ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7511/15-ц
провадження № 2/753/4398/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2015 р. Дарницький районний суд м.Києва в складі судді Вовка Є.І., при секретарі Германенко В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» про стягнення суми страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом щодо стягнення на користь ОСОБА_2 з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» суми страхового відшкодування у розмірі 47639 грн. 92 коп., 1070 грн. витрат на проведення експертизи та судового збору.

З обґрунтування заявлених вимог вбачається їх обгрунтування наступними обставинами.

15.11.2014 року відбулася ДТП з вини ОСОБА_3 (цивільна відповідальність якого за твердженням позивача була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Україна»), який керуючи автомобілем, вчинив зіткнення з автомобілем з номерним знаком НОМЕР_1, який належить позивачу.

Крім того, внаслідок вказаної ДТП автомобіль з номерним знаком НОМЕР_1, був пошкоджений, у зв"язку з чим позивачу було заподіяно майнову шкоду на суму 47639 грн. 92 коп., а також 1070 грн. позивач витратив на оплату висновку спеціаліста з визначення розміру вищевказаної матеріальної шкоди.

У письмовій заяві від 26.05.2014 року представник позивача просив позов задовольнити. Не заперечував проти «заочного рішення».

Відповідно до положень ст.61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Дослідивши та проаналізувавши наведені дані, всі інші матеріали справи, в тому числі, копії: постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року у справі №752/19674/14-п, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

З постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року (а.с.5) у справі №752/19674/14-п щодо притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ст.124 КУпАП, зокрема вбачається, що 15.11.2014 року в м. Києві дійсно відбулася ДТП з вини ОСОБА_3, який керуючи автомобілем з номерним знаком НОМЕР_2, вчинив зіткнення з автомобілем з номерним знаком НОМЕР_1 (який належить позивачу копія свідоцтва а.с.16), що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

При цьому, у наданому стороною позивача незавіреному витягу (з не вказаним на ньому джерелом походження а.с.6) з посиланням на поліс №АС/3979100 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не міститься посилання на страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_3, а отже цей витяг не є належним та допустимим доказом наявності у відповідача зобов»язань щодо страхування вказаної цивільної-правової відповідальності ОСОБА_3, при цьому, інших до суду не надано.

При цьому, стороною позивача не враховано, що відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Закону.

Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплатити другій стороні, або іншій особі страхову виплату.

Згідно з положеннями п.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, при цьому позовні вимоги до ОСОБА_3 позивачем не заявлені.

Крім того, позивачем не враховано, що відповідно до положень ч.2 ст.61 Конституції України - юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Враховуючи викладене, а також, що вимоги щодо витрат на проведення експертизи є похідними від інших вищенаведених вимог, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити у повному обсязі як у безпідставних та недоведених.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України належить судові витрати по справі у виді судового збору зарахувати в доход держави.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 214, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» про стягнення суми страхового відшкодування.

Судові витрати у виді судового збору зарахувати в доход держави.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: