справа № 198/602/15-ц
провадження № 2/0198/251/15
У Х В А Л А

16 вересня 2015 року суддя Юрївського районного суду Дніпропетровської області Гайдар І.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов підлягає залишенню без руху, оскільки поданий з порушенням ст. 119 ЦПК України, з наступних підстав.

За вимогами п. 2, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити:

- місце проживання (перебування) або місцезнаходження відповідача;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, з зазначенням доказів на їх підтвердження.

Однак позивачем вказані норми не дотримані.

Так, згідно з ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача; за домовленістю подружжя справа може розглядатися за місцем проживання будь-кого з них.

У разі, якщо місце реєстрації проживання або перебування відповідача невідоме, позови пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного заняття (роботи (ч.9 ст. 110 ЦПК України).

Натомість позивачем в позові зазначено, що місце реєстрації та проживання відповідача не відоме без повідомлення місця знаходження майна відповідача, або останнього відомого зареєстрованого його місця проживання (перебування) чи постійного заняття (роботи). Також не обґрунтовано подання позову за місцем проживання позивача у разі наявності для того підстав.

Згідно зі ст.106 СК України подружжя, яке не має дітей, заяву про розірвання шлюбу має право подати до державного органу реєстрації актів цивільного стану. Проте, позивач взагалі не повідомила чи має подружжя дітей від шлюбу, або, у разі відсутності спільних дітей, обставини, які позбавляють подружжя можливості звернутись для розірвання шлюбу до органів РАЦС.

Відповідно до ч. 4 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві посилається на те, що між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, однак не надала суду оригінал свідоцтва про шлюб, що є необхідною умовою для розгляду даної категорії справ.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Виходячи з наведеного, вважаю необхідним залишити позовну заяву без руху, про що повідомити позивача і надати їй строк для усунення недоліків шляхом зазначення обставин та надання доказів на підтвердження наявності підстав звернення з позовом про розірвання шлюбу саме до Юрївського районного суду Дніпропетровської області та надання оригіналу свідоцтва про шлюб.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали, надати позивачу строк 5 (пять) днів з дня отримання нею ухвали.

Розяснити позивачу, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, заява вважатиметься неподаною та буде їй повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: І.О.Гайдар