Справа № 635/694/15-ц
Провадження 2/635/1023/2015
01 вересня 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
Головуючого судді ? ОСОБА_1,
за участю секретаря ? ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Покотилівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором, ?
Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА» (ПАТ «КБ «НАДРА») звернулось до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій зазначено наступні позовні вимоги:
1) прийняти позовну заяву та відкрити провадження у справі;
3) на час реалізації вищевказаного майна передати його в управління ПАТ «КБ «НАДРА» з правом заміни замків, обладнанням охоронними пристроями предмета іпотеки;
4) надати право ПАТ «КБ «НАДРА»:
? отримання дублікатів правовстановлюючих документів у нотаріусів та у будь-яких інших органах державної влади, місцевого самоврядування та будь-яких установах незалежно від форм власності;
? отримання Витягу з реєстру прав власності нерухомого майна на дане нерухоме майно в Реєстраційній службі Головного управління юстиції в Харківській області, всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в тому числі, але не виключно, або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно;
? отримувати довідки та документи, які необхідні для укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу;
Позивач свої зобовязання за кредитним договором, щодо надання кредиту виконав в повному обсязі, що підтверджується Меморіальним валютним ордером №1 від 30.10.2007 р. на суму 152 300,00 доларів США, а відповідач, у свою чергу, зобовязувався згідно з п. 3.3.1 кредитного договору сплачувати щомісячно мінімальний платіж у розмірі 1 723,07 доларів США.
У звязку з невиконанням прийнятих на себе зобовязань за відповідачем станом на 12.11.2014 р. існує заборгованість за договором №6/4/1/2007/840-К/494 від 30.10.2007 р. у розмірі 256 003,86, що в еквіваленті по курсу НБУ (15.771363 грн. за 1 долар ) на 12.11.2014 р. дорівнює 4 179 471,76 грн. (чотири мільйони сто сімдесят девять тисяч чотириста сімдесят одна гривня сімдесят шість копійок) та складається з:
? заборгованість за кредитом у розмірі 142 881,45 (сто сорок дві тисячі вісімсот вісімдесят один долар США сорок пять центів), що дорівнює 2 253 435,21 (два мільйони двісті пятдесят три тисячі чотириста тридцять пять гривні двадцять одну копійку) грн.;
? заборгованість за відсотками у розмірі 122 122,39 (сто двадцять дві тисячі сто двадцять два долара США тридцять девять центів), що дорівнює 1 926 036,54 (один мільйон девятсот двадцять шість тисяч тридцять шість гривень пятдесят чотири копійки) грн.
Таким чином, у позивача виникла необхідність звернутися з відповідним позов до суду.
Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату та час був повідомлений належним чином судовою кореспонденцією, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час був повідомлений належним чином судовою кореспонденцією, про причини неявки суд не повідомив, заперечення проти позову не надав.
Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 224 ? 226 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом під час розгляду справи встановлено, що 30 жовтня 2007 р. між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», (правонаступником якого з 04.02.2011 р. є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра»), в осіб філії ВАТ КБ «Надра» Харківське регіональне управління та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №6/4/1/2007/840-К/494, згідно з яким позивач надав, а відповідач отримав кредитні кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності в розмірі 154 203,75 доларів США, строком до 10 жовтня 2031 р., включно (а.с. 7-11).
Позивач свої зобовязання за кредитним договором щодо надання кредиту виконав в повному обсязі, що підтверджується Меморіальним валютним ордером №1 від 30.10.2007 на суму 152 300,00 доларів США (а.с. 12).
Стосовно ж відповідача, то зобовязання зі сплати щомісячного мінімального платежу 1 723,07 доларів США визначеного п. 3.3.1 кредитного договору відповідачем було порушено, що відображено у розрахунку заборгованості, а саме: відповідачем було здійснено погашення кредиту від 14.11.2007 р., 21.12.2007 р., 15.01.2008 р., 16.01.2008 р., 05.02.2008 р. та 25.02.2008 р. на загальну суму 11 322,30 доларів США (а.с. 17-19). Отже, здійснено порушення зобовязання ще із березня місяця 2008 року.
У відповідності до положень статей 610, 611, 612 ЦК України боржник, що не виконав зобовязання у строк визначений договором чи законом, має понести правові наслідки, які визначені договором чи законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.
Пунктом 3.3.3 кредитного договору визначено, що позичальник вносить мінімальний необхідний платіж по кредиту, який визначено у п.3.3.1 договору, щомісячно до 10 числа поточного місяця, а банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 12 числа поточного місяця. У випадку, коли позичальник до 10 числа поточного місяця не вніс (повністю або частково) суми мінімально необхідних платежів, внаслідок чого станом на 12 число поточного місяця не була погашена поточна заборгованість позичальника, банк, починаючи з 13 числа поточного місяця, застосовує до позичальника штрафні санкції передбачені цим договором. Якщо 10-е число є не банківським днем, то платіж необхідно внести в останній банківський день, який передує цій даті.
