Справа № 752/6315/15-ц
Провадження № 2/752/3488/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.06.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" про визнання умов кредитного договору нікчемними, -

в с т а н о в и в:

у квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до ТОВ «Порше Мобіліті» про визнання умов кредитного договору нікчемними.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 02 серпня 2013 року між сторонами у справі було укладено кредитний договір № 50009762, за умовами якого позивач отримав кредит у сумі 257 421 грн. 18 коп., еквівалент суми кредиту в доларах США - 31 600,93 доларів США, на строк 60 місяців зі сплатою 9,90% річних.

Умовами договору передбачено, що усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в доларах США, відповідно до ст. 1.3 загальних умов кредитування.

Позивач зазначає, що умови кредитного договору та графіку погашення платежів передбачають погашення кредиту в еквіваленті іноземної валюти - доларах США, що, на думку позивача, ставить його у вкрай невигідне становище по відношенню до компанії та порушує принцип рівності сторін у договірних зобов'язаннях.

Також позивач зазначає, що пункти 1.3, 1.3.1, 1.3.2 1.3.3 3.1 Загальних умов кредитування є несправедливими та суперечать принципам розумності та добросовісності і є наслідком дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду позивача, як споживача послуг, оскільки дані умови договору встановлюють вимогу щодо спати щомісячних платежів по кредит в еквіваленті іноземної валюти - долара США та з прив'язкою до обмінного курсу даної валюти на день здійснення платежів, а отже повинні розглядатися як нікчемні.

Крім того, було допущене істотне порушення прав позивача, як споживача фінансових послуг, через невиконання відповідачем вимог закону щодо надання позичальнику повної, своєчасної та достовірної інформації про послугу, що є предметом додаткової угоди до кредитного договору, у зв'язку з чим позивач був позбавлений можливості належним чином оцінити властивості такої послуги та можливі негативні для нього наслідки, що можуть настати внаслідок її отримання.

За таких підстав, позивач просить встановити нікчемність пунктів 1.3, 1.3.1, 1.3.2, 1.3.3, 3.1 загальних умов кредитування, які є невід'ємним додатком до кредитного договору № 50009762 від 02 серпня 2013 року, укладеного між ним та ТОВ «Порше Мобіліті».

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні не визнала позовні вимоги та заперечувала проти їх задоволення.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 серпня 2013 року між ТОВ «Перше Мобіліті» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 50009762, за умовами якого відповідач зобов'язується надати позивачу (позичальнику) кредит в сумі 257 421 грн. 18 коп., що в еквіваленті становить 31 600,93 доларів США, строком на 60 місяців зі сплатою 9,90% річних, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути компанії кредит, платити проценти за використання кредиту, а також інші платежі відповідно до умов договору. (а.с. 9)

Цільове призначення кредиту: на придбання автомобіля.

Згідно умов Кредитного договору усі платежі за цим договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту Суми кредиту в доларах США, відповідно до ст. 1.3. Загальних умов.

Відповідно до п. 1.3.1. Загальних умов кредитування, розмір платежів, що підлягають сплаті Позичальником у повернення кредиту визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на робочий день, що передував дню укладенню договору, у Графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною Кредитного договору. В подальшому Позичальник сплачує платежі у повернення кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні, при цьому розмірі платежів розраховується шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями банку ПАТ "Креді Агріколь Банк", до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, при цьому для розрахунку використовується обмінний курс, чинний станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунка з урахування особливостей передбачених договором.

Відповідно до пунктів 2.4., 2.5. загальних умов кредитування, нарахування процентів: щомісячно, 15 числа поточного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Термін сплати процентів: одночасно із поверненням чергового платежу в терміни та в сумі відповідно до Графіка погашення кредиту.

Графіком погашення кредиту до Кредитного договору встановлена сума щомісячного платежу в доларах США, що складає 660,87 доларів США (а.с. 10).

Відповідач виконав свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором та надав кредит в розмірі 257 421 грн. 18 коп., що в еквіваленті складає 31 600,93 доларів США, що не заперечувалось Позивачем та підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч. 1 ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом і банком.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору означає право громадян вступати чи утримуватись від вступу у будь-які договірні відносини, вона проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору.

На підтвердження своїх вимог Позивач посилається на те, що в порушення ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", умови Кредитного договору, які передбачають сплату коштів на повернення кредиту в перерахунку за поточним обмінним курсом гривні до долара США, є дискримінаційним по відношенню до Позивача як до споживача, а вказані умови договору - несправедливими.

Разом з тим, у Кредитному договорі чітко визначені кредитні умови, зокрема, положення про сплату усіх платежів за кредитним договором у гривнях з перерахунком за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначених у Графіку погашення кредиту.

У пунктів 9.5.-9.7. Загальних умов кредитування, що є невід'ємною частиною Кредитного договору зазначено зокрема, що Відповідач належним чином ознайомив Позивача з правилами надання фінансових послуг, інформацією передбаченою ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", умовами надання послуг фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги для Позичальника.

Згідно вимог статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, підписавши Кредитний договір, його сторони визначили взаємні права та обов'язки, погодили термін виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р. "Про практику застосування судами законодавств при вирішення спорів, що виникають з кредитних правовідносин" (далі - Постанова № 5 від 30.03.2012р.), при вирішенні спорів про визнання кредитного договору недійсним суди мають враховувати вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема ЦК (статті 215, 1048 - 1052, 1054 - 1055), статті 18-19 Закону України "Про захист прав споживачів".

Зокрема, кредитний договір обов'язково має укладатись у письмовій формі (стаття 1055 ЦК); недодержання письмової форми тягне його нікчемність та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його нікчемністю. При вирішенні справ про визнання кредитного договору недійсним суди повинні враховувати роз'яснення, наведені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними".

Пунктом 16 вказаної Постанови визначено, що саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі статті 652 ЦК, оскільки зазначене стосується обох сторін договору й позичальник при належній завбачливості міг, виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті.

При цьому суди повинні з'ясувати виконання банками чи іншими фінансовими установами положення статей 11, 18, 21 Закону України "Про захист прав споживачів", а також пункту 3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року № 541/13808 (щодо договорів, укладених після набрання постановою чинності), де передбачено обов'язок банків у разі надання кредиту в іноземній валюті під час укладення кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за цим договором несе споживач

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що зростання курсу долара США до гривні протягом строку дії Кредитного договору, саме по собі не є достатньою підставою для визнання недійсними положень договору, відповідно до яких погашення кредиту повинно здійснюватись в гривні у перерахунку до долара США зі курсом, який є дійсним день, що передує виставленню відповідного рахунку.

Відповідності до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (§ 1. Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, позичальник зобов'язаний повернути позику у тій валюті, в якій отримав кредит.

Згідно ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до положень ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи ;іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, при укладенні кредитного договору сторонами було додержано усіх вимог, необхідних для чинності цього правочину і передбачених Цивільним кодексом України та Законом України "Про захист прав споживачів", в редакції, яка діяла на час укладення договору.

Положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

При цьому, частинами 1-3, 5, 6 статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частинами 1, 2, 5 статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На думку суду, обставини, на які посилається Позивач як на підставу для задоволення позову, зокрема вимог ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а позовні вимоги щодо визнання нікчемними умов кредитного договору, які стосуються усіх платежів щодо сплати у гривнях за розрахунком відповідно до обмінного курсу до долара США, не ґрунтуються на жодній з підстав недійсності правочину, передбачених ЦК України.

Суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що діями відповідача порушені права позивача як споживача.

За таких обставин, підстав для визнання нікчемними пунктів 1.3, 1.3.1, 1.3.2, 1.3.3, 3.1 загальних умов кредитування, які є невід'ємним додатком до кредитного договору № 50009762 від 02 серпня 2013 року, укладеного між ним та ТОВ «Порше Мобіліті».

З огляду на наведене, в задоволені позову слід відмовити.

Керуючись статтями 6, 203, 215, 626-628 ЦК України, статтями 1, 11, 18, 22, 23 Закону України «Про захист прав споживачів», статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" про визнання умов кредитного договору нікчемними - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: