Справа № 357/3610/15-ц
У Х В А Л А

20 березня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Протасова О. М. ,

при секретарі Снігур С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон щодо ОСОБА_2 до сплати нею 4572,42 грн. на користь УПФУ у м.Біла Церква.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню, з урахуванням такого.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Так, статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", а також статтею 377-1 ЦПК України передбачена можливість за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби, обмежити боржника фізичну особу або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Однак, як вбачається з п.18 ч.3 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", таке подання державного виконавця має бути належно мотивованим, оскільки обмеження прав можливе тільки у разі ухилення боржника від виконання зобовязання, покладеного на нього судовим рішенням чи рішенням інших органів (посадових осіб).

Згідно з поданням, необхідність обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України обґрунтовується тим, що вона ухиляється від сплати стягувачу заборгованості в розмірі 4572,42 грн.

Як вбачається з подання, до нього додані акт про відсутність даних про реєстрацію за боржником прав власності на рухоме майно, однак наявність майна чи коштів на рахунках банків державним виконавцем не перевірялась.

Згідно з інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно, за боржником враховується нерухомість, на яку може бути звернено стягнення.

Тому суд вважає, що доказів ухилення боржника від виконання покладених на нього обовязків державний виконавець суду не надав, а виконати обовязки боржника можливо без обмеження його у свободі пересування.

Осільки субєкт подання не обґрунтував належним чином необхідності тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України зазначеного громадянина, це позбавляє суд можливості дотриматись розумного балансу між правом стягувача на отримання присудженого за рішенням та правом особи на вільне пересування, гарантоване їй Конституцією України.

На підставі наведених норм та встановлених обставин, керуючись ст.ст.377-1, 294-296 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Білоцерківського МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон щодо громадянки України ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на увалу суду першої інстанції подається апеляційному суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п"яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо її було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_3