Справа № 466/3537/15 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/783/5879/15 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

з участю секретаря Бохонко Е.Р.,

з участю: ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 10 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 15.05.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_4 В апеляційній скарзі стверджує про порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивачка подала позов про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, посилаючись на ст.185 СК України, остання не подавала заяв про зміну предмета чи підстав позову, а тому, на його думку, суд повинен був розглядати вимоги саме про стягнення додаткових витрат. Стверджує, що бере повсякденну участь у побутовому житті сина, оскільки дитина проживає саме з ним, про що позивачка зазначає у своїй позовній заяві. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в позові відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3 про заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.9)

Частково задовольняючи позов на підставі ст.ст.180-181 СК України, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що відповідач зобов"язаний утримувати неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття.

Висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та положенням закону.

Згідно з вимогами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, відсутність у нього інших дітей та осіб, які перебувають на його утриманні.

Визначаючи розмір аліментів суд вірно виходив із вимог ст.184 СК України, якою передбачена можливість стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

З огляду на розмір необхідних витрат на утримання і виховання дитини, колегія суддів погоджується із розміром аліментів у сумі 1200 грн., оскільки такий відповідає обставинам справи і вимогам закону.

А відтак, суд, з"ясувавши підстави позову, перевіривши доводи сторін, проаналізувавши зібрані докази, дав їм належну оцінку і ухвалив рішення про часткове задоволення позову та стягнення аліментів, що відповідає вимогам закону.

Твердження апелянта, що суд повинен був розглядати вимоги про стягнення додаткових витрат, є безпідставним, так як відповідно до даних позовної заяви позивачка ставила вимогу про стягнення аліментів, а не додаткових витрат. (а.с.1-4)

Інші доводи апелянта фактично зводяться до того, що син проживає разом з ним та перебуває на його утриманні, однак такі колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Зокрема неповнолітній ОСОБА_5 був допитаний як свідок судом першої інстанції та останній ствердив, що проживає разом з матір»ю, яка утримує його на даний час та утримувала, коли він проживав з батьком.

Покликання відповідача в апеляційній скарзі на те, що він не має доходів не стверджує про відсутність можливості працевлаштуватися та не позбавляє його обов»язку сплачувати аліменти на утримання дитини.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргуОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.