Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 300/630/15-ц

Провадження № 2/300/261/2015

09.09.2015 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Вотьканича В.А., за участю:

секретаря судового засідання Іванової Н.Я., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи Воловецької селищної ради Воловецького району Закарпатської області ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Воловецька селищна рада Воловецького району Закарпатської області (далі Воловецька селищна рада) про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із сусіднім землекористувачем, установив:

29.07.2015 р. ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Воловецька селищна рада про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із сусіднім землекористувачем, в якому просила: визнати неправомірною відмову відповідача у підписанні акту погодження меж земельної ділянки та визнати за нею право на погодження і затвердження Воловецькою селищною радою землевпорядної документації з метою отримання земельної ділянки у власність.

Позов обґрунтовується тим, що за рішенням сорокової сесії шостого скликання Воловецької селищної ради від 24.06.2014 р. № 855 позивачці було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,06 га в смт. Воловець, вул. Карпатська, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

З метою виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність 19.03.2015 р. позивачка уклала договір № 21/03/15 про надання послуг з виготовлення проекту землеустрою. Після виготовлення проект землеустрою був погоджений відділом містобудування, архітектури та цивільного захисту Воловецької РДА висновком 20.03.2015 р. та наданий для погодження сусідньому землекористувачу відповідачу ОСОБА_2, який відмовився погодити проект землеустрою з тих підстав, що сусідня земельна ділянка є в його користуванні та належить йому, хоч правовстановлюючих документів на неї він не надав.

Позивачка вважає, що відповідач чинить їй перешкоди у реалізації свого права на приватизацію земельної ділянки, а тому просила захистити її права в судовому порядку.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав покликаючись на обставини викладені в позовній заяві та пояснив, що відмова відповідача ОСОБА_2 від погодження меж земельної ділянки є безмотивною та безпідставною, оскільки на суміжну ділянку, яка є в його власності була виготовлена відповідна документація, межі винесені в натурі. При цьому межі земельної ділянки, яка відведена позивачці для надання у власність збігаються з межею земельної ділянки відповідача, не накладаються на межі сусідніх ділянок та не порушують прав суміжних землекористувачів. Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав мотивуючи свою позицію тим, що він є власником земельної ділянки в смт. Воловець по вул. Карпатській, а земельна ділянка, яку позивач має намір приватизувати межує з його земельною ділянкою. Цю прилеглу земельну ділянку він очистив від чагарників, сміття і користувався нею з метою отримати у власність. Через ці обставини він не підписав акт погодження меж сусідніми землекористувача. Просив у позові відмовити.

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив, що Воловецька селищна рада проти позову заперечила з тих підстав, що вона не відмовляла позивачеві в погодженні спірної земельної ділянки, але акт дослідження та погодження земельної ділянки у натурі (на місцевості) підписується представником ради тільки після погодження з суміжними землекористувачами. За відсутністю такого погодження з боку відповідача ОСОБА_2 у селищного голови відсутні правові підстави для погодження землевпорядної документації позивача.

Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши надані ними письмові докази суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що за рішенням сорокової сесії шостого скликання Воловецької селищної ради від 24.06.2014 р. № 855 позивачці було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,06 га в смт. Воловець, вул. Карпатська, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно з Висновком відділу містобудування, архітектури та цивільного захисту Воловецької РДА за № 92 від 20.03.2015 р. до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0423 га в смт. Воловець, вул. Карпатська погоджено передачу у власність позивачки зазначеної земельної ділянки.

З метою узгодження меж земельної ділянки, що відводиться, був складений акт встановлення меж земельної ділянки, щодо підписання якого позивач неодноразово звертався до суміжного користувача ОСОБА_2, який відмовив у підписанні цього акту з тих підстав, що ця земельна ділянка належить йому.

