БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/1056/15-ц
провадження № 2/361/927/15
РІШЕННЯ

Іменем України

08 квітня 2015 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Петришин Н.М.,

при секретарі Масловській А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙС ТЕРМІНАЛ» про визнання незаконним наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2015 року до суду звернувся ОСОБА_1 із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що був призначений на посаду заступника директора ТОВ «АЙС ТЕРМІНАЛ» наказом № 8-к від 12.05.2014 р. У зв'язку з виробничими питаннями щодо відмови від підпису деяких документів, які не відносяться до його службової діяльності в ТОВ «АЙС ТЕРМІНАЛ», на позивача почав здійснюватися тиск з боку керівництва підприємства.

26 грудня 2014 року о 9-00 год. позивач прийшов на роботу в ТОВ «АЙС ТЕРМІНАЛ», за адресою: смт. В.Димерка вул. Броварська, 152, близько 11-00 год. по службових питаннях поїхав у м. Київ, а після повернення о 14-00 годині охорона ТОВ «АЙС ТЕРМІНАЛ» не впустила позивача на територію підприємства, мотивуючи тим, що начальник охорони та керівництво ТОВ «АЙС ТЕРМІНАЛ» в особі Пухи О.В., заборонив пускати його на територію товариства.

Далі зазначає, що 26.12.2014 р. звернувся до чергової частини Броварського MB ГУ МВС України в Київській області з заявою, про те, що працівники охорони ТОВ «АЙС Термінал» безпідставно не допускають на робоче місце. На робоче місце за адресою: смт. В.Димерка вул. Броварська, 152, позивач з'являвся 29.12.2014 р., 30.12.2014 р., 02.01.2015 р., 05.01.2015 р., 06.01.2015 р., 08.01.2015 р., та 09.01.2015 р., однак, біля воріт ТОВ «АЙС ТЕРМІНАЛ» охорона та начальник охорони підприємства не впускали позивача на територію підприємства, мотивуючи це тим, що команди впустити на територію від керівництва товариства не надходило. На неодноразові дзвінки директору ТОВ «АЙС ТЕРМІНАЛ» Осьмаку Ю.М., та заступнику директора ТОВ «АЙС ТЕРМІНАЛ» ОСОБА_4, останні не відповідали.

10.01.2015 року позивач отримав з ТОВ «АЙС ТЕРМІНАЛ», рекомендований лист, де його повідомлено про звільнення за вчинення прогулу в період часу з 02.01.2015 р. по 08.01.2015 р.

У зв'язку з вказаними обставинами, позивач не мав можливості потрапити на робоче місце із незалежних від нього причин, з актами про відсутність на робочому місці ознайомлений не був. У зв'язку з викладеним, вважає наказ про звільнення незаконним, та таким, що порушує трудові права.

У позовних вимогах позивач просить: визнати незаконним наказ № 1-к від 08 січня 2015 р. про звільнення за вчинення прогулу; зобов'язати ТОВ «АЙС ТЕРМІНАЛ» внести зміни у трудову книжку ОСОБА_1, скасувавши запис про звільнення за п.4 ст.40 КЗпП України; стягнути із відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 2 616,00 грн. та поновити позивача на посаді заступника директора ТОВ «АЙС ТЕРМІНАЛ».

У ході розгляду справи позивач позовні вимоги уточнив та просив стягнути із відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 6 053, 68 грн.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_5 доводи позову підтримали, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача Токарев Г.Я. просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно наказу ТОВ «АЙС ТЕРМІНАЛ» № 8-к від 12.05.2014 року ОСОБА_1 прийнято на посаду заступника директора Товариства з окладом згідно штатного розкладу, з випробувальним терміном три місяці.

Відповідно до наказу ТОВ «АЙС ТЕРМІНАЛ» № 1-к від 08.01.2015 року ОСОБА_1 звільнено з посади заступника директора Товариства на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України в зв'язку з прогулом без поважних причин з 02.01.2015 року по 08.01.2015 року.

На підтвердження доводів заперечення щодо наявності прогулів позивача представником відповідача надано табель виходів за січень 2015 року, копії доповідних записок заступника директора ТОВ «АЙС ТЕРМІНАЛ» ( а.с. 63 ), акти комісії про відсутність працівника на роботі від 02.01.2015 року ( а.с. 65 ), 05.01.2015 року (а.с. 66 ), та від 06.01.2015 року ( а.с. 71 ), акти відвідування працівника за домашньою адресою від 05.01.2015 року та від 06.01.2015 року ( а.с. 70, 75 ).

Матеріалами справи встановлено, що 05.01.2015 року ТОВ «АЙС ТЕРМІНАЛ» направлено на ім'я ОСОБА_1 за адресою: м. Київ, вул. Прирічна б. 5 кв. 204, лист вих. № 05/01-1, згідно якого Товариство вимагає надати пояснення щодо його відсутності на роботі протягом усього робочого дня 02.01.2015 року та 05.01.2015 року з 09 год. 00 хв. по 17 год. 30 хв. Разом із листом ОСОБА_1 направлено для ознайомлення акти про відсутність працівника на роботі від 02.01.2015 року та від 05.01.2015 року.

06.01.2015 року ТОВ «АЙС ТЕРМІНАЛ» повторно направлено лист ОСОБА_1 за вищевказаною адресою, де товариство просить надати пояснення щодо відсутності на роботі.

У судовому засіданні встановлено, що позивач отримав наказ про звільнення та трудову книжку 29.01.2015 року.