Згідно п. 3.4. кредитного договору, якщо на протязі дії договору Позичальник несвоєчасно та/чи неповністю вніс частковий мінімальний необхідний платіж та/чи інші платежі, передбачені цим договором, то банк приймає виконання позичальником свої зобовязань по цьому у наступному порядку: 1) прострочені відсотки за користування кредитом; 2) відсотки за користування кредитними коштами; 3) пені та штрафи; 4) прострочена сума кредиту; 5) сума кредиту.
У випадку прострочення виконання зобовязання позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений п.3.3.3 кредитного договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми кожний день прострочення (п. 5.2 кредитного договору), а у разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3 за виключенням п.п. 4.3.3, 4.3.4 кредитного договору, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п.1.1 кредитного договору, за кожний випадок (п.5.3 кредитного договору).
Таким чином, відповідно до п.4.2.4 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязання щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором, можливих штрафних санкцій у випадку невиконання (часткового виконання) позичальником своїх зобовязань за кредитним договором.
У звязку з невиконанням прийнятих на себе зобовязань за відповідачем станом на 12.11.2014 р. існує заборгованість за договором №6/4/1/2007/840-К/494 від 30.10.2007 р. у розмірі 256 003,86 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (15.771363 грн. за 1 долар ) на 12.11.2014 р. дорівнює 4 179 471,76 грн. (чотири мільйони сто сімдесят девять тисяч чотириста сімдесят одна гривня сімдесят шість копійок) та складається з:
? заборгованість за кредитом у розмірі 142 881,45 доларів США (сто сорок дві тисячі вісімсот вісімдесят один долар США сорок пять центів), що дорівнює 2 253 435,21 грн. (два мільйони двісті пятдесят три тисячі чотириста тридцять пять гривні двадцять одну копійку) грн.;
? заборгованість за відсотками у розмірі 122 122,39 доларів США (сто двадцять дві тисячі сто двадцять два долара США тридцять девять центів), що дорівнює 1 926 036,54 грн. (один мільйон девятсот двадцять шість тисяч тридцять шість гривень пятдесят чотири копійки). Копія розрахунку заборгованості додана до позовної заяви (а.с.17-19).
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.
Згідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ч. 3 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, окрім іншого, на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя.
Право Іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку встановлене Конституцією України та ст. 35 ЗУ «Про іпотеку».
Згідно ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» встановлено такий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, як надання іпотекодержателю права на продаж предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі - покупцеві за ціною, яка встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.
Таким чином, Закон України «Про іпотеку» і положення Іпотечного договору передбачають такий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, як надання іпотекодержателю права продажу Предмета іпотеки з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням іпотекодержателю всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.
Згідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд, за заявою іпотекодержателя, вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предмет іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також у відповідності до ч. 11 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України ? звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.
Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 03.06.2014 р. не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:
? таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;
? загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.
Виходячи із аналізу зазначених норм закону, суд вважає, що встановлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 03.06.2014 р. мораторій на звернення стягнення на житло громадян, наданого в іпотеку для забезпечення їх зобовязань за кредитними договорами в іноземній валюті, не передбачає втрату права кредитора на звернення стягнення на предмет іпотеки, а лише забороняє примусове стягнення в період дії мораторію, в задоволенні позову відмвовляється, така відмова має лише тимчасове правове значення, і позичальник може звернутись із вказаними позовом після закінчення дії мораторію. У такому випадку відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 ЦК України строк позовної давності зупиняється у звязку із відстрочення виконання зобовязання (мораторієм) на підставах, встановлених законом, і поновлюється з часу втрати чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», як зазначено у статті 3 цього Закону.
Таким чином, проаналізувавши в сукупності всі матеріали справи, вивчивши обґрунтування на які посилається позивач та відповідно нормативно-правові акти, що регулюють правовідносини у даній сфері, суд прийшов до висновку відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог позивач з огляду на дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 03.06.2014 р., а також зазначає, що у разі закінчення дії мораторії визначеного Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 03.06.2014 р., позивач може звернутись повторно до суду із вказаним позовом.
На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, відповідно до ст. ст. 526, 530, 610-612, 625, 634, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 03.06.2014, ст.ст. 1, 7, 33, 39 Закону України «Про іпотеку», суд, ?
У задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором №6/4/1/2007/840-К/494 від 30.10.2007 р. ? відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя І.В. Караченцев