АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1584/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 Савенко В. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМагди Л. Ф.
суддівКорнієнко Н. В. , Сіренка Ю. В.
при секретаріКолеснику Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 квітня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» 17 січня 2015 р. звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

В позовній заяві вказувалось, що 17 червня 2008 р. між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та відповідачем було укладено кредитний договір № 2301/0608/88-1025 на строк до 16 червня 2018 р., відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 20 000 доларів США, а відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту.

Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 20 000 доларів США.

У порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 1 грудня 2014 р. має прострочену заборгованість в розмірі 476 387,92 грн., а саме: за кредитом - 17 394,04 доларів США, що за курсом НБУ на 01.12.2014 р. складає - 261 891,85 грн., за відсотками - 9 253,59 доларів США, що за курсом НБУ на 01.12.2014 р. складає - 139 325,87 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Також у зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому було нараховано неустойку, яка станом на 1 грудня 2014 р. становить: пеня - 13 241,27 доларів США, що за курсом НБУ на 01.12.2014 р. складає - 199 366,03 грн.

Аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням, кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Таким чином, розмір неустойки становить: пеня - 4 992,57 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку складає - 75 170,20 грн.

Позивач зазначав, що внаслідок укладення договорів факторингу відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 2301/0608/88-1025 від 17 червня 2008 р. позичальником згідно якого є відповідач по справі - ОСОБА_6

Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість в розмірі 476 387,92 грн., а саме: за кредитом - 261 891,85 грн., за відсотками - 139 325,87 грн., пеня за останній рік - 75 170,20 грн.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 квітня 2015 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ТОВ «Кредитні ініціативи» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково, а саме: стягнути з відповідача на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість в розмірі 170 332 грн., а саме: за відсотками - 95 161,80 грн. грн., пеня за останній рік - 75 170,20 грн. та витрати по оплаті судового збору у сумі 5 481 грн., посилаючись на те, що рішення суду незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема вказував, що посилання суду на те, що після винесення рішення суду 20 квітня 2012 р., припинив дію кредитний договір і правове регулювання прав між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ОСОБА_7 здійснюється нормами ЗУ «Про виконавче провадження» є безпідставними та не відповідають нормам матеріального права.

В рішенні суду від 20 квітня 2012 р. було встановлено, що ОСОБА_7 не виконує умови кредитного договору і відхилено зустрічні вимоги ОСОБА_7 про розірвання кредитного договору, отже кредитний договір є дійсним і підлягає виконанню. Даним рішенням не було розірвано (припинено) кредитний договір № 2301/0608/88-1025.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

З урахуванням вище наведених норм матеріального права випливає, що кредитний договір № 2301/0608/88-1025 є дійсним та таким, що підлягає виконанню сторонами.

Також апелянт не погоджується з висновком суду стосовно того, що станом на сьогоднішній день кредитний договір припинив свою дію, тому що є рішення суду від 20 квітня 2012 р. про стягнення заборгованості. Зміна кредитора в зобов'язанні не тягне за собою припинення зобов'язання. Так, при зміні кредитора до нового кредитора переходять всі права та обов'язки, що існували на момент переходу в первісного кредитора (ст. 514 ЦК України). З урахуванням даної статті до нового кредитора переходить і право стягнення заборгованості за наявними рішеннями, що були винесенні до моменту укладення договору факторингу.

Договір факторингу, згідно до якого було змінено кредитора в зобов'язанні, не містить посилання на припинення зобов'язання. Згідно до умов договору факторингу укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» передбачено, що до ТОВ «Кредитні ініціативи» переходять права вимоги по кредитним договорам, що були укладенні з боржниками (п. 2.1 договору факторингу).

Таким чином згідно до умов договору факторингу права вимоги по кредитному договору № 2301/0608/88-1025 перейшли до ТОВ «Кредитні ініціативи».

Також апелянт вказував, що при розгляді справи необхідно врахувати наявність рішення апеляційного суду Черкаської області від 21 липня 2014 р., яким було скасовано рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2014 р. та прийнято нове рішення яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про визнання недійсним договору іпотеки.

При розгляді даної справи апеляційний суд розглядав дійсність договору іпотеки як похідного договору, що виник на підставі кредитного договору №2301/0608/88-1025 укладеного з ОСОБА_6 і прийшов висновку, що договір іпотеки є дійсним.

