Справа № 569/5365/15-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2015 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді Рогозіна С.В.,
при секретарі Якимчук І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки з відстрочкою виконання рішення суду, -
Представник позивача Захожий Т.В. в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву у якій позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задоволити, справу розглянути без його участі. У випадку неявки відповідача, щодо заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд, зі згоди представника позивача (про що зазначено у заяві), вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволення повністю.
Судом встановлено, що 16.10.2006 року між АКБ "ТАС-Комерцбанк" та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 1701/1006/88-004, згідно якого остання отримала грошові кошти у розмірі 33 700 доларів США на строк до 15 жовтня 2016 року зі сплатою відсотків 14,5 % річних за весь строк фактичного користування кредитом.
Згідно Позачергових Загальних зборів акціонерів від 15 жовтня 2007 року Акціонерний комерційний банк "ТАС-Комерцбанк" змінив своє найменування на Відкрите акціонерне товариство "Сведбанк", який виступає правонаступником по всіх правах та зобов'язаннях АКБ "ТАС-Комерцбанк"
25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником ВАТ "Сведбанк", та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами.
В свою чергу, 15 червня 2012 року, між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк», був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами.
Згідно вищезазначених угод (договорів) відбулося відступлення Права вимоги за Кредитним договором № 1701/1006/88-004 від 16.10.2006 року, що було укладено між АКБ "ТАС-Комерцбанк" та фізичною особою ОСОБА_1 на користь ПАТ "Альфа-Банк".
Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаним Кредитним договором належать ПАТ "Альфа-Банк".
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк.
Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
За положенням ст. 612 ЦК України, - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 530 цього ж Кодексу, передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства(ч.2).
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 01.03.2015 р. за нею утворилась заборгованість, яка становить за кредитом - 1 658,65 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 46 049,29 гривень; за відсотками - 80,17 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 2 225,77 гривень; нарахована пеня - 2,76 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 76,63 гривень.
Оскільки розрахунок заборгованості проведений позивачем у відповідності до умов договору, він приймається судом до уваги.
В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 16.10.2006 року між АКБ "ТАС-Комерцбанк" та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір № 1701/1006/88-004-Z-1, згідно умов якого в іпотеку було передано майно, а саме чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, належну відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 21 лютого 2003 року посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчук М.О., реєстровий № 1026.
Предмет іпотеки має загальну площу 73,0 кв.м., житлову площу 51,7 кв.м., і складається з чотирьох в придатному для житла стані. Загальна площа по квартирі збільшена на 0,3 кв.м. за рахунок розібрання перегородки.
Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в 283 810 гривень, що згідно курсу НБУ на день укладення Іпотечного договору еквівалентно сумі 56 200 доларів США.
Відповідно до умов Іпотечного договору, а саме п. 11 Іпотекодержатель набуває право стягнення на предмет іпотеки у будь-якому з наступних випадків: у випадку невиконання Боржником основного зобов'язання; у випадку невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем умов Іпотечного договору; у інших випадках, передбачених законодавством.
Статтями 33, 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку».
Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, Невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку"про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.
В свою чергу згідно ч. 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 3 червня 2014 року за № 1304-VII визначено, що протягом дії цього закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.
При цьому згідно паспорту громадянина України НОМЕР_2, виданого Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 25 лютого 2002 року, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є квартира в АДРЕСА_1.
До того ж загальна площа вищевказаної квартири становить 73 кв.м., тобто не перевищує 140 кв.м.
Разом з тим, мораторій у юридичному розумінні має значення відстрочки виконання певних обов'язків, відкладення певних дій на визначений чи невизначений період на підставі спеціального акта.
Норми Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 3 червня 2014 року за № 1304-VII, який набрав чинності 07 червня 2014 року, тобто після ухвалення рішення судом першої інстанції, з огляду на вищезазначене, самі по собі не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову.
Враховуючи, що ОСОБА_1 порушила зобов'язання перед банком, яке забезпечене іпотекою нерухомого майна, дотримання позивачем як іпотекодержателем процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Згідно ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
У зв'язку із дією Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", суд вважає за доцільне відстрочити виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки до втрати його чинності.
У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Отже, підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 483,52 грн., що стверджується відповідно меморіальним ордером.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 610, 612 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 208-209, 212-215, 217, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки з відстрочкою виконання рішення суду задоволити повністю.
В рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 1701/1006/88-004 від 16.10.2006 року, яка станом на 01.03.2015 року становить 48 351,69 грн. та складається з заборгованості: за кредитом - 46 049,29 грн.; по відсотках - 2 225,77грн.; пеня за останній рік - 76,63 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до Іпотечного договору № 1701/1006/88-004-Z-1 від 16 жовтня 2006 року укладеного між Акціонерним комерційним банком "ТАС-Комерцбанк" та ОСОБА_1, а саме чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності /незалежним експертом/ на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій.
Відстрочити виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 до втрати чинності Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою на рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.В. Рогозін