АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про стягнення заборгованості по заробітній платі, моральної шкоди, 3% річних, інфляційних виплат,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про стягнення заборгованості по заробітній платі, 3% річних, інфляційних виплат та відшкодування моральної шкоди, мотивуючи тим, що 10 листопада 2014 року у зв'язку з переходом на дострокову пенсію за віком позивач звільнилась з Відокремленого підрозділу «Шахта Міусинська» Державного підприємства «Донбасантарцит», яке належить до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України. На день звільнення позивача заборгованість по заробітній платі становила 21 981 грн. 31 коп., на час звернення до суду заборгованість не погашена. Обґрунтовуючи свої вимоги саме до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, позивач вказала, що відповідно до наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 25 листопада 2014 року № 841 «Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації у Донецькій та Луганській областях» з 28 листопада 2014 року припинена виробнича та фінансова-господарська діяльність державних підприємств, установ, які належать до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, та знаходяться у зоні проведення АТО. Вважає, що відповідач є правонаступником Відокремленого підрозділу «Шахта Міусинська» Державного підприємства «Донбасантрацит».

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвали нове рішення, яким стягнути на її користь з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 21981,31 грн., 10000 грн. моральної шкоди, 439,39 грн. - 3% річних та інфляційні виплати у сумі 10682,60 грн., мотивуючи тим, що судом порушено норми матеріального права, вважає, що вказані кошти повинна сплатити держава Україна в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України у зв'язку з ліквідацією ДП «Донбасантроцит».

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили.

На підставі ст.. 305 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з'явилися, оскільки вони належно повідомлені, а їх явка до суду апеляційної інстанції не є обов'язковою.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 03 квітня 2006 року працював в Відокремленому підрозділі «Шахта Міусинська» Державного підприємства «Донбасантрацит», про що свідчить копія трудової книжки позивача (а.с.7).

10 листопада 2014 року позивача було звільнено з займаної посади за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України у зв'язку з переходом на пенсію, що також підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с.7,8).

Згідно з довідкою Відокремленого підрозділу «Шахта Міусинська» Державного підприємства «Донбасантрацит» від 10 грудня 2014 року за № 492 заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_2 в період з 01 червня 2014 року по 30 листопада 2014 року становить 21981 грн. 31 коп. (а.с. 4).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не перебувала у трудових стосунках із Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, а тому відповідач є неналежним відповідачем по справі .

Відповідно до ст.. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Позивач не надала суду доказів того, що «Шахта Міусинська» Державного підприємства «Донбасантрацит» ліквідована як юридична особа.

Судом першої інстанції також не перевірялося, чи при припиненні виробничої та фінансово-господарської діяльності державних підприємств, в тому числі «Шахти Міусинської» була дотримана процедура ліквідації, чи був складений ліквідаційний баланс, де була б зазначена в тому числі і заборгованість підприємства перед працівниками.

В матеріалах справи відсутні докази того, що саме Міністерство енергетики та вугільної промисловості України є правонаступником «Шахта Міусинська» Державного підприємства «Донбасантрацит», з яким позивач перебувала у трудових стосунках.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не доведено свої позовні вимоги.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 10 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :