АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 600/1362/14-ц Головуючий у 1-й інстанції Кренцель М.І.
Провадження № 22-ц/789/143/15 Доповідач - Кузьма Р.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Сташків Б. І., Костів О. З.,

при секретарі - Баляс Т.І.

з участю представника ПАТ КБ "ПриватБанк"

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Козівського районного суду від 27 листопада 2014 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк"звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 13409,15 грн., посилаючись на те, що відповідач неналежно виконував свої зобов'язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за кредитним договором.

Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 13409,15 грн. за кредитним договором № б/н від 29 травня 2008 року, 243,60 грн. сплаченого судового збору та 110,00 грн. за надане оголошення про виклик до суду в газеті «Свобода».

Рішенням Козівського районного суду від 27 листопада 2014 рокуу задоволенні позову відмовлено за пропуском строку звернення до суду.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задоволити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не мав правових підстав для застосування ст. 267 ЦК України, оскільки відповідач не надавав до суду заяву про застосування позовної давності.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ "ПриватБанк" підтримав апеляційну скаргу, зіславшись на доводи, викладені в ній, просить її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 був повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи за місцем його реєстрації, тому зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку відповідача такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника апелянта, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

У відповідності до ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як роз'яснено в абз. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року № 14 відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29 травня 2008 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Договір був укладений у формі заяви разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 29 травня 2008 року станом на 31 серпня 2014 року має заборгованість 28315,83 гривні, яка складається з наступного: 6674,40 грн.- заборгованість за кредитом; 17974,25 грн.- заборгованість за процентами за користування кредитом; 3667,18 грн.-заборгованість з пені та комісії за використанням кредитом.

Від цієї суми заборгованість віднімається сума у розмірі 16021,40 грн., яка була задоволена рішенням Тернопільського міськрайонного суду, різниця становить 12294,43 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн.- штраф (фіксована частина), 614,72 грн.- штраф (процентна складова).

Заборгованість до стягнення становить 13409,15 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, при цьому не зазначив жодної поважної причини пропуску строку та не просив його поновити. Крім того, відповідно до п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Однак, такого висновку суд дійшов із порушенням вимог законодавства.

Так, згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не був присутній при розгляді справи, а також не подав до суду клопотання про застосування строку позовної давності.

У відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України підставою для відмови у позові за спливом строку позовної давності має бути заява сторони про її застосування.

Відповідно до ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справі згідно закону.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням викладеного, колегії суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до п.1,3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 13409,15 грн. за кредитним договором № б/н від 29 травня 2008 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином із відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ "КБ "ПриватБанк" слід стягнути сплачений позивачем судові витрати у сумі 243,60 грн. та 110,00 грн. за надане оголошення про виклик до суду в газеті «Свобода».

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити.

Рішення Козівського районного суду від 27 листопада 2014 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити.

Стягнути на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 13409,15 грн. за кредитним договором № б/н від 29 травня 2008 року, 243,60 грн. сплаченого судового збору та 110,00 грн. за надане оголошення про виклик до суду в газеті «Свобода».

Рішення вступає в законну силу з моменту проголошення, однак може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Р.М. Кузьма