АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи:659/530/15-ц Головуючий в 1 інстанції: Цесарська О.С. Номер провадження 22ц/791/2659/15 Доповідач - Іванова І.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого - Іванової І.П.

суддів: Базіль Л.В., Прокопчук Л.П..,

при секретарі - Прушинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

на рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 02 вересня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування Верхньосірогозької сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, служба в справах дітей Нижньосірогозької райдержадміністрації Херсонської області про визначення місця проживання дитини

та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи: орган опіки та піклування Верхньосірогозької сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, служба в справах дітей Нижньосірогозької райдержадміністрації Херсонської області про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з 24.09.1994року по 23.07.2015року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від якого вони мають двох дітей, а саме: повнолітню доньку - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітню доньку - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також зазначив, що з червня 2015 року вони з відповідачкою припинили спільне проживання, між собою домовилися щодо проживання неповнолітньої доньки почергово з ним та з матір'ю, проте дитина відмовляється відвідувати матір, яка в свою чергу повідомила його про намір змінити місце проживання та забрати з собою доньку, в зв'язку чим позивач просив визначити місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним.

Під час розгляду справи ОСОБА_3 звернулась до ОСОБА_3 з зустрічним позовом в якому просила визнати місце проживання малолітньої доньки - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з нею, посилаючись на те, що після припинення проживання з ОСОБА_3, вона проживає за місцем проживання своєї матері, де для доньки є всі необхідні умови для життя і розвитку.

Також зазначила, що має постійний дохід, працює продавцем в магазині, на обліку у лікаря психіатра-нарколога не перебуває, спиртними напоями не зловживає, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалася.

Рішенням Нижньосірогозького районного суду Херсонської області у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи - орган опіки та піклування Верхньосірогозької сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, служба в справах дітей Нижньосірогозької райдержадміністрації, про визначення місця проживання дитини відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, треті особи - орган опіки та піклування Верхньосірогозької сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, служба у справах дітей Нижньосірогозької райдержадміністрації Херсонської області задоволено.

Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1., разом з матір'ю - ОСОБА_3.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 243 гривні 60 копійок судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

В апеляційні скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_2 просить взяти до уваги думку малолітньої ОСОБА_5 про бажання проживати з батьком, та скасувати рішення суду.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

Судом встановлено, що сторони до червня 2015 року перебували у шлюбі, мають малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається у Верхньосірогозської загальноосвітньої школі. Як ОСОБА_3, так і ОСОБА_1 характеризуються позитивно. Умови проживання і ОСОБА_3 і ОСОБА_1 є задовільні для проживання, розвитку, виховання неповнолітньої ОСОБА_5.

Заслухавши доповідача, сторони, їх представників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційні скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3 та задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_3, суд першої інстанції брав до уваги вік дитини, забезпечення необхідних умов для виховання, розвитку дитини як дівчинки, характеристики сторін, висновки органу опіки та піклування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» роз'яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Тому довід апелянта ОСОБА_3 що суд не взяв до уваги більш комфортніші умови проживання в його будинку ніж в будинку, де проживає ОСОБА_3, є без підставним.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у Принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Як передбачено ч.2ст.6 СК України, малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.

Довід апелянта - представника ОСОБА_3- ОСОБА_2, що не з'ясувавши думку дитини про її бажання де і з ким проживати, суд першої інстанції дійшов невірного висновку, не відповідає вимогам закону.

Ч.4.ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Суд першої інстанції, ретельно дослідивши всі докази, не знайшов виняткових обставин для розлучення доньки з матір'ю. Більш того, ОСОБА_3, як було з'ясовано в судовому засіданні, довгий час не працювала, всю свою увагу приділяла вихованню та розвитку доньки ОСОБА_5. Тому і орган опіки та піклування Нижньосірогозької районної державної адміністрації зробив висновок, що доцільно визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю, ОСОБА_3.

Згідно ч.1ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.303, п.1ч.1ст.307, ст..308, п.1ч.1ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 02 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді :