Справа № 342/194/15-ц
Провадження № 2/342/180/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Юрчук У.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Росохацької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, Росохацької сільської ради, в якому просить ухвалити судове рішення, яким припинити право ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 та визнати за ним, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Позовні вимоги мотивував тим, що згідно свідоцтва про право власності від 01.07.2002 року житловий будинок та господарські будівлі і споруди, розташовані по АДРЕСА_1, належали на праві спільної часткової власності (по 1/3 частці) його батькові ОСОБА_2, його бабці (по батьківській лінії) ОСОБА_3 та його прабабці ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_4 померла, заповітного розпорядження не залишила. На час смерті ОСОБА_4, її донька ОСОБА_3 проживала з нею однією сім'єю та фактично вступила в управління спадковим майном, однак свідоцтво про право на спадщину в органах нотаріату не оформила. ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_3 померла, заповітного розпорядження не залишила. Єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 за законом є її син ОСОБА_2 Позивач проживає із останнім спільно однією родиною, ведуть спільне господарство, а тому ОСОБА_2 відмовляється від прийняття спадщини за законом після смерті своєї матері на користь сина. У лютому 2015 року позивач звернувся до нотаріуса Городенківської ДНК із заявою про прийняття спадщини за законом та подав необхідні документи. Проте, нотаріус відмовив йому в оформленні спадщини через те, що свідоцтво про право власності на спільну часткову власність видане на трьох співвласників, в тому числі на ОСОБА_4 вже після смерті останньої. Вищенаведене і змусило ОСОБА_1 звернутися з позовною заявою до суду.

В судове засідання сторони не з'явились, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивач в заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовільнити. Відповідач ОСОБА_2 зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позову сина. Росохацька сільська рада заперечень проти позову не мають.

За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

З свідоцтва про право власності на житловий будинок слідує, що 1.07.2002 р. Виконавчий комітет Росохацької сільської ради посвідчив, що в цілому житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 дійсно належить 1/3 ОСОБА_4, 1/3 ОСОБА_3, 1/3 ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності. В цілому складається з одного будинку. Свідоцтво видане на підставі рішення Росохацької сільської ради від 26.03.2002 р.

Довідкою № 305 від 19.02.2015, виданою виконавчим комітетом Росохацької сільської ради стверджено, що житловий будинок, в якому проживає ОСОБА_1, 1985 р.н. знаходиться у АДРЕСА_1 У свідоцтві про право власності на житловий будинок допущено помилку. Правильно має бути «АДРЕСА_1».

З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, складеного 12.02.2015 р., встановлено, що загальна інвентаризаційна вартість будинку, господарських будівель та споруд становить 86987 грн., житловий будинок збудований 1934 р.

Для обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 виділено земельну ділянку площею 0,17 га, що підтверджено довідкою № 303 від 19.02.2015, виданою виконавчим комітетом Росохацької сільської ради.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим ІНФОРМАЦІЯ_11 Росохацькою сільською радою народних депутатів Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 стверджено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_11 померла. Згідно ст.ст. 524, 529 ЦК УРСР, який діяв на час смерті ОСОБА_4, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом; при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 підтверджує той факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 є дочкою ОСОБА_4.

Померла ОСОБА_4 заповіту не вчиняла. Після її смерті спадщину прийняла дочка ОСОБА_3, так як на час смерті проживала разом з нею, що стверджено випискою з погосподарської книги с.Прикмище.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3, виданого 22.11.2011 року виконкомом Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_12 померла.

Із виписки з погосподарської книги села Прикмище № 324 від 31.03.2015 р., наданої Росохацькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, видно, що на день смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 в господарстві (АДРЕСА_1) були зареєстровані ОСОБА_3, 1938 р.н. (дочка), ОСОБА_2, 1959 р.н. (онук), ОСОБА_5, 1939 р.н. (зять - вибув 03.04.2000 року на проживання в Луганську область); на день смерті ОСОБА_3 в даному господарстві був зареєстрований ОСОБА_2, 1959 р.н. (син); станом на даний час в господарстві зареєстрований ОСОБА_2, 1959 р.н.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України.

Померла ОСОБА_3 заповіту не вчиняла.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 є сином ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4.

Довідкою № 322 від 31.03.2015, виданої виконавчим комітетом Росохацької сільської ради підтверджено, що на день смерті ОСОБА_3 разом з нею по АДРЕСА_1 був зареєстрований її син ОСОБА_2

Згідно ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

У відповідності до ст.ст. 346, 347 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

В силу п.4 ч.1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 за законом є її син ОСОБА_2, відповідач по справі, який не бажає оформляти спадщину після смерті матері, добровільно відмовляється від своєї частки в житловому господарстві та погоджується на визнання права власності на житлове господарство в цілому за ОСОБА_1. Останній являється його сином, що підтверджено свідоцтвом про народження серія НОМЕР_5. Сестра позивача, ОСОБА_6, в заяві про відмову від спадщини зазначила, що не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно після смерті бабусі за братом ОСОБА_1 Згідно ст. 1265 ЦК України позивач являється спадкоємцем п'ятої черги.

За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Як вбачається з довідки № 304 від 19.02.015, виданої виконавчим комітетом Росохацької сільської ради - ОСОБА_1, 1985 р.н., проживав однією сім'єю з своєю бабою ОСОБА_3 (без реєстрації), вони вели спільне господарство і ОСОБА_1 спільно з своєю сім'єю проводив її поховання.

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З постанови державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори вих № 58 від 20.02.2015 р., слідує, що позивачу було відмовлено в оформленні спадщини після смерті ОСОБА_3 на житловий будинок та господарські будівлі, розташовані по АДРЕСА_1, оскільки свідоцтво про право власності на спадковий житловий будинок та господарські будівлі не відповідає вимогам чинного законодавства та рекомендовано звернутись до суду.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачами.

На підставі ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 317, 328, 346-347, 365, 1216, 1222-1223, 1261, 1265, 1268-1269, 1274, 1296 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 60, 209, 214-215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Припинити право ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Федів Л.М.