Свідок ОСОБА_7, яка є дружиною позивача, у судовому засіданні пояснила, що 05.01.2015 року заїжджала із чоловіком до його місця роботи, однак охоронці не впустили чоловіка на територію ТОВ «АЙС ТЕРМІНАЛ». Також прояснила, що перебувають із чоловіком у дружніх стосунках із директором ТОВ «АЙС ТЕРМІНАЛ» Осьмак Ю.М. та його заступником ОСОБА_4, які неодноразово приїжджали в АДРЕСА_1, тобто за місцем проживання їх сім'ї.

Свідок ОСОБА_4, який є заступником директора ТОВ «АЙС ТЕРМІНАЛ» та знайомий із позивачем близько 20 років, пояснив, що ОСОБА_1 перестав з'являтися на робочому місці ще з 26.12.2014 року, однак, доповідну про відсутність на роботі свідок написав лише 02.01.2015 року. Листи про надання пояснень направлялись за адресою позивача у м. Києві, як на єдину адресу, яка була зазначена позивачем у документах. Щодо будинку у Рожнах, свідок пояснив, що йому не було відомо, кому належить даний будинок та чи проживає там позивач постійно. Також зазначив, що робоче місце позивача знаходилось на території магазину, доступ до якого був вільний.

Свідок ОСОБА_8, працівник ТОВ «АЙС ТЕРМІНАЛ», пояснив, що акт про відсутність на роботі складали у приміщенні магазину, де йому повідомили про відсутність на роботі ОСОБА_1 Разом із комісією виїжджали за місцем проживання відповідача у м. Києві, однак там нікого не було.

За змістом ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, які до даної справи не відносяться. Докази повинні подаватись сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно із п. 4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: 4) прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» звільнення з підстав п. 4 ст. 40 КЗпП здійснюється з додержанням вимог ст.ст. 147-1, 148, 149 КЗпП. Таким чином, звільнення за вчинення працівником прогулу є видом дисциплінарного стягнення і має застосовуватися з додержанням порядку установленого для застосування дисциплінарного стягнень.

Згідно з ст. 148 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується за виявлення проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування у відпустці.

На обґрунтування доводів позовних вимог, позивач посилався на те, що з 26.12.2014 року та по час звільнення охорона ТОВ «АЙС ТЕРМІНАЛ» перешкоджала йому потрапити на своє робоче місце, що мало наслідком вчинення прогулу та прийняття наказу про звільнення. Разом з тим, вказані доводи позивача спростовуються матеріалами справи та наявними доказами виходячи з наступного.

Із копії заяви ОСОБА_1 від 12 травня 2014 року про прийняття на роботу вбачається, що він ознайомлений з правилами внутрішнього трудового розпорядку, умовами праці та її оплатою. Написання зазначеної заяви позивач не заперечував у судовому засіданні.

Згідно правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «АЙС ТЕРМІНАЛ» за 30.04.2014 року (надалі «Правила»), положення яких є обов'язковими для всіх працівників, у Товаристві встановлено наступний режим робочого часу: початок роботи - 09.00 годин, перерва для відпочинку та харчування 13.00-14.00, закінчення роботи 18.00 годин (п. 5.1. розділу V. Правил «Робочий час і час відпочинку»). За заступником директора закріплено наступний об'єкт підприємства, де працівник виконує роботу - приміщення Магазину ( літера Г, магазин ) комплексу ТОВ «АЙС ТЕРМІНАЛ» … ( п. 6.5. Правил )

Із технічної документації та показів свідків вбачається, що робоче місце позивача знаходилось на території, яка не є огородженою та має вільний доступ.

У судовому засіданні позивач пояснював, що 26.12.2014 року та 09.01.2015 року звертався до чергової частини Броварського MB ГУ МВС України в Київській області про те, що його не допускають на підприємство.

Як видно із Висновку від 05.01.2015 року перевірки по повідомленню ОСОБА_1 від 26.12.2014 року, старшим дільничним інспектором міліції підполковником міліції Берегієм В.М. встановлено, що між ОСОБА_1 та керівництвом ТОВ «Айс Логістик» склалися не вирішені цивільно-правові відносини, стосовно оренди ОСОБА_1 службового приміщення та холодильних камер на території ТОВ «Айс Логістик». Аналогічні обставини підтверджуються також і Висновком ст. ДІМ Броварського MB ГУ МВС України в Київській області Берегія В.М. від 17.01.2015 року щодо перевірки повідомлення ОСОБА_1 від 09.01.2015 року.

Таким чином, покази свідка ОСОБА_7, яка є дружиною позивача, спростовуються матеріалами справи та не підтверджують доводів позовних вимог.

Крім того, посилання позивача на ті обставини, що керівництву підприємства була відома адреса фактичного проживання позивача, за якою необхідно було направляти кореспонденцію та здійснювати виїзд комісії, також є безпідставними, оскільки згідно наявних на підприємстві документів, єдиною адресою проживання, про яку повідомляв позивач ТОВ «АЙС ТЕРМІНАЛ» є адреса місця реєстрації у м. Києві по вул. Прирічна б. 5 кв. 204.

Таким чином, позивачем не надано жодних доказів вчинення прогулу із поважних причин, а з наведених вище підстав позовні вимоги про визнання наказу ТОВ «АЙС ТЕРМІНАЛ» № 1-к від 08.01.2015 року про звільнення є недоведеними у судовому засіданні, тому у їх задоволенні слід відмовити.

Не підлягають задоволенню і позовні вимоги про зобов'язання відповідача внести зміни у трудову книжку ОСОБА_1, скасувавши запис про звільнення за п.4 ст.40 КЗпП України, стягнення із відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та поновлення на посаді заступника директора ТОВ «АЙС ТЕРМІНАЛ», оскільки такі вимоги є похідними від вище зазначеної позовної вимоги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40, 148 КЗпП України, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Петришин Н. М.