АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/875/15 Головуючий в І інстанції Сімчук С.Б.
Категорія Доповідач: Воронцова Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року квітня місяця «09» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця М.П.
Суддів:Воронцової Л.П.,
Чиркової К.Г.
При секретарі:Цулукіані І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5, фермерського господарства «Весна» на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від «26» січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до фермерського господарства «Весна» про стягнення заборгованості за договором оренди землі та зустрічною позовною заявою фермерського господарства «Весна» до ОСОБА_5 про визнання недійсним договору оренди землі,

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду із вище зазначеним позовом, уточненим в ході розгляду справи, посилаючись на те, що 15 березня 2012 року між нею та ФГ «Весна» укладено договір оренди землі, за умовами якого обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексу інфляції та на момент укладення договору сума оренди становила 2839 грн. В порушення зазначених умов договору ФГ «Весна» проводило виплату орендної плати без урахування індексу інфляції і в натуральній формі за цінами вище закупівельних цін та собівартості продукції, в зв'язку з чим за 2012р. сума недоплаченої орендної плати становить - 697,28 грн., за 2013-2014р.р. - 3165,08 грн. Посилаючись на те, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином, ОСОБА_5 просила суд, з урахуванням збільшених позовних вимог, стягнути з ФГ «Весна» вище зазначену суму заборгованості та судові витрати.

В січні 2015 року ФГ «Весна» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_5 про визнання договору оренди землі недійсним та скасування державної реєстрації договору оренди землі. Позов обґрунтований тим, що умови договору не відповідають положенням Закону України «Про оренду землі», а саме: відсутні умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. З цих підстав ФГ «Весна» просило суд визнати договір оренди землі від 15.03.2012 року, укладений між ним та ОСОБА_5 - недійсним з моменту укладення.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 26 січня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з ФГ «Весна» Білозерського району Херсонської області р/р 009 МФО 352781 на користь ОСОБА_5 в рахунок боргу по сплаті орендної плати за договором оренди землі від 15.03.2012р. за період з 2012р. по 2014р. в сумі 719,59 грн.

УВ задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ФГ «Весна» до ОСОБА_5 про визнання недійсним договору оренди землі від 15.03.2012р. - відмовлено.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі ФГ «Весна», посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, просило його скасувати, ухвалити нове, яким його зустрічний позов задовольнити, у позові ОСОБА_5 відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила його змінити у частині задоволених її позовних вимог, збільшивши суму заборгованості з орендної плати з 719,59 грн. до 2353 грн.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ФГ «Весна», ОСОБА_5 просить її відхилити у частині відмовлених господарству позовних вимог, її позов задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ФГ «Весна» підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 15 березня 2012 року між ОСОБА_5 (орендодавцем) та ФГ «Весна» (орендарем) було укладено договір оренди, належної позивачці на праві власності земельної ділянки загальною площею 4,63га строком на 10 років, погоджено його умови і 08.06.2012р. вказаний договір зареєстровано у Білозерському районному відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗК /а.с. 5-6/.

Відповідно п.п. 9, 10 Договору, орендна плата вноситься орендарем у термін та розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 2833 грн. на момент укладення договору оренди. Орендна плата вноситься орендарем у натуральній або грошовій формі. Номенклатура, кількість та вартість продукції, яка поставляється орендарем орендодавцю у рахунок орендної плати - по собівартості, але не вище державних закупівельних цін рослинницькою продукцією, яка вирощується орендарем.

