САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1544/14-ц
Провадження №2/726/22/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2015 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., при секретарі - Руснак Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем 14.03.2007 року був укладений кредитний договір № CVXRRX 01360113 за умовами якого, відповідач отримав кредит в розмірі 8052,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік.

Позивач вказує, що відповідачем умови договору виконувались не належним чином, у зв'язку із чим, станом на 12.06.2014 року виникла заборгованість яка складається із таких складових:

- заборгованість зі сплати процентів - 27929,49 гривень;

- заборгованість з пені - 83455,40 гривень;

- заборгованість по комісії за користування кредитом - 2125,75;

- штраф (фіксована частина) - 500 гривень;

- штраф (процентна складова) - 4974,49 гривень.

Також вказує, що судовим наказом Садгірського районного суду м. Чернівці від 20.08.2008 року з відповідача на користь позивача вже було стягнуто заборгованість у розмірі 14020,92 гривень, а тому загальна сума заборгованості станом на вказану дату складає 104964,21 гривень.

У зв'язку із викладеним, просять суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість за договором кредиту в сумі 104964,21 гривень.

Представник позивача у судовому засіданні змінив розмір позовних вимог та просив стягнути із відповідача на їхню користь заборгованість в сумі 80832,58 гривень. Заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач надіслав до суду письмові заперечення проти позову в яких вказує, що дійсно між ним та позивачем було укладено кредитний договір, умови якого він виконував не належним чином, проте наказом Садгірського районного суду м. Чернівці з нього вже стягнуто на користь банку 14020,92 гривень, які були сплачені позивачу. Вважає також, що позивачем були пропущені строки позовної давності для звернення до суду з даним позовом. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач дав пояснення аналогічні викладеним в запереченні проти позову, у його задоволенні просив відмовити.

Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи сторін, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, приходить до висновку про необґрунтованість позову та необхідність відмовити у його задоволенні в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно укладеного та в установленому порядку підписаного кредитного договору № CVXRRX 01360113 від 14.03.2007 року відповідачу було надано кредит в розмірі 8052,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на строк 24 місяці, тобто до 14.03.2009 року. (а.с.5).

З розрахунку видно, що дійсно, внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору, загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 12.06.2014 року становить - 104964,21 гривень, проте в подальшому позивачем зменшено розмір неустойки з 83455,40 гривень до 46451,98 гривень.(а.с.4).

Як вбачається із копії судового наказу, виданого Садгірським районним судом м. Чернівці від 20.08.2008 року, із відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» вже було стягнуто 14020,92 гривні, що являлось тілом кредиту. ОСОБА_1 виконав свої зобов'язання перед банком згідно судового наказу та виплатив банку вказану суму, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження ВП № 11029339 від 16.03.2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що згідно виконавчого листа виданого Індустріальним судом м. Дніпропетровська із відповідача на користь позивача була стягнута заборгованість за кредитним договором, яка складається із:

- заборгованості по процентам за користування кредитом - 29018,72 гривні;

- заборгованості по комісії - 4440,76 гривень;

- пені за несвоєчасне виконання зобов'язань - 69874,90 гривні;

- штрафу (фіксована частина та процентна складова) - 5666,72 гривень, а таким чином на загальну суму 99001,10 гривень, судовий збір в сумі 1090,01, також солідарно із нього та ПАТ «Акцент-банк» на користь позивача заборгованість в сумі 10000,00 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 3200,00 гривень.

Хоча із наданих суду сторонами письмових доказів не виявилось можливим дослідити повне рішення суду від 31.10.2013 року, на підставі якого виданий виконавчий лист, все ж таки встановлено, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору, у останнього виникла заборгованість в загальному розмірі 109001,10 гривень, яка, разом із іншими відшкодуваннями, була стягнута з нього на користь позивача. Таким чином, суд приходить до висновку, що за результатами розгляду позову, який був заявлений до того ж самого відповідача з тих самих підстав про які заявляє позивач в даній позивній заяві, Індустріальним судом м. Дніпропетровська вже було ухвалене рішення про стягнення такої заборгованості, а тому повторне та вторинне аналогічне рішення судом ухвалене бути не може.

До того ж, на підставі вищевказаного виконавчого листа, 09.09.2014 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 44664766 відповідно до якої із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 123291,11, яка складається із заборгованості по кредитному договору та інших заборгованостей.

Таким чином судом встановлено, що має місце рішення суду, яке вступило в законну силу, про задоволення позовних вимог банку до того ж самого відповідача з тих самих підстав та в процесі виконання судового рішення відкрито виконавче провадження з його примусового виконання, яке, між тим, в даний час не виконане. За таких умов судом не можуть бути задоволені позовні вимоги позивача. Разом з тим, сума заборгованості, яка підлягає стягненню із відповідача за рішенням Індустріального суду м. Дніпропетровська нарахована станом на 25.07.2013 року. Враховуючи той факт, що зобов'язання ще не виконане належним чином і нарахування штрафних санкцій зупинено не було, позивач вправі вимагати від ОСОБА_1 суму заборгованості, яка виникла станом з 25.07.2013 року по цей час (дату фактичної подачі позову до суду), проте таких вимог представником ПАТ КБ «Приватбанк» заявлено не було. За таких умов позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

В позовних вимогах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя С. В. Мілінчук