштів тих закладів, які вони закінчили, комплект нового одягу і взуття на суму не менш як 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 при вступі в училище отримав допомогу в розмірі 42 грн. 50 коп. (а.с.8).

Разом з ти, суд вважає, що в порушення вимог Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» ОСОБА_1 не було виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів доходів громадян.

При цьому суд виходить із п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», яким визначено, що Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у своїй постанові №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК норми, що мають вищу юридичну силу (п.2).

Більше того, ч.4 ст.4 ЦК України передбачено, що актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України.

Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням цього Кодексу або іншому закону, застосовуються відповідні положення цього Кодексу або іншого закону

Таким чином, виходячи із ієрархії нормативно-правових актів за юридичною силою, суд приходить до висновку про те, що до вказаних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», яким передбачено виплата дітям-сиротам одноразової грошової допомоги 6 прожиткових мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років складав 1286 грн.

Отже, ОСОБА_1, як дитина-сирота, яка закінчила навчання у 2014 році, має право на отримання одноразової грошової виплати в розмірі 6 прожиткових мінімумів доходів громадян, що складає 7 716 грн.

Однак враховуючи те, що відповідачем було виплачено ОСОБА_1 грошова допомога в розмірі 42,50 грн., сума невиплаченої одноразової грошової допомоги становить 7673 грн. 50 коп.

За таких обставин, з урахуванням норм чинного законодавства, суд приходить до переконливого висновку про те, що позов прокурора обґрунтований та підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи вимоги ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014 рік», ст.ст.3,4,10, 11,57,58,60,61,64,88,174, 218,294,349 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з КЗ «Чернівецька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №4» на користь ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі 7673 (сім тисяч шістсот сімдесят три) грн.. 50 коп.

Стягнути з КЗ «Чернівецька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №4» на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О.В. Вольська-Тонієвич