Справа № 346/4292/15-ц
Провадження № 2/346/1765/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі

головуючого судді Димашка В.П.,

за участі секретаря Гайової Г.Ф.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради, про визнання права власності на майно,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним ОСОБА_1 право власності на бетонні плити в кількості 350 штук вартістю 3063 грн., які розміщені на території ОСОБА_3 сільської ради (Колишній території спілки селян «Ліснослобідська») вмонтовані в старі силосні ями, що на вул. Верховій, в с. Лісна Слобідка, Коломийського району, Івано-Франківської області.

Позовні вимоги мотивував тим, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Починаючи з 1984-го року по 1990-ий рік він очолював колгосп " Ленінська зірка", був головою вказаного господарства.

У 1990-ому році колгосп "Ленінська зірка" був перейменований в спілку селян "Ліснослобідська".

У червні 2000-го року спілка селян «Ліснослобідська» була реформована.

Під час реформування спілки селян «Ліснослобідська» за членами спілки було визнано право на частину майна реформованої спілки, точніше на майновий пай.

Частина майна спілки селян «Ліснослобідська», яка не підлягала паюванню, залишилася і не була включена в майнові паї.

До об»єктів, які не підлягали паюванню, були віднесені плити бетонні в кількості орієнтовно 800 штук, які розташовані на території села Лісна Слобідка, Коломийського району, Івано-Франківської області.

Йому було відомо, що зазначені бетонні плити не підлягають паюванню, тому він вирішив їх купити собі.

Другого березня 2000-го року в касу спілки селян «Ліснослобідська» ним була оплачена сума 5 250 гривень за плити бетонні в кількості 350 штук.

Відповідно він отримав на руки квитанцію до прибуткового касового ордеру № 38 від 02.03.2000-го року.

В квитанції зазначено, що с/с «Ліснослобідська» прийнято від нього за плити в кількості 350 штук гроші в сумі 5 (п»ять) тисяч 250 гривень.

Вказані бетонні плити розміщені у двох силосних ямах які розташовані біля ферми ( вул. Верхова), на території колишньої с/с «Ліснослобідська» в селі Лісна Слобідка, Коломийського району, Івано-Франківської області.

У 2015-ому році він вирішив розпорядитися своїм майном, яке було ним придбано за свої кошти в с/с «Ліснослобідська», конкретно, бетонними плитами в кількості 350 штук.

У червні 2015-го року він почав вивозити куплені ним плити із території ОСОБА_3 сільської ради, однак забрати і вивезти плити йому не вдалося. Представники сільської ради не дозволили йому забрати своє майно.

Він пробував переконати депутатів представників ОСОБА_3 сільської ради, а також сільського голову, що вказані плити є його власністю, пред»являв їм відповідні підтверджуючі документи, однак все безрезультатно.

Той факт, що йому дійсно не вдалося забрати свої плити та відповідно ними розпорядитися, підтверджується відповідним повідомленням, яке він отримав з Коломийського МВ УМВС в Івано-Франківській області.

В повідомленні зазначено, що частина її бетонних плит залишена на зберіганні на території колишнього колгоспу до вирішення спору по суті.

У березні 2000-го року він придбав майно, конкретно бетонні плити в кількості 350 штук, він відповідно оплатив гроші в касу с/с «Ліснослобідська» в сумі 5 (п»ять) тисяч 250 грн., він отримав відповідні підтверджуючі документи ( накладна № 15 від 02.03.2000-го року, квитанція до прибуткового касового ордера № 38), тому вважає, що його можна визнати власником спірного майна, конкретно бетонних плит розміром 1 х 1 в кількості 350 штук.

Згідно довідки ТзОВ «Прикарпат-Експерт» від 26.08.2015-го року № 22/ІІ ринкова вартість бетонних плит в кількості 800 штук, в умовно придатному технічному стані буде становити 6800 7000 грн.

Ринкова вартість бетонних плит в кількості 350 штук відповідно буде становити 3 тисячі 63 грн.

Позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та вказав, що під час реорганізації спілки селян «Ліснослобідська» головою якої він був у розпаювання не було включено ряд обєктів, в тому числі силосна яма виложена плитами, за які він оплатив суму 5250 грн., на що має квитанція до прибуткового касового ордеру і накладну.

Представник відповідача позов визнав та пояснив, що влітку 2015 року якісь люди без позивача хотіли забрати плити з силосної ями яка не використовується, жителі села повідомили і він викликав працівників міліції, коли він приїхав, то позивача теж не було. На його думку мало б бути рішення трудового колективу або протокол загальних зборів на відчуження вказаних плит.

Силосні ями та інше майно не ішло як майно яке підлягає паюванню, що визначено обраною на загальних зборах спілки селян комісією.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона працювала у спілці Селян «Ліснослобідська» бухгалтером, і виписувала накладну на плити які придбав позивач, за які він заплатив по квитанції яку виписала касир. Ці плити на даний час знаходяться у силосній ямі в с. Лісна Слобідка.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він з 1987 до 2004 року працював головним зоотехніком, а потім останні роки заступником голови спілці Селян «Ліснослобідська». Силосна яма не вносилась у список розпаювання, на той час головою спілки селян був позивач.

Беручи до уваги пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Встановлено, що згідно протоколу № 3 загальних зборів і пайовиків спілки селян «Ліснослобідська» від 04 березня 2000 року та витягу до переліку майна, яке не підлягає паюванню входять: силосна яма 1992р. та силосна яма 1977 року.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 38 від 02.03. 2000року спілкою селян «Ліснослобідська» прийнято від ОСОБА_1 5250 грн. за плити 1х1 в кількості 350 шт.

Згідно накладної № 15 від 02 березня 2000 року ОСОБА_1 від с/с «Ліснослобідська» в продаж згідно оплаченого касового ордеру № 38 від 02.03.2000 року придбано плити 1х1 в кількості 350 штук за ціною 15 грн. на загальну суму 5250 грн.

Згідно довідки ТзОВ «Прикарпат-Експерт» від 26.08.2015 року № 22/ІІ орієнтовна ринкова вартість бетонних плит, в умовно придатному технічному стані в кількості 800 штук, становить 6800 7000 грн.

Згідно повідомлення Коломийського МВ УМВС від 09.07.2015 року № 11363, ними проводиться перевірка по факту вивезення 23.06.2015 року бетонних плит із території колишнього колгоспу. 23.06.2015 року до Коломийського МВ УМВС надійшла заява від директора ТзОВ «Укрколос» ОСОБА_6р., про те, що його підприємству належить територія колишнього колгоспу, який дозволив на даній території залишити на зберігання плити бетонні 1х1 в кількості 17 штук. Які там повинні зберігатися до вирішення питання по суті.

На підставі наведеного суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову, та визнання за ОСОБА_1 права власності на бетонні плити в кількості 350 штук вартістю 3063 грн., які розміщені на території ОСОБА_3 сільської ради (Колишній території спілки селян «Ліснослобідська») вмонтовані в старі силосні ями, що на вул. Верховій, в с. Лісна Слобідка, Коломийського району, Івано-Франківської області.

Керуючись ст. ст. 88, 174, 213 - 215, 223, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на бетонні плити в кількості 350 штук вартістю 3063 грн., які розміщені на території ОСОБА_3 сільської ради (Колишній території спілки селян «Ліснослобідська») вмонтовані в старі силосні ями, що на вул. Верховій, в с. Лісна Слобідка, Коломийського району, Івано-Франківської області.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 сільської ради на користь держави 487 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Коломийський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя Димашок В. П.