Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі - Цілуйко Н. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні шляхом виселення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.11.2014 відповідно до договору дарування квартири, було передано безоплатно у власність як дарунок квартиру АДРЕСА_1. Також позивач вказав, що квартира внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а отже у позивача з дня державної реєстрації виникло право власності на квартиру. Крім того, зазначено, що 05.11.2014 позивач уклав з КП «Вітряні гори Подільського району м. Києва» договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Також, 05.11.2014 позивач був зареєстрований КП «Вітряні гори Подільського району м. Києва» власником особового рахунку житлової площі квартири. Позивач також вказав, що відповідно до запису довідки на житловій площі вказаної квартири проживають та зареєстровані з 25.03.2003 три інші особи, а саме відповідачі. Крім того, позивач вказав, що станом на 01.10.2014 заборгованість по квартирній платі та комунальним послугам за квартирою становить 3517,12 грн. Позивач вказав, що відповідачі не тільки проживають в квартирі позивача без правових підстав, а й завдають йому збитків, свідомо не сплачують квартплату та комунальні послуги. Також позивач зазначив, що він направив письмову вимогу звільнити квартиру та знятись з реєстрації, однак дана вимога не була задоволена. У зв'язку з зазначеним позивач звернувся до суду та просив визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в АДРЕСА_1. Також позивач просив усунути перешкоди в користуванні йому вказаною квартирою.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених вище, просив його задоволити. Відповідачка ОСОБА_2 проти позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з договором дарування квартири від 03.11.2014 року, ОСОБА_5 передав у власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Згідно даних витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.11.2014 року, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, на підставі вказаного договору дарування (а.с. 6).

Згідно даних довідки форми № 3, виданої КП «Вітряні гори Подільського району м. Києва» за № 2494 від 05.11.2014, в квартирі АДРЕСА_1, зареєстровані: позивач та відповідачі, а саме - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с. 9).

Згідно даних довідки, виданої КП «Вітряні гори Подільського району м. Києва» за № 74 від 05.11.2014, станом на 01.10.2014 заборгованість по квартирній платі та комунальним послугам за вказаною адресою, становить 3517,12 грн. (а.с. 10).

05.11.2014 між КП «Вітряні гори» та позивачем був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд і прибудинкових територій, а саме щодо вказаної спірної квартири (а.с. 11).

12.11.2014 позивачем на адресу відповідачів було направлено вимогу про звільнення спірної квартири проживання та зняття з реєстрації у зв'язку з тим, що з 03.11.2014 відповідно до договору дарування він є власником вказаної квартири (а.с. 12).

Про направлення вказаної вимоги свідчать опис вкладення у цінний лист, квитанція (а.с. 13), а також конверт (а.с. 40), в якому було направлено зазначену вимогу зі зворотнім поштовим повідомлення (а.с. 39), з даних яких вбачається, що лист повернувся у зв'язку з закінченням встановленого терміну зберігання.

В судовому засіданні відповідачка посилалась на те, що позивачем вчинене шахрайство спільно з дарувальником квартири, на підтвердження чого надала суду повідомлення про початок судового розслідування від 05.02.2015 (а.с. 42), однак зі змісту вказаного повідомлення вбачається, що заява відповідачки про вчинене кримінальне правопорушення розглянута та визначено, що попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України. З зазначеного не вбачається, що вказане повідомлення стосується спірним правовідносин між сторонами та/або спірної квартири взагалі.

Частинами 1 та 2 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Вказана норма передбачає можливість усунення будь-яких порушень права власності, зокрема, і шляхом виселення.

Відповідно до ч. 2 ст. 321 ЦК України, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 33 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справи «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Вирішуючи питання про право користування жилим приміщенням, необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та членами його сім'ї та правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла.

З зазначеного вбачається, що відповідачі втратили право користування вказаною квартирою. Крім того, позивачу належить право приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Також судом враховується те, що порядок користування квартирою не визначався, відповідачі з колишніми власниками квартири договору найму щодо користування жилим приміщенням не укладали, та не звертались до позивача з заявами про укладення договору найму житлового приміщення.

У зв'язку з тим, що відповідачі проживають в квартирі, яка на праві приватної власності належить позивачу, без законних підстав, чим чинять позивачу перешкоди у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на чинному законодавстві, знайшли своє доведення, а тому підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 319, 321, 334, 383, 386 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ю. Л. Зарицька