Справа №519/1217/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

02.02.2015 року

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді -Асанової З.І., секретаря -Гнатюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, який уточнив в судовому засіданні, до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати - ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається з: земельної ділянки загальною площею 0,0993 га під №45 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1, яка належала йому та його покійній матері. Оформлення права власності на вказану земельну ділянку відбулось на підставі рішення Южненської міської ради Одеської області №199-ХХІV від 18.03.2003 року та договору міни від 17.12.2002 року засвідченого державним нотаріусом ОСОБА_4, реєстровий номер 4715. За вказаним договором міни позивач та його мати ОСОБА_3 отримали у власність в рівних частках житловий будинок незакінченого будівництвом з прилягаючими господарськими будівлями по АДРЕСА_1, розташованому в місті Южному Одеської області який складає 60% готовності. Таким чином після смерті його матері ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, а саме 1/2 частина земельної ділянки та 1/2 житлового будинку незакінченого будівництвом, який складає 60% готовності. Єдиними прямими спадкоємцями померлої ОСОБА_3 являються її діти, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Позивач та його брат у встановлений строк звернулися до державного нотаріуса Ямпільскої державної нотаріальні контори Бешинської Г.А. з приводу подання заяви про прийняття спадщині. Нотаріус їхні заяви прийняла та 02.02.2011 року завела спадкову справу №46/2011, але проглянувши наявні документи на спадкове майно пояснила, що оскільки він з матір'ю не зареєстрували за її життя право власності на житловий будинок незакінченого будівництва, нотаріус не може видати йому та брату свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок. Щодо земельної ділянки, то відсутність в державному акті виділення часток в натурі на кожного власника унеможливлює визначити частку померлої, а відтак і видати свідоцтво про право на спадщину на землю. 17.09.2014 року державний нотаріус Бешинська Г.А. прийняла постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій №1031/02-31 від 17.09.2014 року. Між тим його брат повідомив йому, що відмовляється від спадкування вказаного майна, оскільки мати постійно по день смерті мешкала разом з ним, але так і не надав відказ від спадщини нотаріусу. В зв'язку із цим між ним та братом фактично виник спір щодо спадкового майна. За таких обставин позивач не має змоги реалізувати своє право на спадщину після смерті своєї матері в порядку спадкування за законом, у зв'язку з відсутністю визначення часток співвласників на земельну ділянку, житловий будинок незакінченого будівництвом, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Таким чином він разом із покійною матір'ю за її життя набули право власності на земельну ділянку у відповідності до вимог чинного законодавства діючого на момент придбання, але за її життя не встигли оформити документ, щодо розміру частки кожного. Між тим вказана земельна ділянка використовувалась ним та матір'ю у відповідності до її цільового призначення, зокрема для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Будинок було під'єднано до всіх необхідних комунікацій відповідно до технічних умов постачальних організацій, виданих на підставі паспорту забудови земельної ділянки та укладено договори на постачання води, електроенергії, газу. Таким чином, він разом із матір'ю за її життя набули право власності на житловий будинок у відповідності до вимог чинного законодавства діючого на момент укладення договору міни житлового будинку, але не встигли за її життя оформити правовстановлюючий документ на нього.

В судовому засіданні позивач уточненні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої просить розглядати справу у його відсутність, позов визнає повністю.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є матір'ю сторін, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.9-10), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.14).

Після її смерті відкрилась спадщина на все її майно, а також на житловий будинок незакінченого будівництвом 60% з прилягаючими господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,0993 гектарів, яка розташована на території АДРЕСА_1, яка належала позивачу та їй на праві приватної спільної-часткової власності, на підставі Рішення Южненської міської ради від 18.03.2003 року (а.с.16).

Згідно договору міни від 17.12.2002 року ОСОБА_1, ОСОБА_3 міняють двокімнатну квартиру під АДРЕСА_2 на житловий будинок незакінченого будівництвом з прилягаючими господарськими будівлями по АДРЕСА_1, який складає 60% готовності. Вищевказана квартира належала в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.19).

Відповідно до рішення Южненської міської ради Одеської області від 18.03.2003 року №199-XXIV передано безкоштовно у приватну спільну-часткову власність земельну ділянку №45 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель громадянам України ОСОБА_6 і ОСОБА_3 загальною площею 0,0993 га, в тому числі 0,0993 га - ріллі, яка розташована в мікрайоні індивідуальної забудови по АДРЕСА_1 (а.с.16).

Відповідно до заповіту, який міститься в спадковій справі №46/2011, померла ОСОБА_3 заповідала все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право своїм синам - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках кожному.

17.09.2014 року державний нотаріус Ямпільської державної нотаріальної контори Бешинська Г.А. винесла постанову №1031/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: на житловий будинок незакінченого будівництвом 60% з прилягаючими господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1, та земельну ділянку, площею 0,0993 гектарів, яка розташована на території АДРЕСА_1

За ч. 2 та 3 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно ( житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання, тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 16.05.2013№ 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при здійсненні спадкодавцем самочинного будівництва (ч. 1 ст. 376 ЦК) до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Право власності на об'єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім'я спадкодавця або спадкоємця, та актів введення будівлі в експлуатацію, якщо їх наявність необхідна відповідно до вимог законодавства, чинного на час завершення будівництва.

Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3, 5 ст. 376 ЦК є суб'єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм статей 1216, 1218 ЦК.

Відповідно до п. 7 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Якщо право власності на самочинно зведену будівлю визнано судом за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій вона розміщена, то до складу спадщини входить право на відшкодування витрат на будівництво (частина шоста статті 376 ЦК). До спадкоємців, які прийняли спадщину, у разі знесення самочинного будівництва переходить обов'язок відшкодувати вартість витрат на його знесення і приведення земельної ділянки до попереднього стану (частини четверта, сьома статті 376 ЦК).

Таким чином, ОСОБА_1 був позбавлена свого права на спадкування за законом земельної ділянки та будівельних матеріалів, обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку №2, в зв'язку з чим був змушений звернутись до суду з позовною заявою про визнання права власності за ним земельної ділянки та будівельних матеріалів, обладнання, які були використанні в процесі будівництва житлового будинку незакінченого будівництвом по АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

За таких обставинах, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, визнавши за позивачем право власності на земельну ділянку №45, загальною площею 0,0993 гектарів для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та будівельні матеріали, обладнання, які були використанні в процесі будівництва житлового будинку незакінченого будівництвом 60% з прилягаючими господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 321, 328, 392, 1216-1223 Цивільного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку №45, загальною площею 0,0993 гектарів для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на будівельні матеріали, обладнання, які були використанні в процесі будівництва житлового будинку незакінченого будівництвом 60% з прилягаючими господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І.Асанова