На підтвердження своїх доводів відповідач надав суду копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 443837 від 07 травня 2008 року, виданого на підставі рішення Воловецької селищної ради від 22.01.2008 р., з якого вбачається, позивач є власником земельної ділянки площею 0,0700 га в смт. Воловець, урочище «Ровінь» Воловецького району Закарпатської області.

З акту про перенесення в натурі меж земельної ділянки наданої для індивідуального будівництва ОСОБА_2Д від 29.05.2002 р. видно, що площа земельної ділянки яка передана відповідачу для забудови становить 0,0700 га.

Під час судового розгляду справи представник позивачки доводив, що відповідач перешкоджає йому в складанні та оформленні землевпорядної документації, чим порушує його право на отримання в приватну власність земельної ділянки.

Відповідно до п. 6 ст. 123 ЗК України проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Чинним законодавством визначені правові засади користування земельними ділянками суміжними користувачами у розділі III ЗК України, зокрема п. (г) ст. 96, ст. ст. 103, 104, 106, 198 ЗК України, згідно з якими землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними; власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

З огляду на вищевикладені обставини та законодавчі норми, які регулюють узгодження меж земельної ділянки, суд погоджується з доводами позивача, що дії відповідача, який відмовився підписати акт погодження меж земельної ділянки є неправомірними.

Зважаючи на встановлені судом обставини надання Воловецькою селищною радою позивачці дозволу на розробку проекту землеустрою з відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0423 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також висновок відділу містобудування, архітектури та цивільного захисту Воловецької РДА за № 92 від 20.03.2015 р. до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0423 га в смт. Воловець, вул. Карпатська про надання земельної ділянки у власність позивачки, згідно зі статтями 123, 151 ЗК України позивач набув права на розробку проекту землеустрою з відведення земельної ділянки, що межує із земельною ділянкою, землекористувачем якої є відповідач ОСОБА_2 Вказані норми передбачають також узгодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами і, виходячи з вимог добросусідства, відповідач мав право відмовити в узгоджені цих меж з підстав, визначених законом.

Судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_2 рішення Воловецької селищної ради щодо надання позивачці дозволу на розроблення проекту землеустрою від 24.06.2014 р. № 855 при узгоджені місця земельної ділянки не оскаржувалося, але відмовою в погоджені меж цієї ділянки відповідач перешкодив позивачці в оформленні прав на земельну ділянку.

Відповідно ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; застосування інших, передбачених законом, способів. Керуючись вказаною нормою, позивачка скористалася правом захисту своїх прав та передала спір на вирішення суду.

З досліджених судом доказів суд встановив, що обставини, через які відповідач відмовився погоджувати межі спірної земельної ділянки не повязані з порушенням його права власності на земельну ділянку, як сусіднього землекористувача, а мотиви про прибирання території та очищення її від чагарників не можуть бути підставою для відмови в погодженні проекту землеустрою для надання у власність позивачки земельної ділянки, яка позивачу не належить.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є правомірними і його право на приватизацію земельної ділянки підлягає судовому захисту у спосіб зазначений у позовній заяві.

На підставі ч.1 статті 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача ОСОБА_2 відповідно до пункту 1.2 ч.2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати в сумі 487 гривень 20 копійок.

Керуючись статтями 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд вирішив:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Воловецька селищна рада Воловецького району Закарпатської області про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із сусіднім землекористувачем задовольнити повністю.

Визнати неправомірною відмову ОСОБА_2 у підписанні акту погодження меж земельної ділянки із суміжним землекористувачем позивачу ОСОБА_4 для передачі їй у власність земельної ділянки площею 0,0423 в смт. Воловець, вул. Карпатська Воловецького району..

Визнати за ОСОБА_4 право на погодження та затвердження Воловецькою селищною радою Воловецького району Закарпатської області землевпорядної документації з метою передачі у власність земельної ділянки площею 0,0423 в смт. Воловець, вул. Карпатська Воловецького району у власність позивача ОСОБА_4.

Рішення набирає чинності по закінченні строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Воловецький районний суд.

Головуючий В.А. Вотьканич