Справа № 199/5365/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

20 серпня 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Яншиній Г.Є.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, третя особа Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин та визнання спадкоємцем першої черги, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту родинних відносин та визнання спадкоємцем першої черги.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 28.09.2013 року помер його батько ОСОБА_2, актовий запис №1616. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з домоволодіння №130 по вулиці Казахстанській у місті Дніпропетровську. На день своєї смерті ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований у домоволодінні №130 по вулиці Казахстанській у місті Дніпропетровську.

Домоволодіння №130 по вулиці Казахстанській у місті Дніпропетровську на підставі договору купівлі-продажу від 02.10.1961 року належить ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які були матір'ю і донькою.

У встановлений законом 6-ти місячний строк позивач вернувся до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого 28.09.2013 року ОСОБА_2. Державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 постановою від 07.07.2015 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння №130 по вулиці Казахстанській у місті Дніпропетровську після ОСОБА_3, померлої 01.07.1989 року, спадкоємцем якої за законом була її дочка ОСОБА_4, яка померла 30.12.2012 року, яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав, спадкоємцем якої в свою чергу був її син - ОСОБА_2, який спадщину прийняв, але також не оформив своїх спадкових прав, та помер 28.09.2013 року, у зв'язку з тим, що не надані документи, які підтверджують родинні відносини позивача з померлими: прабабусею - ОСОБА_3, яка померла 01.07.1989 року, та бабусею - ОСОБА_4, яка померла 30.12.2012 року.

Як вбачається із зазначеної постанови, згідно з довідкою Державного архіву Дніпропетровської області від 22.09.2014 року, у книгах реєстрації актів цивільного стану актовий запис про народження ОСОБА_4 відсутній.

Також позивач зазначає, що у свідоцтві про народження його батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю зазначена ОСОБА_6, а свідоцтво про смерть видано на ім'я ОСОБА_4. Вказана розбіжність у прізвищі матері батька позивача у свідоцтві про народження і свідоцтві про смерть зумовлена тим, що в шлюбі ОСОБА_4 мала прізвище «Баля», а після розірвання шлюбу вона взяла дошлюбне прізвище «Кремень».

Посилаючись на те, що у позасудовому порядку не має можливості довести факт родинних відносин та, як наслідок, отримати свідоцтво про право на спадщину, тому позивач просив суд встановити, що ОСОБА_3, яка померла 01.07.1989 року, є матір'ю ОСОБА_4, яка померла 30.12.2012 року, та встановити факт, що ОСОБА_4, яка померла 30.12.2012 року, є матір'ю ОСОБА_2, який помер 28.09.2013 року. Також позивач просив суд визнати його спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_2, який помер 28.09.2013 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову не заперечував.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомила, про день слухання справи повідомлялась належним чином.

Вислухавши представників сторін та показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 02.10.1961 року, реєстровий №2-5016, належить домоволодіння №130 по вулиці Казахстанській у місті Дніпропетровську.

ОСОБА_3 померла 01.07.1989 року, актовий запис №876, після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину домоволодіння №130 по вулиці Казахстанській у місті Дніпропетровську, яку фактично прийняла її донька ОСОБА_4, в порядку ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року).

ОСОБА_4 померла 30.12.2012 року, актовий запис №11, після її смерті відкрилась спадщина на домоволодіння №130 по вулиці Казахстанській у місті Дніпропетровську, яку фактично прийняв її син ОСОБА_2.

ОСОБА_2 помер 28.09.2013 року, актовий запис №1616. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з домоволодіння №130 по вулиці Казахстанській у місті Дніпропетровську. На день своєї смерті ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований у домоволодінні №130 по вулиці Казахстанській у місті Дніпропетровську, що підтверджується довідкою №113189 від 20.07.2015 року.

У встановлений законом 6-ти місячний строк позивач, як спадкоємець першої черги за законом, вернувся до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого 28.09.2013 року ОСОБА_2. Державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 постановою від 07.07.2015 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння №130 по вулиці Казахстанській у місті Дніпропетровську у зв'язку з тим, що не були надані документи, які підтверджують родинні відносини позивача з померлими: прабабусею - ОСОБА_3, померлою 01.07.1989 року, та бабусею - ОСОБА_4, яка померла 30.12.2012 року.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 і ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 ППВСУ від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Факт родинних відносин між ОСОБА_3, яка померла 01.07.1989 року, та її донькою ОСОБА_4, яка померла 30.12.2012 року, та ОСОБА_4, яка померла 30.12.2012 року, та її сином ОСОБА_2, який помер 28.09.2013 року, підтверджується договором купівлі-продажу від 02.10.1961 року, реєстровий №2-5016, домовою книгою, довідкою голови квартального комітету №113189 від 20.07.2015 року, свідоцтвом про народження ОСОБА_2 та іншими документами, що знаходяться в матеріалах справи, а також показанням свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Враховуючи, що встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для оформлення спадкових прав після смерті його батька ОСОБА_2, суд вважає встановити факт того, що ОСОБА_3, яка померла 01.07.1989 року, є матір'ю ОСОБА_4, яка померла 30.12.2012 року, та встановити факт, що ОСОБА_4, яка померла 30.12.2012 року, є матір'ю ОСОБА_2, який помер 28.09.2013 року.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання позивача спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2, оскільки спір з даного приводу відсутній, він прийняв спадщину у встановленому законом порядку, оскільки родинні стосунки між ним та спадкодавцем батьком ОСОБА_2 підтверджуються свідоцтвом про народження позивача, актовий запис №1423 від 10.08.1979 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 213, 214, 256, 257, 259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, третя особа Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин та визнання спадкоємцем першої черги, - задовольнити частково.

Встановити, що ОСОБА_3, яка померла 01.07.1989 року, є матір'ю ОСОБА_4, яка померла 30.12.2012 року.

Встановити, що ОСОБА_4, яка померла 30.12.2012 року, є матір'ю ОСОБА_2, який помер 28.09.2013 року.

В іншій частині позову, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: