Справа № 263/5506/15-ц
Провадження № 2/263/1941/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 р. м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Скрипниченко Т.І., при секретарі Момот А.М., розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики , -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він позичив відповідачу кошти за письмовими розписками, а саме 3000 доларів США 30.06.2012 року та 10000 доларів США 12.04.2013 року. Зазначені кошти відповідач зобов'язався повернути 3000 доларів 31.12.2012 року та 10000 доларів США 31.12.2013 року. Позивач вимагав повернути борг, відповідач обіцяв борг повернути, але зник та борг не повертає. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу за розписками, 3% річних за порушення грошових зобов'язань, інфляційні витрати та моральну шкоду, яка йому заподіяна діями відповідача, оскільки він тепер не може йому довіряти, розраховував на витрати грошей на свої потреби, все це викликає обурення у позивача. Всього просить стягнути 101240,24 грн. за першою розпискою та 333114,10 грн. за другою розпискою, моральну шкоду у сумі 1000 грн. та судові витрати.

Позивач та його представник адвокат Мироненко О.В. в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, наполягали на задоволені позову та не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду підстав, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується оголошенням у газеті «Урядовий кур'єр» № 166 від 10.09.2015 року.

З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права та обов'язки сторін, справа розглянута у відсутності відповідача при заочному розгляді, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 30.06.2012 року отримав у борг від ОСОБА_4 суму в розмірі 3000 доларів США, та 12.04.2013 року - 10 000 доларів США, про що власноруч написав розписки, в яких зазначив, що зобов'язується повернути грошові кошти в строк до 31.12.2012 року по розписці від 30.06.2012 року та 31.12.2013 року по розписці від 12.04.2013 року. В добровільному порядку відповідач відмовляється повернути суму боргу у зв'язку з чим позивач повинний звернутися до суду не маючи іншого способу захистити свого права.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (в т.ч. грошові кошти у такій самій сумі) в строк та в порядку, що встановлені договором.

За ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства.

Вимогами ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач свої зобов'язання по поверненню суми боргу у вказаний в договорі строк не виконав, у зв'язку з чим сума боргу та 3% річних за договором позики підлягає стягненню.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором. Позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача в іноземній валюті в доларах США, тому суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню борг за кредитним договором у гривнях за офіційним курсом на день платежу, тобто на день ухвалення судового рішення. Відповідно до відомостей на офіційному сайті НБУ курс гривні по відношенню до долара США станом на 24.09.2015 року становить 21,575129 грн. за 100 доларів США. Отже з відповідача на користь позивача підлягають стягненню загалом 13000 доларів США, що за курсом гривні по відношенню до долара США становить 280475 грн.

Враховуючі, що за вимогами ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, позивачем надано у позовній заяві розрахунок 3% за період з 01.01.2013 року по 01.04.2015 року, що складає 1745,54 грн. за розпискою від 30.06.2012 року та 3219,1 грн. за розпискою від 12.04.2013 року, відповідачем зазначений розрахунок не спростовано. Однак, судом встановлено арифметичну помилку у зазначеному розрахунку, оскільки період з 01.01.2013 року по 01.04.2015 року складає 821 день, а не 886, як зазначає позивач у позові. На час виникнення зобов'язання за розпискою від 30.06.2012 року 01.01.2013 року курс гривні по відношенню до долара США складав 7,99 грн., отже 3000 доларів США відповідало 23970 грн., 3% річних складає 23970 грн. / 100% Х 3%/ 365 днів Х 821 день = 1617,49 грн., а не 1745,54 грн., як зазначив відповідач. Розрахунок 3% річних за розпискою від 12.04.2013 року виконано вірно за 455 днів прострочки, але допущено арифметичну помилку при розрахунку самої суми ( 10000 доларів США станом на 01.01.2014 року складало за курсом гривні по відношенню до долара США ( 7,99 грн.) 79900 грн., 3% річних складає 79900 грн. /100% Х 3%/ 365 днів Х 455 днів = 2988,04 грн., а не 3219,1 грн., як зазначив позивач у позові.

Таким чином на користь позивача підлягає стагненню загальна сума 285080,53 грн.

Як передбачено нормами Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає Тому норми ч. 2 ст. 625 ЦК щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки

прострочення грошового зобов'язання, яке визначене у гривні. Тому позовні вимоги щодо стягнення боргу з урахуванням індексації задоволенню не підлягають.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, майном або в інший спосіб. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При цьому слід зазначити, що наслідки порушення договору позичальником встановлені ст. 625 та ст. 1050 Цивільного Кодексу України. Вказані норми діючого законодавства не передбачають відшкодування моральної шкоди, також не передбачає таких наслідків порушення укладеного договору позики і сам договір, відтак, відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 у частині стягнення на його користь з відповідача моральної шкоди у розмірі 1000 грн.

Оскільки суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, то з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати - судовий збір, відповідно до ст. 88 ЦПК України, а саме у розмірі пропорційному задоволеним позовним вимогам . Позивачем було сплачено 3654 грн. судового збору за позовні вимоги у загальній сумі 434354,34, судом задоволені позовні вимоги у сумі 285080,53 грн., що складає 65,63 % від позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовийзбір у розмірі 2398,12 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 11,60, 84, 88, 208, 209, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 1047, 1049 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за розписками в розмірі 13000 доларів США, що еквівалентно 280475 гривням, 3% річних 4605,53 грн., та витрати по сплаті судового збору в сумі 2398,12 грн, а всього 287478 грн. (двісті вісімдесіт сім тисяч чотириста семдесят вісім ) грн 65 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто суддею, яким воно було винесено, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана в перебігу десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суд Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя. Особам, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутні при проголошенні судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів від дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.І.Скрипниченко