Справа № 362/470/15-ц
Провадження № 2/362/885/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

"03" квітня 2015 р.

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Марчука О.Л.,

при секретарі - Лущик Т.М.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області, треті особи: Управління Держземагенства у Васильківському районі Київської області, Головне управління юстиції у місті Києві, Садове товариство «Акація» про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку загальною площею 0,056 га, що розташована на території Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті її сестри вона звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини померлої. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, оскільки на неї відсутній правовстановлюючий документ.

Представник позивача в судовому засіданні підтримаа позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовільнити з підстав викладених у заяві.

Враховуючи, що відповідач, належним чином був повідомлений, а його представник двічі не з'явивсь в судове засідання та від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи у відсутності його представника, на підставі частини 4 статті 169 та статті 224 ЦПК України, суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалив заочне рішення, оскільки представник позивача не заперечила проти такого вирішення справи.

Представники третіх осіб в судове засідання не прибули.

Тертя особа Головне управління юстиції у місті Києві в заяві надіслані суду просила проводити розгляд справи у відсутності її представника.

Заслухавши представника позивача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

З копії державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, виданого 15 липня 1998 року на підставі рішення Гвоздівської сільської ради № 15 від 26.03.1998 року, вбачається, що ОСОБА_3 була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,056 га, для ведення садівництва, розташована на території Гвоздівської сільської ради (а.с. 7).

Згідно із Свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 21.02.2012 року, ОСОБА_4, як дружина померлого була спадкоємицею майна ОСОБА_3, що складалося також із вказаної земельної ділянки (а.с. 9).

Дана обставина також підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 21.02.2012 року (а.с. 10).

Надана позивачем на підтвердження своїх вимог технічна документація з нормативної грошової оцінки наданої ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,056 га, для ведення садівництва, розташованої на території Гвоздівської сільської ради, на переконання суду свідчить про те, що після смерті свого чоловіка ОСОБА_4, як спадкоємець померлого, вчинила належні та необхідні дії щодо оформлення права власності на вказану земельну ділянку (а.с. 11 - 18).

Зокрема, було складено кадастровий план вказаної земельної ділянки ( а.с. 23, 24).

Також, на заяву (запит) ОСОБА_4, 03.09.2013 року було сформовано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, у якому ОСОБА_3 зазначено власником земельної ділянки площею 0,056 га, для ведення садівництва, розташованої на території Гвоздівської сільської ради (а.с. 22).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла (а.с. 5).

Тобто, у зв'язку із своєю смертю ОСОБА_4 не встигла належним чином у встановлений законом спосіб оформити належне їй право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування після свого чоловіка.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 вересня 2014 року, яке набрало законної сили, з урахуванням ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 20 вересня 2015 року, встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: що вони є рідними сестрами (а.с. 6, 198).

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У визначений законом строк позивач звернулася до державної нотаріальної контори з метою прийняття та оформлення спадщини за законом після померлої сестри.

Постановою державного нотаріуса П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Седлецької Т.А. від 02.10.2014 року Вих. № 3819/02-14/10, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,056 га, для ведення садівництва, розташована на території Гвоздівської сільської ради (а.с. 25).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин 1 і 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Норма статті 125 ЗК України передбачає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Стаття 126 ЗК України визначає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Пунктом 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові правата обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

При цьому суд враховує, що з наведених вище об'єктивних причин спадкодавець позивача також не встигла оформити право власності на спадкову земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

Проте, суд вважає, що такі обставини не перешкоджають позивачу, як і не перешкоджали її спадкодавцю реалізувати своє право на спадкове майно після померлих родичів.

Отже, та обставина, що ОСОБА_4 за життя не встигла переоформити державний акт на право власності на землю на своє ім'я не є достатньою підставою для відмови у визнанні за позивачем права власності на земельну ділянку, яка залишилась після смерті її сестри.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що право позивача щодо спадкування підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно.

За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 125, 126 ЗК України, ст. ст. 1216, 1218, 1268, 1297 ЦК України, ст. ст. 1 - 11, 57 - 62, 64, 169, 208, 209, 212 - 215, 224 - 226 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,056 га, кадастровий номер :03:044:0001, для ведення садівництва, розташовану на території Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий