Справа: № 317/3375/14-ц
№/п 2/317/104/2015
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Громової І.Б.,

при секретарі: Гаврюшиній В.І.

За участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Орган опіки та піклування Запорізької районної державної адміністрації, Хортицька районна служба у справах дітей Запорізької міської ради, Прокуратура Запорізького району Запорізької області, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2014 року до Запорізького районного суду звернулася з позовом ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5, який уточнювався у серпні 2014 року. В позові позивачка зазначила наступне: 28 .08.2009 р. Лисогірською сільською радою Запорізького району Запорізької області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. Від сумісного шлюбного життя позивачка ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_5 мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2

Припинивши шлюбні відносини, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвали шлюб 20.11.2013 р. рішенням Запорізького районного суду Запорізької області, при цьому діти залишились проживати із позивачкою, а з відповідача також рішенням Запорізького районного суду від 07.10.2013 р. було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання дітей та на її утримання до досягнення ОСОБА_7 трирічного віку. В наслідок несвоєчасної сплати аліментів відповідачем, утворилась заборгованість, яка станом на 20.04.2014 р. становить 7 160 гривень на утримання дітей та 1600 грн. на утримання позивачки. Заборгованість на теперішній час не погашена, а відповідач продовжує ухилятись від сплати аліментів, не цікавиться життям та здоров'ям дітей, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками. Тому на підставі вищевикладеного позивачка ОСОБА_4 звернулась до суду та просить позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно його синів: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2

В судовому засіданні позивачка була присутня, підтримала свої позовні вимоги та додатково пояснила, що причиною розірвання шлюбу стало, те що відповідач зловживав алкогольними напоями з січня 2012 року та ображав її, міг навіть штовхнути, але з цього приводу вона до правоохоронних органів не зверталася та побоїв не знімала. Вона самостійно виїхала з будинку, де проживали вони разом з дітьми та чоловіком до своєї матері. Після розірвання шлюбу діти спілкувались з батьком по телефону, старшого сина, відповідач вітав с днем народження, але подарунків не дарував, а його мати просила залишати старшого онуку їй на вихідні. Аліменти виплачував по 200-250 грн. на місяць. Особисто позивачка з відповідачем не спілкується.

Відповідач по справі - ОСОБА_5, був присутнім в судовому засіданні, проти позову заперечував та пояснив, що після розірвання шлюбу намагався спілкуватись зі своїми дітьми але позивачка заважала та перешкоджала спілкування, вона не давала побачитись з дітьми, не дозволяла старшому сину бачитись із батьком. Відповідач навіть приходив до школи, щоб побачитись із сином. ОСОБА_5 пояснив, що дарує на свята подарунки але аліменти сплачує по можливості, оскільки має захворювання, яке заважає йому влаштуватись на роботу. Мати відповідача (бабуся) передає дітям продукти: м'ясо, молоко, яйця, сир та таке інше, кожного місяця. Він особисто бачиться із старшим сином два рази на місяць, а його батьки коли один, а коли два рази на місяць. Раніше, коли вони жили однією сім'єю, він працював та утримував всю родину але на даний час такої можливості не має. Також відповідач зробив свої припущення, що позивачка звернулася до суду із вказаною позовною заявою, у зв'язку з тим, що без дозволу батька, позивачка не може виїхати за кордон разом з дітьми, тому і бажає позбавити його батьківських прав. Крім того, відповідач зазначив, ще той факт, що коли вони із позивачкою були в шлюбі і він на деякий час виїхав на заробітки, вона без його відома змінила ім'я синам ніяк не пояснюючи своїх дій.

Представник відповідача, ОСОБА_1 за договором про надання юридичних послуг, також був присутнім в судовому засіданні, проти позову заперечував, надав суду копію трудової книжки ОСОБА_5 , відповідно до якої він працював до червня 2008 р., а потім став на облік до Центру зайнятості для отримання допомоги по безробіттю, де рахувався до вересня 2009 р., на підтвердження того факту, що відповідач на даний час не працевлаштований та не має можливості сплачувати аліменти в повному обсязі; копію висновку ТОВ «Доктор МОГ» від 17.10.2014 р., про те, що він має захворювання «Тромбоз» на підтвердження слів відповідача, що ОСОБА_5 не може працевлаштуватись, оскільки має таке захворювання; характеристики, відповідно до яких, ОСОБА_5 мешкає на території Лисогірської сільської ради Запорізького району АДРЕСА_2 разом із цивільною жінкою ОСОБА_9 та її неповнолітнім сином, з боку сусідів, жителів села скарг відносно нього не поступало, підтримує дружні відносини із сусідами.

Представники третіх осіб були присутні при розгляді справи та висловили свої думки у своїх виступах та висновках наданих суду.

Представник Запорізької районної прокуратури Запорізької області, що залучений в якості третьої особи без самостійних вимог з боку захисту інтересів малолітньої дитини проти позову заперечував, вважав позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_5 не доцільним..

Представник органу опіки та піклування Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області за довіреністю, ОСОБА_2, надала суду рішення від 24.12.2014 р. за №165 комісії з питань захисту прав дитини Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, в якому зазначено:визнати недоцільним позбавлення батьківських прав гр.. ОСОБА_5 відносно малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 Крім того суду також був наданий висновок, в якому зазначено, що відсутні підстави для позбавлення батьківських прав, які наведені в ст.164 Сімейного Кодексу України. .

Представник третьої особи Служби (управління) у справах дітей відділ Хортицького району Запорізької міської ради, в судове засідання не з'явився, до суду надав лист, відповідно до якого , просить суд розглядати справу за їх відсутності, та просить прийняти рішення в інтересах малолітніх дітей.

Суд, вислухавши сторони,вислухавши пояснення свідків, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

Судом встановлено наступне: відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу НОМЕР_1 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був укладений шлюб 28.08.2009 р., від шлюбного життя позивачка та відповідач мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 07.10.2013 р.з відповідача по вказаній цивільній справі ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання його дітей, а саме: ОСОБА_6 в розмірі 605 грн. щомісячно, ОСОБА_7 в розмірі 490 грн щомісячно до досягнення дітьми повноліття але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також було стягнуто аліменти на утримання дружини ОСОБА_4 в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення ОСОБА_7 трирічного віку.

Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 20.11.2013 р. шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано у зв'язку з припиненням шлюбних відносин з причини втрати почуття поваги одного до одного та різних поглядів на важливі питання шлюбного сімейного життя.

Крім того, позивачкою було долучено до матеріалів розглядаємої справи Акт про фактичне проживання громадян від 12.05.2014р. та довідка МКП «Основаніє» від 23.05.2017 р. за №193/1 на підтвердження того факту що вона разом із своїми дітьми проживає окремо (відповідно до якого ОСОБА_4, 1983 р.н., ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.)

Відповідно до Розрахунку заборгованості по аліментам, який видано державним виконавцем ВДВС Запорізького районного управління юстиції Запорізької області від 23.04.2014р, що станом на 20.04.2014 р., ОСОБА_5 мав заборгованість по сплаті аліментів на двох неповнолітніх дітей в розмірі 7 160, 00 грн., при цьому в довідці зазначено, що боржник сплачує аліменти але не в повному обсязі та станом на 20.04.2014 р. ОСОБА_5 має заборгованість по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_4 до досягнення ОСОБА_7 трирічного віку в розмірі 1600,00 грн.

В судовому засіданні відповідач пояснював причини не сплати в повному обсязі аліментів та надав медичні довідки, які дійсно свідчать про те, що він хворий на гострий тромбофлебіт глибоких вен лівої нижньої кінцівки, у зв'язку з чим часто проходить лікування та не може влаштуватись на постійне місце роботи.

Крім того, представником відповідача до матеріалів справи були долучені характеристики на відповідача ОСОБА_5 за місцем його проживання, видані виконавчим комітетом Лисогірської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 04.11.2014 р. за №01-21/794, які свідчать про те, що він є неконфліктним чоловіком, дружньо спілкується із сусідами, скарг на нього не надходило

Крім того, судом було задоволено клопотання про допит свідків зі сторони позивачки та відповідача. Однак свідки, які були заявлені позивачкою в судове засідання не з'явились, на допиті свідків позивачка не наполягала, а тому суд прийняв відмову ід клопотання.

В судове засідання з'явились свідки, які були заявлені відповідачем: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка є матір'ю відповідача та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка є цивільною дружиною.

Свідок ОСОБА_10, пояснила що позивачка ОСОБА_4 доводиться їй колишньої невісткою, а відповідач ОСОБА_5 доводиться їй сином. З 2013 року позивачка поїхала до своєї матері, яка проживає у АДРЕСА_1 та дітей забрала із собою. Перші місяці відповідач ОСОБА_5 приходив до своїх дітей за місцем проживання позивачки, дзвонив їм але позивачка була проти спілкування дітей з батьком і не давала їм бачитись. Відповідач ОСОБА_5 спілкувався із старшим сином телефоном, поки в нього не змінився номер, купує йому речі. Вона особисто передає позивачці та онукам продукти. Відповідач ОСОБА_5 особисто купив старшому сину мобільний телефон з сім - картою. Причиною подачі вказаного позову позивачкою вважає те, що позивачка бажає виїхати за кордон, а відповідач, як вона вважає є перепоною для цього. Свідок також спілкується зі старшим онуком та він дзвонить їй та вітає із святами.

Свідок ОСОБА_9, пояснила що вона є цивільною дружиною відповідача ОСОБА_5, а позивачку вона особисто не знає. По суті може пояснила, що вона разом із відповідачем живуть однією сім'єю з вересня 2013 року. В неї є десятирічна дитина від першого шлюбу, яка називає відповідача батьком. Відповідача охарактеризувала, як гарного чоловіка та батька, зазначила, що відповідач з її дитиною дуже добре спілкується, допомагає йому в навчанні, приймає учать у фізичному та духовному розвитку дитини. Тільки у зв'язку з його хворобою не може знайти собі постійне місце роботи, оскільки часто хворіє та знаходиться на стаціонарному лікуванні. На його лікування уходить багато грошей. Відповідач допомагає їй по дому. Щодо своїх дітей , відповідач переймається та намагається з ними спілкуватись але його колишня дружина йому постійно перешкоджає. При ній відповідач неодноразово спілкувався із старшим сином по телефону але бачитись їм забороняє позивачка, вона не дає дітей, а сама свідок не заперечує спілкуванню відповідача зі своїми дітьми. Аліменти на дітей відповідача сплачують загальними зусиллями.

Суд бере до уваги пояснення свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9, відповідно до яких можна зробити висновок про те, що відповідач ОСОБА_5 намагається спілкуватись із дітьми, вітає їх із святами, дарує речі, його батьки також допомагають, передаючи онукам продукти але бачитись із дітьми не дозволяє позивачка ОСОБА_4 , тому він і не може як батько належним чином виконувати своїх батьківських обов'язків але має на це бажання.

Питання позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно його дітей ОСОБА_6, 2006 р.н. та ОСОБА_7, 2012 р.н. було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини ЗРДА Запорізької області, в результаті якого було винесено рішення від 24.12.2014 р. за №165 про недоцільність позбавлення батьківських прав гр.. ОСОБА_5 у відношенні його малолітніх дітей.

Органом опіки та піклування Запорізької районної адміністрації Запорізької області також суду був наданий висновок щодо роз'яснення спору, відповідно до якого, підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно його неповнолітніх осіб, які наведені у ст.164 СК України не виявлено.

Відповідно до ч.2 ст. 164 Сімейного кодексу України, підставами для позбавлення батьківських прав є ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" факт ухилення від виконання своїх обов'язків відповідача не може бути підтверджено наведеними доказами.

Відповідно до роз'яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» N 3, 30.03.2007, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а тому суд вирішує це питання у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи.

За тими ж роз'ясненнями, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

За п. 16 зазначеної постанови, особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батька від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених ст. 164 СК України, не довела, що батько ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. В свою чергу батько довів, що він усіляко намагався спілкуватись із дітьми, не припиняв сплачувати аліменти, хоча не в повному обсязі але він та його родичі постійно передають позивачці для дітей продукти, але позивачка вчиняє перепони у здійсненні ним батьківських обов'язків..

Вирішуючи спір, суд зазначені вище роз'яснення Пленуму Верховного Суду України врахував, з'ясував: що відсутні об'єктивні причини за яких батько не виконує своїх обов'язків щодо виховання дітей, у чому полягає винна поведінка відповідача за позовом, а також судом досліджено свідчення про соціально-побутові умови життя та матеріальне становище відповідача.

Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків , інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки він є достатньо обґрунтованим, не суперечить інтересам дітей.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

Висновок органу опіки та піклування оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських, селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою. Також до висновку органу опіки та піклування додані документи, зазначені у ч. 3 ст. 253 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства ", ст.ст.164-166 Сімейного кодексу України, п.16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ч.1 ст.9, ч.1 ст.26 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України №789-XII (789-12) від 27.02.1991 року, ст.ст.60, 61 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4-8, 10, 11, 16, 57-60, 61, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Орган опіки та піклування Запорізької районної державної адміністрації, Хортицька районна служба у справах дітей Запорізької міської ради, Прокуратура Запорізького району Запорізької області, про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя І.Б. ГРОМОВА