УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Кафідової О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області, про стягнення заборгованості по заробітній платі разом з компенсацією, по лікарняному листу, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Луганської області від 02 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом, вимоги якого уточнила в ході розгляду справи та просила стягнути з відповідача на її користь: заборгованість по заробітній платі у розмірі 26271,90 грн; заборгованість по лікарняному листу за вересень 2014 року у розмірі 480,62 грн; компенсацію за затримку виплати заробітної плати у розмірі 1510,77 грн, середню заробітну плату за час затримки належних їй сум у розмірі 15189,77 грн та в рахунок відшкодування моральної шкоди - 15000 грн.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_4 з 01 березня 2001 року позивач перебувала у трудових відносинах з відділенням виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Свердловську Луганської області. Наказом від 07 листопада 2014 року за № 232-к позивач була звільнена за ст. 38 КзПП України за власним бажанням - з виплатою відповідно надбавки за вислугу років, надбавки за високі досягнення у праці, компенсації за невикористану відпустку та премії за листопад 2014 року, грошової допомоги у розмірі 10 місячних окладів. Оскільки, остаточного розрахунку із заробітної плати з нею не було проведено позивач звернулася до суду з відповідним позовом.

Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 13 травня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 26950,35 грн заборгованості з заробітної плати та 480,62 грн заборгованості по невиплаченим коштам за перебування на лікарняному. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 02 липня 2015 року рішення місцевого суду змінено, шляхом його скасування в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 26950,35 грн заборгованості по заробітній платі та 480,62 грн заборгованості по невиплаченим коштам за перебування на лікарняному, а також в частині стягнення з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області на користь держави судового збору в розмірі 243,60 грн. Ухвалено у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено. В іншій частини рішення суду залишено без змін.

Позивач, не погоджуючись з даним рішенням суду апеляційної інстанції подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв'язку із чим, обґрунтовано скасував рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі та невиплачених коштів за перебування на лікарняному і ухвалив у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Скасовуючи рішення районного суду, апеляційний суд правильно виходив з того, що позивач уклала трудовий договір із відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Свердловську Луганської області звідки і звільнилася.

При цьому, ОСОБА_4 позовні вимоги пред'явила до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області у м. Сєверодонецьку.

Разом з тим, роботодавцем, який може нести відповідальність у разі порушення трудових прав позивача є відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Свердловську Луганської області. Останнє є самостійною юридичною особою, має печатку, самостійний кошторис, рахунок у банку, тощо.

Зазначене відповідає ст. 8 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», Положенню про управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганської області, затвердженому наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 21 березня 2011 року, Положенню про відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Свердловську Луганської області, затвердженому наказом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганської області від 17 лютого 2011 року.

При вирішенні даної справи апеляційним судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Луганської області від 02 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.В. Кафідова