УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні будинком шляхом виселення; зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - державний нотаріус Першої Дубенської державної нотаріальної контори, про визнання недійсним свідоцтва про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу і зобов'язання виключити запис про право власності, та зустрічним позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу і зобов'язання виключити запис про право власності, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_8 на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Рівненської області від 16 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, свої вимоги мотивуючи тим, що 08 січня 2014 року відділ ДВС Дубенського міськрайонного управління юстиції повідомив ОСОБА_4 про те, що прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна для погашення боргу ОСОБА_6 не відбулися та позивачу було запропоновано залишити за собою арештоване майно в рахунок погашення заборгованості.

ОСОБА_4 зареєстрував право власності на житловий будинок з погосподарськими будівлями по АДРЕСА_1. Позивачу стало відомо, що в будинку проживає син ОСОБА_6 - ОСОБА_5 з сім'єю.

06 червня 2014 року відповідач ОСОБА_5 подав до суду зустрічний позов, який обґрунтовує тим, що свідоцтво про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 14 березня 2014 року посвідчене державним нотаріусом Першої Дубенської державної нотаріальної контори, відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» <nau://ukr/606-14|st61> та на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого начальником відділу ДВС Дубенського МРУЮ 28 лютого 2014 року.

Із акта про передачу майна стягувачу вбачається, що стягувачу передається житловий будинок площею 75,2 кв. м, а не 98,0 кв. м, як вказано у свідоцтві. Державний нотаріус не зазначив на якій підставі було змінено загальну площу житлового будинку. Відсутні дані про те, що стягувач прийняв майно боржника та дату прийняття.

Із свідоцтва про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 14 березня 2014 року зареєстрованого в реєстрі за № 145 вбачається, що стягувач ОСОБА_4 виявив бажання залишити за собою непродане нерухоме майно, що належало ОСОБА_6

ОСОБА_6 звернувся до суду 23 вересня 2014 року із позовом про визнання недійсним свідоцтва про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу і зобов'язання виключити запис про право власності, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що він є власником житлового будинку по АДРЕСА_1.

Акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затверджений начальником відділу ДВС Дубенського МРУЮ 28 лютого 2014 року, складений на підставі постанови державного виконавця відділу ДВС Дубенського МРУЮ ВП № 34134362 від 28 січня 2014 року про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 06 серпня 2014 року дану постанову визнано недійсною, а дії ДВС незаконними.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні будинком шляхом виселення відмовлено.

Визнано недійсним свідоцтво про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 14 березня 2014 року, зареєстроване в реєстрі за № 145 та посвідчене державним нотаріусом Першої Дубенської державної нотаріальної контори.

Зобов'язано державного нотаріуса Першої Дубенської державної нотаріальної контори вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме запис про державну реєстрацію права власності від 14 березня 2014 року № НОМЕР_2, яким зареєстровано за ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 АДРЕСА_2, право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 16 березня 2015 року рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 грудня 2014 року скасовано.

Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_6 задоволено частково.

Визнано недійсним свідоцтво, посвідчене державним нотаріусом Першої Дубенської державної нотаріальної контори Л.Л. Тимощук 14 березня 2014 року та зареєстроване в реєстрі № 145 про передачу стягувачу ОСОБА_4 в рахунок погашення боргу майна, належного боржнику ОСОБА_6, а саме: житлового будинку з господарським будівлями та спорудами АДРЕСА_1, загальною площею 98,0 кв. м, житловою площею 46,0 кв. м на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Стадійчук О.В., 11 квітня 2006 року за реєстровим № 2484, зареєстрованого Комунальним підприємством «Архітектор» Дубенської міської ради в реєстровій книзі № 40, під реєстровим номером № 78, реєстраційний номер 9337. У решті позовних вимог відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_4 та зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_8 - просить скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_4 та відмови у задоволенні зустрічного позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Рівненської області від 16 березня 2015 року, оскільки воно законне та обґрунтоване.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, часткове задоволення зустрічного позову та відмови у задоволенні позову третьої особи, апеляційний суд виходив з того, що постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 04 листопада 2014 року ухвалу господарського суду Рівненської області від 06 серпня 2014 року в частині відхилення вимог скарги скасовано, а в решті залишено без змін. Визнано незаконними дії відділу ДВС Дубенського міськрайонного управління юстиції щодо передачі на реалізацію домоволодіння по АДРЕСА_1 в серпні 2013 року уцінки переоцінки описаного арештованого майна, яке реалізувалося на прилюдних торгах від 16 вересня 2014 року ВП № 341343362 та передачі майна стягувачу в рахунок погашення боргу за актом від 28 січня 2014 року ВП № 341134362.

Постанову ДВС Дубенського міськрайонного управління юстиції від 28 січня 2014 року ВП № 34113462 про передачу майна стягувачу визнано недійсною.

У зв'язку з наведеними обставинами, право власності ОСОБА_4 на спірне майно, запис про яке 14 березня 2014 року внесено в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно № НОМЕР_2 на підставі свідоцтва про передачу майна стягувачу ОСОБА_4 в рахунок погашення боргу ОСОБА_6, посвідченого нотаріусом Першої Дубенської державної нотаріальної контори Тимощук Л.Л. 14 березня 2014 року та підставою посвідчення якого були постанова ДВС Дубенського міськрайонного управління юстиції від 28 січня 2014 року і акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу № ВП 34134162 від 28 січня 2014 року, незаконність яких встановлена судовим рішенням, набуте неправомірне, а тому зазначене свідоцтво підлягає визнанню недійсним.

Доводи касаційної скарги щодо не встановлення причинно-наслідкового зв'язку між неправомірними діями посадових осіб ДВС та діями ОСОБА_4 із реєстрації права власності з подальшою видачею свідоцтва не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_8 - відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 16 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Є.П. Євграфова І.М. Завгородня