УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Євтушенко О.І., Гвоздика П.О., Іваненко Ю.Г., Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення безпідставно набутих коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 12 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що у жовтні 2012 року між ним та ОСОБА_7 досягнуто домовленість про купівлю-продаж належного ОСОБА_8, від імені якого за довіреністю діяв ОСОБА_9, на праві приватної власності автомобіля марки ВАЗ-21124, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

На виконання домовленостей ОСОБА_9, за погодженням з ОСОБА_7, який був безпосереднім продавцем вказаного автомобіля, 16 жовтня 2012 року було передано автомобіль позивачу.

ОСОБА_9 видав на ім'я позивача довіреність на розпорядження транспортним засобом, терміном до 26 вересня 2022 року, а ОСОБА_6, у свою чергу, передав ОСОБА_7 кошти за отриманий автомобіль в сумі, еквівалентній 5 000 доларів США, що підтверджено написаною власноруч відповідачем розпискою від 30 жовтня 2012 року.

16 квітня 2014 року працівниками ІДПС взводу № 1 роти ДПС ДАІ з обслуговування стаціонарних постів при УДАІ ГУМВС України в Київській області був складений акт огляду та тимчасового затримання вищевказаного автомобіля, підставою якого стала винесена державним виконавцем ВДВС Ленінського РУЮ Кіровоградського МУЮ постанова про розшук майна боржника ОСОБА_8 На штрафмайданчику у м. Кагарлик автомобіль знаходиться до цього часу.

У зв'язку зі зміною обставин та тим, що позивач на даний час не може розпоряджатися придбаним майном, він звернувся до відповідача з вимогою повернути отримані від нього кошти в еквіваленті 5 000 доларів США. Отримавши відмову відповідача повернути кошти в добровільному порядку, звернувся з даним позовом до суду.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 серпня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 12 листопада 2014 року рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 серпня 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_6 задоволено, стягнуто з ОСОБА_7 на користь позивача 57 007 грн 90 коп., що еквівалентно 5 000 дол. США станом на 30 квітня 2014 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просив скасувати рішення апеляційного суду Черкаської області від 12 листопада 2014 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у жовтні 2012 року відповідачем ОСОБА_7 передано у розпорядження та користування ОСОБА_6 автомобіль ВАЗ-21124, який належить на праві власності ОСОБА_8

Від імені власника довіреність позивачу на право користування та розпорядження автомобілем надав ОСОБА_9, а ОСОБА_7 отримав від позивача за свої дії гроші в сумі 5 000 доларів США.

У квітні 2014 року автомобіль вилучений працівниками УДАІ та поміщений на штрафний майданчик у зв'язку із накладенням на нього арешту у вересні 2010 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що під час придбання автомобіля ОСОБА_7 на підставі довіреності він неофіційно провів перевірку та переконався у відсутності будь-яких заборон та обтяжень на автомобіль, а тому позивач під час купівлі автомобіля в ОСОБА_7 мав можливість провести таку ж перевірку наявності заборон та обтяжень на автомобіль. Крім того, автомобіль знаходився у користуванні позивача з 30 жовтня 2012 року по 16 квітня 2014 року, що надавало позивачу можливість вчинити зазначені вище дії.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, колегія суддів апеляційного суду виходила з того, що у справі правовідносини виникли між власником автомобіля ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на підставі довіреності, між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 - на підставі довіреності.

Між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також існували усні домовленості, однак апеляційний суд не мав можливості встановити їх правову природу за відсутністю в матеріалах справи письмових доказів. Зі змісту розписки вбачається, що ОСОБА_7 отримав від позивача 5 000 доларів США за автомобіль без посилання на обставини домовленостей, без зазначення підстав та умов отримання грошей.

Оскільки автомобіль працівниками УДАІ вилучено у позивача на законних підставах, і він не має можливості ним розпоряджатися, передані ним кошти у сумі 5 000 доларів США на підставі усних домовленостей щодо автомобіля підлягають витребуванню як набуті ОСОБА_7 без достатніх правових підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Черкаської області від 12 листопада 2014 року, оскільки судове рішення законне та обґрунтоване, а доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 12 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Євтушенко
Судді:П.О. Гвоздик І.М. Завгородня Ю.Г. ІваненкоО.М. Ситнік