Орендар утримує і перераховує до бюджету податок з доходу орендодавця в розмірі 15%, що становить 475 грн., і додатково сплачує до бюджету податок, сума якого не вираховується із суми орендної плати. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексу інфляції.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_5, суд І інстанції виходив з того, що орендна плата за 2013р. і 2014р. орендарем не була їй виплачена у повному обсязі, як-то передбачено умовами договору та з урахуванням індексу інфляції; відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ФГ «Весна» про визнання недійсним договору оренди, суд виходив з того, що такі вимоги орендаря викликані позовними вимогами позивачки про стягнення заборгованості з орендної плати, тоді як з 2012р. - моменту укладення даного договору, ФГ «Весна» не пропонувало ОСОБА_5 доповнити умови договору істотними, на його погляд, умовами, тому їх відсутність не порушила охоронюваних законом прав орендаря і не спричинила негативні наслідки.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», у редакції, що діяла на момент укладення спірного договору оренди землі, істотними умовами такого договору є умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Питанням підготовки і розроблення умов оспорюваного договору оренди землі займався відповідальний представник ФГ «Весна», який не вніс до істотних умов договору оренди землі вказані ФГ умови, що сторонами не заперечується.

Відповідно до положень п.36 Договору, зміна умов договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку.

ОСОБА_5 заперечує, що фермерське господарство з моменту укладення спірного договору порушувало перед нею питання про необхідність доповнення його умовою передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, і відповідачем суду, у порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, такі докази не надані.

Представник ОСОБА_5, як в суді І інстанції, так і апеляційної інстанції, підтвердив готовність ОСОБА_5 внесення відповідних змін та доповнень до договору оренди землі.

За вказаних обставин відсутній спір між сторонами з вказаного питання, крім того, ФГ «Весна» не надало суду доказів настання негативних для нього наслідків внаслідок відсутності у договорі вказаної умови, тому суд обґрунтовано відмовив ФГ «Весна» у задоволенні зустрічного позову.

Не підлягають задоволенню, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 щодо виплати їй не в повному обсязі орендної плати за 2012р., оскільки згідно відомостей ФГ «Весна» на виплату грошей за оренду землі у 2012 році, ОСОБА_5 отримала 2208,20 грн. та 200 грн., всього 2408,20 грн. у грошовому, а не натуральному еквіваленті, що відповідає умовам договору оренди землі, і апелянт цей факт ні в суді першої ні апеляційної інстанції належними і допустимими доказами не спростувала /а.с. 51/. Згідно п.п. 9, 10 Договору, орендна плата у 2012 році склала 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 2833 грн. і за мінусом податку до бюджету - 425 грн., вона становить 2408 грн. Індекс інфляції у 2012 році становив 99,8% /а.с. 34/. Тобто, у 2012 році ФГ «Весна» здійснило повний розрахунок з позивачкою по орендній платі.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 стосовно безпідставного взяття до уваги судом І інстанції при визначенні розміру орендної плати у 2013, 2014 роках і перерахунку обсягів натуральної форми плати у грошову показників собівартості озимої пшениці у ФГ «Весна», натомість необхідності застосування середніх закупівельних цін у Білозерському районі на пшеницю, згідно даних статуправління за 2013, 2014 роки, вони підлягають відхиленню, як такі, що не ґрунтуються на законі і на умовах договору оренди землі.

Так, відповідно до ч.2 п.9 Договору, орендна плата вноситься орендарем у натуральній або грошовій формі. Номенклатура, кількість та вартість продукції, яка поставляється орендарем орендодавцю в рахунок орендної плати - по собівартості, але не вище державних закупівельних цін рослинницької продукції, яка вирощується орендарем - зазначається в окремій угоді, що щорічно на початку чергового року оренди, укладається між орендодавцем і орендарем і є додатком до цього договору.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999р. №672 «Про проведення перерахунку обсягів натуральної та відробіткової форм плати за оренду земельної частки (паю) у грошову», встановлено, що перерахунок обсягів натуральної та відробіткової форм плати за оренду земельної частки (паю) у грошову проводиться виходячи з фактичної собівартості визначених договором видів продукції, робіт (послуг), яка склалася у господарстві за минулий рік.

З огляду на зазначене та враховуючи, що окремі угоди до договору не укладалися, при перерахунку орендної плати з натуральної у грошову, виплаченої ОСОБА_5, береться до уваги фактична собівартість відпущеної орендодавцеві продукції, у даному випадку пшениці (озимої пшениці), вирощеної саме у ФГ «Весна», і абсолютно безпідставним є посилання позивачки на необхідність застосування середньої реалізаційної ціни на пшеницю по Білозерському району за відповідний період, згідно даних відділу статистики у Білозерському районі.

Відповідно до довідки відділу статистики у Білозерському районі №01-10/98 від 03.04.2015р. собівартість 1 центнеру пшениці озимої по ФГ «Весна» у 2013 році становила 208,7 грн. (1 тони - 2087 грн.), у 2014 році - 213,2 грн. (1 тони - 2132 грн.). Орендна плата за 2013 рік, згідно умов договору, з урахуванням індексу інфляції за 2013 рік, який становив - 100,5% складала: 2833 грн.х100,5%:100%=2847,16 грн. Після сплати податку з доходу орендодавця 15% (ч.3 п.9 Договору), до виплати ОСОБА_5 підлягало: 2847,16 грн.-427,07 грн. податок-2420,09 грн.

ОСОБА_5 видано 1 тону зерна пшениці вартістю 2100 грн. /а.с. 74/ при її собівартості 2087 грн. і 308,20 грн. грошима /а.с. 41/, тобто позивачкою отримано 2087+308,20грн.=2395,20 грн. Їй не доплачено 2420,09 грн.-2395,20 грн. = 24,89 грн. Розмір орендної плати з урахуванням індексу інфляції за 2014 рік, належний до виплати позивачці становив: 2833 грн. х 124,9% : 100% = 3538,41 грн., а за вирахуванням податку 15% - 3007,65 грн. (3538,41х15%:100%=530,76 ПДФО).

До виплати ОСОБА_5 належало 3007,65 грн. Сплачено: 1988,20 грн. грошима і 200кг зерна пшениці при собівартості 2132 грн. за 1т, тобто на суму 426,40 грн., всього 1988,20+426,40=2414,60 грн.

Не доплачено позивачці 3007,65-2414,60=593,05 грн.

Всього не доплачено ОСОБА_5 за 2013, 2014 роки - 617,94 грн. (593,05 грн.+24,89 грн.).

Незважаючи на несвоєчасність виконання ФГ «Весна» зобов'язань перед ОСОБА_5 по сплаті орендної плати у сумі 593,05 грн. та 24,89 грн. відповідно у 2013, 2014 роках, згідно до положень п.42 Договору, воно звільняється від відповідальності, що передбачена п.14 Договору, оскільки порушення сталося не з його вини і це підтверджено висновками торгово-промислової палати України про наявність у вказаний період у господарстві форс-мажорних обставин.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про необхідність індексації грошової оцінки земельної ділянки у 2012-2014 роках для визначення розміру орендної плати, підлягають відхиленню, оскільки не ґрунтуються на вимогах ст. 21 Закону України «Про оренду землі» та п.п. 9, 10 Договору.

Згідно приписів ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦК України. ОСОБА_5 не надала суду доказів щодо неправильності розміру орендної плати, визначеної судом шляхом перерахунку собівартості отриманої нею натуральної продукції у грошову, згідно умов договору та закону.

З урахуванням вище зазначеного, апеляційна скарга ФГ «Весна» підлягає задоволенню частково. Рішення суду у частині стягнення заборгованості по орендній платі зміні та зменшенню стягнутої з ФГ «Весна» на користь ОСОБА_5 заборгованості з орендної плати з 719,59 грн. до 617,94 грн. Апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Апеляційну скаргу фермерського господарства «Весна» задовольнити частково.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 26 січня 2015 року у частині стягнення заборгованості з орендної плати змінити. Зменшивши стягнуту з Фермерського господарства «Весна» на користь ОСОБА_5 заборгованості з орендної плати з 719,59 грн. до 617,94 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: