Справа № 345/3435/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2206/2015
Головуючий у 1 інстанції Мигович О. М.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Горблянського Я.Д.

суддів Ковалюка Я.Ю., Фединяка В.Д.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

представника заявника ОСОБА_4 - ОСОБА_5

відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про забезпечення її позову до ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Державна реєстраційна служба Калуського міськрайонного управління юстиції про визнання правочину недійсним та скасування реєстрації договору дарування, визнання свідоцтва про право власності недійсним та скасування реєстрації, - за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 31 серпня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 31.08.2015 року задоволено заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову. Накладено арешт на будинковолодіння незавершеного будівництва по АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 21.03.2014 року, шляхом заборони ОСОБА_6 укладати будь-які угоди стосовно цього будинковолодіння, здійснювати його відчуження.

Не погодившись з ухвалою суду, вважаючи, що при її постановленні порушено норми процесуального права, представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Вказує, що ухвала суду про забезпечення позову постановлена судом до відкриття провадження в справі, що не передбачено ст.151 ЦПК України. Вважає, що позивач всупереч вимог ст.ст.151,153 ЦПК України не навела доказів утруднення чи неможливості виконання судового рішення в майбутньому. Так, позивач не має відношення до спірного нерухомого майна, не є власником чи співвласником незавершеного будівництва, або стороною оспореного договору дарування, а тому не може звертатись до суду з таким позовом. Право власності на спірне нерухоме майно оформлене відповідачем ОСОБА_2 після реєстрації їх з позивачем розірвання шлюбу у вересні 2012 року, а в березні 2014 року подарував це майно своїй матері. Договір дарування посвідчений нотаріусом і є законним. На сьогоднішній день незавершене будівництво належить ОСОБА_6 і загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення цього позову немає. Апелянт вважає, що даний позов направлений на затягування розгляду справи за позовом про поділ спільного майна колишнього подружжя.

За наведених доводів просив скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Із матеріалів справи вбачається, що позовна заява ОСОБА_4 про визнання правочину та свідоцтва про право власності недійсним та скасування реєстрації надійшла до суду одночасно з заявою позивачки про забезпечення позову, в якій остання просила накласти арешт на будинковолодіння незавершеного будівництва по АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 21.03.2014 року, шляхом заборони ОСОБА_6 укладати будь-які угоди стосовно цього будинковолодіння, здійснювати його відчуження.

Оскаржувана ухвала про забезпечення позову від 31.08.2015 року постановлена судом до відкриття провадження у даній справі. Ухвала про відкриття провадження у справі постановлена 02.09.2015 року.

Приймаючи до уваги вище наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив порядок вирішення питання про забезпечення позову, однак на день розгляду апеляційної скарги провадження у справі відкрито і справа розглядається по суті.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції хоча і допустив порушення норм процесуального права, однак це не вплинуло на права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі, та на розгляд справи по суті, а скасування даної ухвали і направлення справи на новий розгляд тільки приведе до порушення строків розгляду справи по суті. Тому підстав для скасування даної ухвали колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307,312,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду від 31 серпня 2015 року залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Д. Горблянський

Я.Ю. Ковалюк

В.Д. Фединяк