Категорія 27Доповідач Іванюк М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі : головуючого - судді Іванюка М.В, суддів РибчинськогоВ.П. та БереговогоО.Ю, при секретарі ТопольськійВ.О, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду від 10 вересня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, --

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2014р. Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позові зазначено, що згідно з договором споживчого кредиту №0 від 27.06.2008р. ОСОБА_3. отримав АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», кредит в сумі 53900 доларів США зі строком повернення не пізніше 25.06.2038р. зі сплатою 14% річних.

З метою забезпечення належного виконання боржником зобов'язання за вказаним кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та громадянкою ОСОБА_4. було уклало договір поруки №213806 від 27.06.2008р.

Посилаючись на невиконання боржником взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків, позивач з врахуванням уточнень, внесених до позовних вимог, просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_4 заборгованість станом на 10.12.2014р. в загальній сумі 38576,83 доларів США, з яких :

34510,03 доларів США - заборгованість по тілу кредиту;

4066,80 доларів США - заборгованість по сплаті відсотків.

Також позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість по сплаті пені за порушення термінів сплати процентів за кредитом у загальній сумі 4686грн.91 коп.

Рішенням Вінницького міського суду від 10 вересня 2015р. суду від 14 листопада 2014р. позов було задоволено.

ОСОБА_3. у своїй апеляційній скарзі просить дане рішення скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити лише частково. Вважає, що задовольняючи позов повністю, суд першої інстанції не з'ясував дійсні обставини справи, порушив норми процесуального права і невірно застосував норми матеріального права, оскільки, на його думку, зазначений вище договір поруки є припиненим, а тому солідарне стягнення вказаної суми з нього і з поручителя ОСОБА_4 є безпідставним.

Сама ОСОБА_4. апеляційну скаргу на дане рішення не подавала.

Належним чином повідомлений ОСОБА_3. в суд апеляційної інстанції не з'явився. У своїй письмовій заяві просив відкласти розгляд справи на іншу дату у зв'язку з відрядженням. При цьому додав копію посвідчення про відрядження, ним же виданого і завірено його ж печаткою фізичної особи-підприємця.

Належним чином повідомлена ОСОБА_4. в суд апеляційної інстанції не з'явилася. У своїй письмовій заяві, не вказуючи з яких причин вона не може з'явитися в судове засідання, просто просила відкласти розгляд справи на іншу дату.

Згідно ч.2 ст.305 ЦПК України неявка за таких обставин зазначених осіб не перешкоджає розгляду справи в апеляційному суді. При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачі могли забезпечити явку в судове засідання їх представника, що мало місце при розгляді справи в суді першої інстанції.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ «УкрСиббанк» ГригоренкоС.В. просить апеляційну скаргу відхилити як безпідставну.

Вислухавши представника ПАТ «УкрСиббанк», дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених вимог, заперечень і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав :

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо необхідності задоволення позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором. Адже у ч.1 ст.1054 ЦК України визначено обов'язок позичальника щодо повернення отриманого за договором кредиту та сплати процентів. Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. А відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Банк-Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Статтею 554 ч.ч. 1, 2 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Доводи апеляційної скарги про те, що у даному випадку порука згідно ч.4 ст.559 ЦК України є припиненою, на увагу не заслуговують. Адже за змістом ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. У зв'язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань ПАТ «УкрСиббанк» обгрунтовано вважає, що у нього виникло право вимоги дострокового повернення відповідачами частини позики, що залишилася, та сплати відсотків після невиконання ними у визначений кредитором строк направлених їм письмових вимог від 10.11.2014р. №№18854,18855 щодо погашення допущеної простроченої заборгованості (див.а.с.39-43). При цьому позов до відповідачів було пред'явлено 30.12.2014р. Тобто, з моменту, коли у ПАТ «УкрСиббанк» виникло право вимоги дострокового повернення відповідачами частини позики що залишилася та сплати відсотків, визначений у ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячний строк, після вибігу якого порука припиняється, позивачем не пропущено. За таких обставин не може бути мови про припинення договору поруки з зазначених апелянтом підстав.

Посилання апеляційної скарги на те, що суд, задовольняючи позов, нібито всупереч положенням ч.2 ст.214 ЦПК України не взяв до уваги правову позицію Верховного Суду України у постанові від 17.09.2014р (справа №6-6цс14), на увагу не заслуговують. Адже його доводи про те, що «претензія направлена банком до поручителя і невиконання ним вказаній в ній вимог, не дає кредитору (банку) права на задоволення позову», є лише словосполученням, вилученим з загального змісту вказаної правової позиції, яке ніяким чином не пов'язуються з конкретними обставинами даної справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення не вбачається.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.209, 218, 303, 304, 305ч.2, 307ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, --

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду від 10 вересня 2015 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :