Справа № 274/3462/15-ц Провадження № 2/0274/1514/15
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
05.10.15 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В., за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши цивільну справу за позовомОСОБА_1
простягнення аліментів,
У липні 2015 р. ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом, у якому просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, який народився 07.02.2014 р., у розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання у розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином трьох років.
ОСОБА_2 позов визнав частково, а саме в частині стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 500,00 грн. щомісячно, а в іншій частині проти позову заперечив, посилаючись на те, що працює неофіційно, а тому отримує невеликий та нестабільний заробіток.
Під час промови у судових дебатах ОСОБА_1 зазначила, що згодна на те, що б ОСОБА_2 сплачував на її користь аліменти у розмірі 500,00 грн. щомісячно лише на утримання сина.
Судом з'ясовано, що ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (а. с. 4).
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками дитини ОСОБА_3, який народився 07.02.2014 р. та проживає з ОСОБА_1 (а. с. 7, 6).
Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Тобто ОСОБА_2 зобов'язаний утримувати свого сина ОСОБА_3, до досягнення останнім повноліття.
Частинами першою третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Як зазначалось вище, ОСОБА_2 позов визнав частково, а саме в частині стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 500,00 грн. щомісячно, а ОСОБА_1 під час виступу у судових дебатах зазначила, що згодна на те, що б ОСОБА_2 сплачував аліменти у розмірі 500,00 грн. щомісячно лише на утримання сина.
За таких обставин суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання сина, має бути визначено у твердій грошовій сумі 500,00 грн. щомісячно.
Частиною першої статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Беручи до уваги наведене, суд вважає, що наявні законні підстави для часткового задоволення позову ОСОБА_1 в частині вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3, у розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття.
Частиною четвертою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Часткове визнання ОСОБА_3 позову ОСОБА_1 не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Враховуючи викладене, суд ухвалює рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 в частині стягнення на її користь аліментів, а саме стягненню підлягають аліменти на утримання сина у розмірі 500,00 грн. щомісячно.
Відповідно до частин другої, четвертої та шостої статті 84 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Таким чином, ОСОБА_1 має право на утримання від ОСОБА_2 до досягнення сином ОСОБА_3, трьох років, але лише за умови, що ОСОБА_2 може надавати матеріальну допомогу.
Як вказувалось раніше, ОСОБА_2 проти позову ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів на її утримання заперечив, посилаючись на те, що працює неофіційно, а тому отримує невеликий та нестабільний заробіток.
ОСОБА_1 будь-яких доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_2 може надавати їй матеріальну допомогу, не подала та пояснила, що подати такі докази не може.
Крім того, як вже вказувалось раніше, у промові у судових дебатах ОСОБА_1 зазначила, що згодна на те, що б ОСОБА_2 сплачував аліменти у розмірі 500,00 грн. щомісячно лише на утримання сина.
Зважаючи на зазначене, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині стягнення на її користь аліментів у розмірі 600,00 грн. щомісячно на її утримання необхідно відмовити.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 367 Цивільного кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Тобто рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць має бути допущено до негайного виконання.
Частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Частинами першою та третьою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України визначено, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Таким чином, з ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 101,50 грн., оскільки ОСОБА_1 від сплати цього судового збору звільнена на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".
Керуючись статтями 1 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 57 61, 64, 79, 88, 174, 208, 209, 212 215 Цивільного процесуального кодексу України,
ОСОБА_4 Анатоліївни задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, який народився 07.02.2014 р., у розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 24.07.2015 р. і до досягнення сином повноліття, тобто до 14.02.2032р.
В задоволенні іншої частини позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 101,50 грн.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано;
у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом;
апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя В.В. Корбут