Номер провадження: 22-ц/785/5791/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сидоренко І.П., Погорєлова С.О.,

при секретарі: Швець В.Ф.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Приморська районна адміністрація Одеської міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, про усунення перешкод у здійсненні права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Усунено ОСОБА_3 перешкоди у здійсненні права власності на нерухоме майно та у користуванні земельною ділянкою площею 0,0177 га по вулиці Преображенській, 9-А у м. Одеса з кадастровим номером :12:007:0002 та нежитлових приміщень першого поверху, розташованих по вулиці Преображенській, 9-А у м. Одеса.

Демонтовано самочинно встановлений металевий гараж встановлений ОСОБА_2.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2015 року та постановити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

ОСОБА_4 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, судом першої інстанції було вірно встановлено, що ОСОБА_3, належить на праві власності нежитлові приміщення першого поверху, розташовані за адресою: місто Одеса, вулиця Преображенська, будинок 9-А, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 16.06.2011 року за реєстровим № 3525. Право власності зареєстроване КП «Одеська МБТІ та РОН», номер витягу 30344075 від 20.06.2011р.

31.01.2013 року між позивачем та Одеським міським Управлінням земельних ресурсів Одеської міської ради укладено договір оренди землі, посвідчений ОСОБА_6, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 11.12.2013 року за реєстровим №5515. Позивач є орендарем обєкту нерухомості за адресою: місто Одеса, вулиця Преображенська, будинок 9-А: капітальна забудова площею 113 кв.м. та тимчасової забудови площею 64 кв.м., земельної ділянки, площею 177 кв.м. Договір оренди внесений до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом індексний номер 14444706 від 11.12.2013 р., реєстраційний номер обєкту нерухомого майна: 01, кадастровий номер: :12:007:0002. Строк дії договору оренди до 11.12.2038 р.

Зі змісту п. 5 вказаного договору вбачається, що земельна ділянка передається в оренду для обслуговування нежилої будівлі (приміщення нотаріальної контори) та благоустрою прилеглої території. Категорія земель за основним цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови. Умови збереження стану обєкта оренди: забезпечення належного санітарного, противопожежного, екологічного стану земельної ділянки, будівель і споруд, що розташовані на ній та охорони зелених насаджень. У відповідності з 8 пунктом цього договору відсутні сервітути щодо розміщення гаражів та тимчасових споруд на вказаній земельній ділянці.

Судом першої інстанції також вірно встановлено, що вищевказане приміщення використовується ОСОБА_3 за цільовим призначенням під розміщення офісу та є робочим місцем позивача, яка здійснює приватну нотаріальну діяльність на підставі Свідоцтва на право зайняття нотаріальною діяльністю № 7932, видане Міністерством юстиції України 30 листопада 2009 року.

ОСОБА_4 до висновків експертних досліджень б/н від 15.02.2015 року біля нотаріальної контори, на відстані 0,70- 0,85 см, встановлений розбірно-збірний металевий гараж, та земельній ділянці, наданій в оренду ОСОБА_3.

ОСОБА_4 з виходом на місце 16.11.2012 року в складі комісії представників Приморської районної адміністрації Одеської міської ради головного спеціаліста житлового-комунального відділу, головного спеціаліста юридичного відділу, головного інженера і інженера житлового управління фірми «Ренесанс» ЛТД-92, інженера ПТО КП «ЖКС «Порто-Франківський», вбачається, що гараж ОСОБА_7 встановлений з порушенням норм санітарної та пожарної безпеки на відстані 0,85 м від фундаменту сусіднього будинку.

ОСОБА_4 листа Головного управління Держтехногенбезпеки в Одеській області за вх. № Б-30/01-23/1, металевий гараж встановлений з порушенням протипожежного розриву до адміністративної будівлі.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що цільовим призначенням вищевказаної земельної ділянки не передбачено розташування гаражу, призначенням є обслуговування нежилої будівлі (приміщення нотаріальної контори) та благоустрою прилеглої території, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 14444706 від 11.12.2014 року.

Судом першої інстанції вірно застосовано до правовідносин, що склалися, норми ч. 1 ст. 319 ЦК України, згідно якої власник розпоряджається, користується та володіє своїм майном на власний розсуд.

ОСОБА_4 до ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків

Таким чином, судом вірно встановлено, що через протиправні дії відповідача, позивач обмежена у праві власності, позбавлена можливості вільного користування приміщеннями та не може виконувати обов'язків по утриманню належного на праві власності нежитлового приміщення, оскільки не має доступу до зовнішніх стін та вікон, що створює перешкоди в проведенні поточного ремонту фасаду приміщення, ремонту даху , заміні вікон, тощо.

ОСОБА_4 до п. 7.50 Державних будівельних норм України ДБН 360-92** «Містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень», розроблених за дозволом Держбуду України (лист від 19.03.2002 р. № 1/52-170, додатку 3.1 протипожежні вимоги (обовязковий) цього ж ДБН визначає, що відстань від наземних і комбінованих (наземно-підземних) гаражів і автостоянок легкових автомобілів до житлових і громадських будинків повинна бути не менше 10 м;

Державні будівельні норми України ДБН 360-92** «Містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень», передбачають заборону довільно зменшувати нормативну ширину доріг та проїздів. До всіх будівель і споруд має бути забезпечений вільний доступ. Протипожежні розриви між будинками, спорудами, відкритими майданчиками для зберігання матеріалів, устаткування тощо повинні відповідати вимогам будівельних норм. Їх не дозволяється захаращувати будівництвом та встановленням тимчасових будинків і споруд, у тому числі індивідуальних гаражів тощо.

Доводи апеляційної скарги про те, що гараж було встановлено на законних підставах, що підтверджується розпорядженням № 145 Центральної районної адміністрації Виконкому Одеської міської ради народних депутатів 20.11.1996 року, згідно якого ОСОБА_2 була надана тимчасова згода на монтаж гаражу, за умови суворого дотримання будівельних, санітарних та протипожежних норм є неспроможним, оскільки судом першої інстанції було достовірно встановлено, що гараж, встановлений ОСОБА_2 тривалий час експлуатується без належних дозвільних документів з порушенням «Правил пожежної безпеки України», ЗУ «Основ містобудівельної діяльності» та ДБН.

Більш того, відсутність у відповідача належних документів, які б посвідчували право власності, право користування чи право оренди земельної ділянки, на якій він розташував гараж, підтверджується довідками Департаменту комунальної власності Одеської міської ради № 01-26/Б-37-785/3 від 28.05.20014 року та № 01-26/Б-37-785/2 від 03.06.2014 року, згідно яких рішення щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розміщення гаража ОСОБА_2 за адресою м. Одеса, вулиця Преображенська, 9 А не приймалися, договір про резервування (використання) місця розташування обєкту не укладався.

Крім того, Приморською РА ОМР, 08.06.2012 р. винесено розпорядження за № 328 «Про демонтаж двох металевих гаражів, які розташовані на території двору житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 9а», відповідача було зобовязано до 15.06.2012 року демонтувати металевий гараж, розташований на території двору будинку за вказаною адресою.

ОСОБА_2 був вручений припис про демонтаж зазначеного гаражу власними силами. Проте, ані припис, ані вказане розпорядження ним виконані не були.

Отже, суд першої інстанції, вірно встановив обставини справи, правильно застосував до правовідносин, що склалися вищевказані норми матеріального права та прийшов до висновку про необхідність усунення перешкод ОСОБА_3 у здійсненні права власності на нерухоме майно та у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно встановленого гаражу.

ОСОБА_4 до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

ОСОБА_4 до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За встановлених обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, до яких суд дійшов з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду є законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані, тому, висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Приморська районна адміністрація Одеської міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, про усунення перешкод у здійсненні права власності на нерухоме майно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: І.П. Сидоренко

ОСОБА_8