Справа № 522/5423/15-ц
Провадження номер 2/522/5357/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року Приморський районний суд міста Одеса у складі:

головуючого судді - Шенцевої О.П.,

при секретарі судового засідання Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» про повернення особистих грошових коштів на карту виплат, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити переказ всіх особистих грошових коштів на картки виплат №51 та кредитної картки №581467 зі зняттям пені, нарахованої після закриття кредиту, що знаходиться в ячейці №0553 у 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, суму за кожен виграш від фірм «Семь диамантов», «На дом», «Пошторг Ювей», «Стар Молл», «Букер-букер», повернути на картки виплат за № 724351, зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» перевірити всі ячейки, оформлені на її П.І.П. в м. Дніпропетровськ, м. Київ, м. Одеса, зобов'яати ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити виплату на її особисті рахунки № 5168 7572 2672 4351 та № 581467 протягом одного місяця, зобов'язати судових пристів проконтролювати та перевірити роботу ПАТ КБ «ПриватБанк» протягом одного місяця.

В судове засідання позивач з'явився, підтримала позовні вимоги та просив позов задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений завчасно в установленому законом порядку у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, надіслав до суду заперечення, у яком просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що матеріали справи як не підтверджують того факту, що дії відповідача під час виконання договору про надання банківських послуг були незаконними, так і не підтверджують наявності спричинення позивачу майнової шкоди у розмірі 415 000,00 грн., що за таких обставин свідчить про те, що позивні вимоги позивача щодо зобов'язання ПАТ КБ ПРИВАТБАНК здійснити певні дії є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи, а отже є такими, що не підлягають задоволенню.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, вважає, що позов не обґрунтований, та не підлягає задоволенню.

Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги вказує на те, що вона виграла 415 000 грн., які було перераховано юридичними особами акційного виграшу на картку для виплат позивача, що відкрита в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Також позивач вказує на те, що без оформлення довіреності на третю особу, та без її відома, згоди і письмового дозволу з її сторони всі вищевказані грошові кошти були перераховані працівником ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на резервний рахунок № 1600970 невідомій особі. На підставі вищенаведених доводів позивач вважає, що йому співробітниками ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» завдано матеріальної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення, яка, як вважає позивач, підлягає відшкодуванню за рахунок ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Отже, на підставі вищевикладеного вбачається, що підстава позову позивача витікає із деліктних правовідносин, що за таких обставин свідчить про те, що спірні правовідносини повинні бути вирішенні з урахуванням загальних положень цивільного законодавства про відшкодування шкоди, що регулюється главою 82 ЦК України.

Так згідно вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною першою ст. 1172 ЦК України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

При цьому, з урахуванням правової позиції Верховного суду України, що відображена в п. 2 постанови ПЛЕНУМУ ВЕРХОВНОГО СУДУ УКРАЇНИ N 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Також з п. 5 зазначеної постанови вбачається, що суди повинні мати на увазі, що відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.

Отже, з урахуванням викладеного є зрозумілим, що позовні вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими якщо є підтвердження того факту, що дії відповідача, зокрема його працівника (ів) були незаконними, є підтвердження наявності причиненого позивачу майнової шкоди, а також є безпосередній причинний зв'язок, що свідчить про те, що саме внаслідок незаконних дій працівника (ів) відповідача позивачу завдано матеріальної шкоди. При цьому, зазначені три елементи правопорушення повинні бути у сукупності, оскільки відсутність хоча б одного з вказаних елементів унеможливлює визнання відповідача винним у завданні позивачу майнової шкоди та притягнення його до цивільно-правової відповідальності.

На підставі вказаного позову відділом правового забезпечення Южного ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» перед службою безпеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ініційовано службове розслідування. Згідно висновку служби безпеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 30.04.2015 року № ZAKL-2015/16682172 встановлено, що грошові кошти в розмірі 415 000 грн. на картку для виплат № 724351, що відкрита на ім'я позивача в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», не перераховувались. Також службою безпеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» при перевірці програмного комплексу банку, резервного рахунку № 600970, на який вказує позивач, виявлено не було. Крім того, в ході службового розлідування документів, підтвержуючих відкриття та викоритання депозитарної ячейки № 0553 на им`я, ОСОБА_1 також не виявлено.

При цьому, позивач не надала суду будь-які докази, які б свідчили про те, що з боку як самого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» так і з боку будь-якого працівника (ів) ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є порушення вимог законодавства України, що б підтверджували незаконність дій відповідача.Також відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що взагалі позивачу на картку для виплат № 724351 будь-якими особами було перераховано грошові кошти в розмірі 415 000 грн.

Зазначені вище обставини справи свідчать про те, що позивачем як не доведено незаконність дій з боку відповідача так і не доведено незаконність дій з боку будь-кого з робітників відповідача під час виконання договору про надання банківських послуг;позивачем взагалі не доведено наявність факту спричинення йому будь-якого матеріального збитку.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного вбачається, що матеріали справи як не підтверджують того факту, що дії відповідача під час виконання договору про надання банківських послуг були незаконними, так і не підтверджують наявності спричинення позивачу майнової шкоди у розмірі 415 000,00 грн., що за таких обставин свідчить про те, що позивні вимоги позивача щодо зобов'язання ПАТ КБ ПРИВАТБАНК здійснити переказ всіх особистих грошових коштів позивача на картці для виплат №724351 та кредитної картки № 581467 з зняттям пені, нарахованої після закриття кредиту, своєчасно, що знаходяться в ячейці № 0553 у 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, повернення грошової суми за кожен виграш від фірм «Семь диамантов», «На дом», «Пошторг Ювей», «Стар Молл», «Букер-букер», повернути на картки виплат за № 724351, зобов'язання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» перевірити всі ячейки, оформлені ім'я позивача в м. Дніпропетровськ, м. Київ, м. Одеса, зобов'язання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» здійснити виплату на особисті рахунки позивача №724351 та № 581467 протягом одного місяця, є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи, а отже є такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя:

25.06.2015