Справа № 310/5277/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в якому зазначила, що на підставі договору дарування від 08.08.2002 року вона є власником житлового будинку по вул. Підгірній,131 в м. Бердянську. У зазначеному будинку зареєстрований, але не проживає відповідач ОСОБА_2, який був зареєстрований в будинку 17.05.2014 року, але фактично в ньому не проживав. Його реєстрація порушує її права власника, оскільки вона не може оформити субсидію. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним будинком.

У судове засідання позивач не зявилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав, просив розглянути справу в його відсутності.

Зясувавши всі обставин справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 15, п. 4 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і обєктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Із договору дарування від 08.08.2002 року видно, що позивач є власником 1/2 частини будинку по вул. Підгірній,131 у м. Бердянську Запорізької області (а.с.6).

Це право зареєстровано за позивачем ОСОБА_3 комунальним підприємством з технічної інвентаризації 27.08.2002 року за реєстровим №4324 (а.с.7).

Згідно довідки Бердянського МВ УДМС в Запорізькій області від 12.06.2015 року ОСОБА_2 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 з17.05.2014 року (а.с.16).

Відповідач у заяві від 22.06.2015 року позовні вимоги визнав, тому за ст. 61 ЦПК України обставини порушення прав позивача, що викладені в позові не підлягають доказуванню.

Таким чином, судом встановлено факт порушення прав власника і обєктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Оскільки судом встановлено, що позивач на законних підставах набув право власності на спірну частину будинку, а відповідач робить йому перешкоди у здійсненні прав власника, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Позивач є власником тільки 1/2 частини будинку по вул. Підгірній,131 у м. Бердянську Запорізької області, але відповідач зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2, тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою де він зареєстрований.

Керуючись ст. ст. 61, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 383, 386, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку по вул. Підгірній,131 у м. Бердянську Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя