РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого- судді - Григор'єва Б.П.

при секретарі - Вакуленко Л.І.

за участю прокурора - Карагодіної Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, збереження права на житло, стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що малолітній ОСОБА_2 перебуває на обліку служби у справах дітей Комінтернівського району м. Харкова, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Мати дитини ОСОБА_3 багато років зловживала алкогольними напоями, не працює, не займається вихованням, належним утриманням дитини. Спеціалістами служби та оперуповноваженими СКМСД Комінтернівського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області неодноразово з матір'ю проводилися профілактичні бесіди щодо посилення контролю за навчанням дитини, недопустимість вживання алкогольних напоїв, вона неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності у відповідності до ст. 184 КУпАП. Заходами служби малодітній СанжаревськийДмитро неодноразово влаштовувався до притулку для дітей, але позитивних результатів це не дало. Родина мешкає в двокімнатній квартирі, стан квартири антисанітарний, нагромадження речей, коробок, сміття, у дитини відсутнє спальне місце, місце для навчання, пересуватися по квартирі неможливо у зв'язку з великою кількістю бруду, речей, сміття. У відповідності до характеристики шкоди-інтернату № 14 мати характеризується негативно, схильна до вживання алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, нехтує вихованням сина, моральний клімат в родині незадовільний, між членами родини (разом мешкає бабуся дитини) відбуваються постійні сварки, образи. Результатом байдужого ставлення до дитини стало те, що у вересні 2013 року Комінтернівський районним судом м. Харкова була винесена ухвала про застосування до ОСОБА_2 примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження, у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 зателефонував до міліції і повідомив про замінування ХЗОШ № 91. У жовтні 2013 року неповнолітній скоїв фізичне насильство у відношенні бабусі. У травні 2014 року ОСОБА_2 влаштовано до ЦСРД «Гармонія», не він перебуває по цей час. 28.08.2014 року в ході проведення Всеукраїнської акції рейд «Урок» з метою з'ясування можливості повернення дитини на виховання матері були обстежені житлово-побутові умови родини. Було встановлено, що вимоги служби мати не виконала, сміття та бруду в квартирі стало ще більше, умов для проживання дитини не створено. За інформацією ЦСПРД «Гармонія» на момент влаштування неповнолітній був педагогічно занедбаним, не мав навичок самообслуговування, агресивним, схильним до бійок, у стосунках прихильність виявляє до бабусі, а не до матері. Схильний до скоєння правопорушень, потребує постійного контролю дорослих, але мати не має на сина впливу. Мати палить в присутності сина, більш того не заперечує проти шкідливої звички ОСОБА_2, сама дає йому цигарки. За таких обставин з урахуванням уточненої позовної заяви просить позбавити батьківських прав ОСОБА_5 у відношенні її сина ОСОБА_2, зберегти за малолітнім ОСОБА_2. право на житло за адресою: АДРЕСА_1, стягнути з відповідачки аліменти та утримання ОСОБА_2 в розмірі 25 % від усіх видів заробітку.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні, викладеним в позові та просила позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітнього сина, зберегти за малолітнім право на житло, стягнути з відповідачки аліменти та утримання ОСОБА_2 в розмірі 25 % від усіх видів заробітку.

Відповідачка та її представник у судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись, на те, що відповідач ОСОБА_1 дійсно певний час зловживала спиртними напоями, в квартирі не прибирала, але незважаючи на це любить свого сина, піклується про нього. З вересня 2013 року переглянула свої погляди на життя, коли дізналась про свою тяжку хворобу у вигляді цирозу печінки та страху, що її можуть позбавити батьківських прав. Вона перестала зловживати спиртними напоями, прибралась в квартирі, постійно відвідує сина в ЦСРД «Гармонія», їх стосунки покращились, син казав, що не хоче, щоб її було позбавлено батьківських прав та він хоче повернутись до дому, жити разом з нею. Також в позові не обґрунтовано, що вона ніде не працює, оскільки вона працювала швайкою, однак це було не офіційно, на даний час в зв'язку з тяжким станом здоров'я, працювати не може. Вимога щодо збереження права на житло є необґрунтованою, оскільки квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності матері відповідачки. На даний час в квартирі створені всі умови для проживання дитини та можливості навчання. Відносини між сином та бабусею наладжені, вважає неприпустимим позбавляти дитину матері без його бажання. Також заперечувала проти стягнення аліментів, оскільки бажає, щоб дитина проживала є нею та вона буде її утримувати.

В судовому засіданні прокурор - Карагодіна Л.О. вважала, що позов задоволенню підлягає за наведених позивачем підстав.

Заслухавши думку прокурора, пояснення представник позивача, відподачки та її представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Комінтернівського районного управління юстиції, актовий запис № 409.

Відповідно до висновку № 430 від 03.10.2014 року вказано, що Департамент праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей вважає за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав щодо її малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до акту прийому дитини до Харківського ОЦСПРД «Гармонія» від 16.05.2014 року, вказано, що ОСОБА_2 влаштован до центру, причина влаштування - дитина потребує соціально-психологічної реабілітації.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 11.04.2014 року, вказано, що мати ОСОБА_1 хворіє та за станом здоров'я не може виконувати батьківських обов'язків, мати та бабуся не можуть вплинути на дитину, немає ніякого порозуміння.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 05.01.2015 року, вказано, що мати ОСОБА_1 представника ССД до квартири не пустила, спілкуватись відмовилась.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 24.02.2015 року, вказано, що матері ОСОБА_1 вдома не було, бабуся комісію до квартири не пустила. ОСОБА_1 надала пояснення, що в цей день пішла з квартири та забрала ключі, тому навіть бабуся не могла потрапити додому та чекала на її повернення на вулиці до 19-00 години.

Відповідачкою надана до суду характеристика видана головою правліня ОСББ «Старт» 28.10.2014 року, в якій вказано, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1, з грудня 1995 року. За час проживання за даною адресою громадський спокій не порушувала, скарг від жильців не надходило.

Стаття 150 Сімейного кодексу України, передбачає обов'язок батьків піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, матері, так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позбавленню батьківських прав можуть передувати превентивні заходи впливу на батьків, а саме: бесіди, попередження з боку органів опіки і піклування, органів внутрішніх справ, надання сім*ї необхідної допомоги, накладення адміністративної від повільності, відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав.

Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.

Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перерахована в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.

У п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов»язками.

За змістом ст.3,9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27.09.1991р., у всіх діях щодо дітей, у тому числі коли дитина розлучається з одним з батьків, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, Декларація прав дитини від 20 листопада 1959 року містить принцип 6, за яким дитина може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації, тобто перевага надається матері.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_1 знає як нормальну людину, раніше вона вживала спиртні напої, але все більше року вона перестала вживати спиртне. ОСОБА_2 гарний хлопець, вона була вдома у відповідачки та бачила, що там існують всі умови для проживання дитини, мається місце для навчання.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що знає сім*ю ОСОБА_2 з 1978 року, це нормальна родина, певний час ОСОБА_1 вживала спиртні напої, але це було не часто, деякий вона не працювала. Вдома у сім*ї ОСОБА_1 вона не була, про те, що ОСОБА_2 прогулює школу їй нічого невідомо. Знає, що мати та син люблять один одного. Вже більше року ОСОБА_1 зовсім не вживає спиртних напоїв. Дмитро добре спілкується з людьми, допомагав їй донести сумку. Мати та бабуся часто їздять до інтернату, щоб провідати ОСОБА_2.

Також у судовому засіданні був допитаний ОСОБА_2., який пояснив, що любить свою матір, бабусю, він ночував вдома, не «бомжував», вдома у нього є місце для навчання та відпочинку, від бажає повернутись додому та не хоче, щоб його матір було позбавлено батьківських прав.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов*язків.

Таким чином, в судовому засіданні позивачем не було надано достатніх доказів протиправної поведінки ОСОБА_1 або її хвороби з приводу алкоголізму чи наркотичного захворювання.

Зловживання понад два роки назад спиртними напоями та наявність сміття в квартирі не дають підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно малолітньої дитини, також суд при ухваленні рішення враховує покази свідків та думку дитини - ОСОБА_2, який заперечує проти позбавлення його матері батьківських прав та бажає повернутись додому, а тому суд виходячи з інтересів та бажання дитини, вважає позовні вимоги не обґрунтованими й такими що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, ст.ст.150, 164 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, суд ,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, збереження права на житло - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Б. П. Григор'єв