Отже в наявності є рішення, яке вже винесено після зміни кредитора у зобов'язанні і яким підтверджено фактично законність зміни кредитора і дію кредитного договору, тому як суди виносячи рішення виходили з того, що є дійсний, діючий в розумінні ЦК України кредитний договір, який має виконуватися сторонами.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення проти доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_6, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду повинно бути скасовано і по справі ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що правове регулювання щодо стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі ухваленого рішення з цього приводу судового рішення здійснюється не на підставі норм ЦК України, а в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження» та ЦПК України.

Проте, погодитися з такими висновками суду по справі в повній мірі колегія суддів не може, оскільки такі висновки не ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах, не відповідають вимогам закону та обставинам справи а також вимогам, що містяться у позовній заяві.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ст. 629 цього Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Ч. 1 ст. 631 ЦК передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Ст. 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до вимог ч. ч. 1-3 ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюється відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняється.

У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

З матеріалів справи вбачається, що 17 червня 2008 р. між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого став ПАТ «Сведбанк», та відповідачем було укладено кредитний договір № 2301/0608/88-1025 на строк до 16 червня 2018 р., відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 20 000 доларів США, а відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту.

Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 20 000 доларів США.

У порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 20 квітня 2012 р. за позовом ПАТ «Сведбанк» з ОСОБА_6 на користь банку була стягнута заборгованість за кредитним договором станом на 24 жовтня 2011 р. у розмірі 169 260 грн. 39 коп., з яких: 138 729 грн. 44 коп. заборгованості по кредиту, 23 394 грн. 64 коп. заборгованості по процентах за користування кредитними коштами та 7 136 грн. 10 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами.

Цим же рішенням було відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до ПАТ «Сведбанк» про розірвання кредитного договору у зв'язку з відсутністю правових підстав.

Рішення суду, як вбачається з його копії, що міститься в матеріалах справи, набрало чинності 30 квітня 2012 р.

Отже, рішенням суду від 20 квітня 2012 р. не було розірвано чи припинено дію кредитного договору і зазначена обставина відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

28 листопада 2012 р. 2012 р. між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу.

Договір факторингу 28 листопада 2012 р. був укладений і між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи».

За вказаними договорами факторингу до ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшли права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у Реєстрі заборгованості боржників та у Переліку кредитних договорів та договорів забезпечення.

Після переходу прав вимоги заборгованості до фактору, останній має право нараховувати, в якості нового кредитора, проценти, комісії, штрафні санкції та інші обов'язкові платежі по відношенню до боржників у разі невиконання ними вимог кредитних договорів по сплаті обов'язкових платежів, строк сплати яких не настав на дату підписання цього договору, але настане у майбутньому.

Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та не сплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів, в тому числі тих, які можуть виникнути у майбутньому, у зв'язку з нарахуванням фактором, в якості нового кредитора, процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів по відношенню до боржників.

Зважаючи на те, що боржник ОСОБА_6 не виконує свої зобов'язання за кредитним договором від 17 червня 2008 р., який не розірваний і не припинений рішенням Золотоніського місьрайонного суду від 20 квітня 2012 р., і строк його дії встановлений кредитним договором до 16 червня 2018 р., позивач на законних підставах звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором.

Під час розгляду справи в апеляційному суді, а саме: в апеляційній скарзі на рішення суду, представник ТОВ «Кредитні ініціативи» уточнив вимоги товариства щодо розміру суми боргу, що підлягає до стягнення, з урахуванням сум боргу, зокрема тіла кредиту, що були стягнуті за рішенням Золотоніського місьрайонного суду від 20 квітня 2012 р. та просив апеляційний суд стягнути з відповідача на користь товариства борг станом на 1 грудня 2014 р. у розмірі - 95 161 грн. 80 коп. (еквівалент 6 320,35 доларів США) процентів за користування кредитними коштами та 75 170 грн. 20 коп. нарахованої пені за останній рік, а всього 170 332 грн.

Колегія суддів погоджується з наведеним у апеляційній скарзі розрахунком суми боргу та приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_6 на користь позивача зазначених вище сум процентів та пені.

Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь товариства підлягає стягненню сума сплаченого судового збору пропорційно до стягнутої суми боргу у розмірі 2 554 грн. 98 коп. (1% від 170 332 грн. - 1703 грн. 32 коп. + 50% від вказаної суми за апеляційну скаргу - 851 грн. 66 коп.).

Щодо позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи», що були заявлені у суді першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» були уточнені та змінені під час розгляду справи в апеляційному суді, тому вимоги в частині, що не були підтримані представником товариства в апеляційному суді, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково, рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 квітня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» 170 332 (сто сімдесят тисяч триста тридцять дві) грн. заборгованості за кредитним договором та 2 554 грн. 98 коп. понесених судових витрат.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :