АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6893/15 Головуючий 1 інстанції - Нев'ядомський Д.В.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Кружиліної О.А.,

суддів колегії - Кіся П.В.,Макарова Г.О.,

за участю секретаря - Сементовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк»

на рішення Київського районного суду м.Харкова від 22 липня 2015 року

за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживачів фінансових послуг та стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и л а:

26 листопада 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_3 грошові кошти в іноземній валюті в сумі 13 957,00 доларів США, що еквівалентно 210 203,50 грн., пеню в сумі 3 470,00 грн., що еквівалентно 230,40 доларів США, 5 000 грн. у відшкодування заподіяної моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 15 лютого 2013 року на підставі договору № 007-20506-150213 банківського рахунку в ПАТ «Дельта Банк» відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 та емітовано платіжну картку для здійснення готівкових операцій за вказаним поточним рахунком.

Крім того між сторонами були укладені наступні договори: 17 лютого 2014 року між ПАТ « Дельта Банк» та ОСОБА_3 укладено договір № 6202 банківського вкладу (депозиту) «Найкращій з любов'ю on-line» у доларах США, згідно з яким позивач передав банку в користування належні йому грошові кошти в сумі 7 000 доларів США строком до 03 жовтня 2014 року зі сплатою 10% річних за користування грошовими коштами.

07 березня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 укладено договір № 7342 банківського вкладу (депозиту) «Найкращій з любов'ю on-line» у доларах США, згідно з яким позивач передав банку в користування належні йому грошові кошти в сумі 10 000 доларів США строком до 03 вересня 2014 року зі сплатою 10,5 % річних за користування грошовими коштами.

27 серпня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 укладено договір № 8084 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий on-line» у доларах США, згідно з яким позивач передав банку в користування належні йому грошові кошти в сумі 3500 доларів США строком до 23 лютого 2015 року зі сплатою 10% річних за користування грошовими коштами.

03 вересня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 укладено договір № 3986 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний on-line» у доларах США, згідно з яким позивач передав банку в користування належні йому грошові кошти в сумі 5 000 доларів США строком до 03 жовтня 2014 року зі сплатою 9,5 % річних за користування грошовими коштами.

При цьому, повернення вкладу та нарахованих відсотків здійснюється шляхом зарахування їх на той самий поточний рахунок № НОМЕР_1, користування грошима на якому обмежується відповідачем починаючи з вересня 2014 року.

Тобто, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, в яких відповідач є виконавцем фінансових послуг, а позивач - їх споживачем.

На виконання умов договору банківського вкладу з депозитних рахунків, відкритих позивачу в установі відповідача, на вказаний поточний рахунок були зараховані належні позивачу грошові кошти в іноземній валюті (у доларі США) та відсотки за користування вказаними грошовими коштами.

Станом на 31.10.2014 року на поточному рахунку позивача знаходились належні йому грошові кошти в сумі 8 957,28 доларів США.

03 листопада 2014 року з депозитного рахунку № НОМЕР_2 за депозитним договором № 13986 від 03.09.2014 року на поточний рахунок було зараховано грошові кошти в сумі 5 000 доларів США та відсотки на залишок коштів на рахунку в розмірі 34,06 доларів США, тому станом на 17.11.2014 року на зберіганні у відповідача на поточному рахунку позивача знаходились грошові кошти в сумі 13 991,34 доларів США.

З жовтня 2014 року позивач звертався до відповідача майже щоденно з проханням видати належні йому грошові кошти в розмірі та порядку, встановленому законом, проте відповідач відмовляв навіть у видачі частки грошових коштів.

17.10.2014 року позивач надав відповідачу платіжне доручення № 1 від 17.10.2014 року, яким ініціював переказ належних йому грошових коштів у сумі 8 800 доларів США до банка-бенефіціара ПАТ «ПЛАТИНУМ-БАНК» на рахунок № НОМЕР_3 з метою поповнення його власного поточного рахунку № НОМЕР_4, відкритого в ПАТ «ПЛАТИНУМ-БАНК».

04.11.2014 року позивач в черговий раз звернувся до Харківського відділення № 3 ПАТ «Дельта Банк» із вимогою видати належні йому грошові кошти в розмірі 1 158 доларів США та ініціював переказ належних йому грошових коштів в іноземній валюті в сумі 12 800 доларів США до банка-бенефіціара ПАТ «ПЛАТИНУМ-БАНК» на рахунок № НОМЕР_3 з метою поповнення його власного поточного рахунку № НОМЕР_4, відкритого в ПАТ «ПЛАТИНУМ-БАНК».

На час звернення до суду з позовом позивач не отримав грошей в готівковій формі, його розпорядження про безготівковий переказ банком не виконано, його розпорядження про видачу готівкових коштів через банківський термінал, що розташований в уповноваженому відділенні банку, також не виконано.

За порушення строків здійснення банківського переказу станом на 24.11.2014 року відповідач має сплатити пеню в розмірі 3 470 грн.

Вказані дії відповідача носять досить цинічний характер, є системними, підривають довіру позивача до всієї банківської системи України, змушують позивача неабияк бентежитися з цього приводу, чим позивачу спричинена моральна шкода, яку він оцінює у 5000 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22 липня 2015 року позов ОСОБА_3 до ПАТ «Дельта Банк», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживачів фінансових послуг та стягнення грошових коштів задоволено частково.

Стягнено з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_3 грошові кошти в іноземній валюті в сумі 10 376,60 доларів США, пеню в сумі 33 088,94 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішення суду, ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилалось на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 щодо стягнення з ПАТ «Дельта Банк» грошових коштів, суд першої інстанції виходив з положень статей 11, 15, 16, 509, 526, 543, 553, 554, 1054 ЦК України, роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про банки та банківську діяльність», Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затвердженого Постановою НБУ № 216 від28.07.2008 року та тих обставин, що відповідачем утримуються належні позивачу грошові кошти всупереч розпорядженням на їх видачу та перерахування в іншу банківську установу, у той час, як згідно з умовами договору банківського рахунку від 15.02.2013 року позивач має право в будь-який момент розпорядитися належними йому грошовими коштами, в тому числі шляхом зняття їх з банківського рахунку.

З таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він не ґрунтується на матеріалах справи та суперечить нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 щодо стягнення з відповідача грошових коштів, не відповідає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 02 березня 2015 року в ПАТ «Дельта Банк» з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію ( а.с. 60,61).

Отже, починаючи з 03 березня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» , який є спеціальним в умовах роботи неплатоспроможних банків та діє спеціальний порядок повернення коштів вкладників.

Відповідно до частини 1 статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом .

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом , що регулює данні правовідносини.

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у справах, пов'язаних з виконанням боржником, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах .

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

За змістом частин 5, 6 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; нарахування неустойки (штрафів, пені) інших фінансових санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладання арешту на кошти банку.

Обмеження, встановлені пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюються на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України.

Відповідно до частини 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

За змістом статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 4 - вимоги вкладників-фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 7 - інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що з 03.03.2015 року в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію і з цього часу банк не має права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб, тобто фактично позбавлений права виконувати будь-які операції по рахунках власних клієнтів, у тому числі здійснювати будь-які перерахування з рахунку, відкритого на ім'я позивача.

Крім того, банком було передано інформацію щодо виплати коштів для позивача за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і йому було видано частину коштів у сумі 200 000 гривень внаслідок чого зменшився залишок коштів на рахунку позивача.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що, з урахуванням приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», позивач, як вкладник (кредитор), може вимагати задоволення своїх майнових вимог щодо повернення грошових коштів з банківських рахунків, сплати неустойки, стягнення коштів, сплачених в якості комісії, виключно в межах процедури ліквідації банку.

Разом з цим, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди і в цій частині рішення залишає без змін.

Враховуючи зазначені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, апеляційний суд, відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 307 ЦПК України скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове рішення по суті позовних вимог, яким відмовляє ОСОБА_3 у задоволені позовних вимог щодо стягнення грошових коштів з підстав, передбачених пунктом 4 частини 1 статті 309 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1074 ЦК України, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 22 липня 2015 року - змінити, скасувавши його в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_3 грошових коштів в іноземній валюті в сумі 10 376,60 доларів США, пені в сумі 33 088,94 грн. і ухвалити в цій частині нове рішення по суті позовних вимог.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» суми грошових коштів в іноземній валюті та пені.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий-суддя-

Судді колегії-