Справа№336/6666/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Артемової Л.Г., при секретарі: Аксьоновій О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом, зазначає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.09.2007 року, мають спільну дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Шлюб між сторонами розірваний на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10.11.2014 року. Сторони не дійшли згоди щодо добровільної сплати аліментів в позасудовому порядку. Стан здоровя та матеріальне становище відповідача затвердженням позивачки, дозволяють сплачувати аліментів, інших стягнень за виконавчими документами з нього не провадиться. Відповідач працює диспетчером КП «Водоканал», має постійний заробіток. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі ? частки зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, щомісячно.

Під час проведення судового засідання позивач не була присутня, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позову на зазначених в позові обставинах.

Відповідач також подав письмову заяву, за змістом якої просить розглядати справу без його участі, позов та обставини справи визнає.

Судом визнано можливим розглядати справу за відсутності сторін, в загальному порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, суд на підставі ст. 174 ЦПК України приймає визнання позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, внаслідок чого ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд виходить з правового змісту ч.1 ст. 180, ч. 2 ст. 182, ч.1 ст. 183 СК України, а саме з наявності законодавчо закріпленого обовязку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як встановлено, сторони, які перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.09.2007 року (а.с.8), мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 159281 (а.с.7), актовий запис №1385 від 11.11.2010 року. Шлюб між сторонами розірваний на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10.11.2014 року (а.с.5-6)

Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Позов до суду було предявлено позивачкою 09.09.2015 року, що підтверджується вхідним штампом на позовній заяві (а.с.1).

Сторони мешкають окремо, дитина перебуває на утриманні позивачки, мешкає разом з нею (а.с.9).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, офіційно працевлаштований на посаді диспетчера КП «Водоканал» (адреса підприємства: вул. Артема, буд.61 в м.Запоріжжя), має постійний заробіток, стягнень за іншими виконавчими документами з нього не провадиться.

Задовольняючи позов, крім його визнання відповідачем, суд виходить з законодавчо передбаченого обовязку батьків утримувати дитину та в рівних частках нести витрати з її забезпечення та виховання.

На підставі наведеного суд вважає за доцільне стягувати аліменти з відповідача на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 09.09.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

За змістом ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 487,20 грн., від сплати якого позивачка була звільнена при предявленні позову до суду.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись, ст. ст. 180-184, 191 СК України, ст. ст. 59, 60, 88, 174, 197, 208-210, 212, 214-215, 293, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження: м. Запоріжжя, РНОКПП НОМЕР_1, адреса реєстрації за місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3:

- на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.09.2015 року до досягнення дитиною повноліття;

- судовий збір в розмірі 487,20 грн. в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Г. Артемова