АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року

07 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції

на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2015 року по цивільній справі за скаргою публічного акціонерного товариства "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" на дії, бездіяльність старшого державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Григорчука Павла Васильовича, заінтересована особа - ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" звернулось до суду зі скаргою на дії, бездіяльність старшого державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Григорчука П.В., заінтересована особа - ОСОБА_4

Бабушкінський ВДВС Дніпропетровського МУЮ звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2015 року та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" (а.с.135-139).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2015 року задоволена скарга ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" на дії, бездіяльність старшого державного виконавця Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Григорчука П.В., заінтересована особа - ОСОБА_4

Суд визнав неправомірними дії старшого державного виконавця Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Григорчука П.В. по винесенню при виконанні виконавчого листа №200/2936/14-ц, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 12.11.2014 року, постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №45477030 від 14.11.2014 року, постанови про арешт коштів боржника від 14.11.2014 року, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №45477030 від 14.11.2014 року.

Суд скасував постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №45477030 від 14.11.2014 року з виконання виконавчого листа №200/2936/14-ц, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 12.11.2014 року, винесену старшим державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Григорчук П.В.

Суд скасував постанову про арешт коштів боржника від 14.11.2014 року, винесену старшим державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Григорчук П.В. при виконанні виконавчого листа №200/2936/14-ц, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 12.11.2014 року.

Також суд скасував постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №45477030 від 14.11.2014 року, винесену старшим державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Григорчук П.В. при виконанні виконавчого листа №200/2936/14-ц, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 12.11.2014 року (а.с.120-126).

В апеляційній скарзі Бабушкінський ВДВС Дніпропетровського МУЮ посилається на неповне з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні скарги ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" (а.с.134-139).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 14.03.2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська була розглянута по суті цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" про розірвання договорів банківських строкових вкладів, стягнення банківських вкладів, стягнення моральної шкоди.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.10.2014 року заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2014 року, ухвалене у вказаній цивільній справі, в частині задоволення позову було змінено, стягнуто з ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" на користь ОСОБА_4 банківський вклад за договором банківського строкового вкладу "Універсальний" НОМЕР_2 від 12.09.2012 року у розмірі 5000 євро, що еквівалентно 81 950 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 4 600,00 грн.; банківський вклад за договором банківського строкового вкладу "В десятку" НОМЕР_1 від 14.01.2013 року у розмірі 80000 доларів США, що еквівалентно 1036000 грн., 3% від простроченої суми у розмірі 53820 грн.; банківський вклад за договором банківського строкового вкладу "В десятку" НОМЕР_3 від 11.09.2013 року у розмірі 25000 доларів США, що еквівалентно 323750 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 10192 грн.

12.11.2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська на виконання зазначених рішень було видано виконавчий лист №200/2936/14-ц про стягнення з ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" на користь ОСОБА_4 банківського вкладу за договором банківського строкового вкладу "Універсальний" НОМЕР_2 від 12.09.2012 року у розмірі 5000 євро, що еквівалентно 81 950 грн., та 3% річних від простроченої суми у розмірі 4 600,00 грн.; банківського вкладу за договором банківського строкового вкладу "В десятку" НОМЕР_1 від 14.01.2013 року у розмірі 80000 доларів США, що еквівалентно 1036000 грн., та 3% від простроченої суми у розмірі 53820 грн.; банківського вкладу за договором банківського строкового вкладу "В десятку" НОМЕР_3 від 11.09.2013 року у розмірі 25000 доларів США, що еквівалентно 323750 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 10192 грн.

14.11.2014 року ОСОБА_4 звернулася до Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ з заявою, в якій просила відкрити виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа №200/2936/14-ц, накласти арешт на все майно та кошти, що належить боржникові - ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" в межах суми звернення стягнення, заборонити здійснення відчуження будь-якого майна, що належить боржнику в межах суми звернення стягнення. До заяви ОСОБА_4 додала оригінал вказаного виконавчого листа та копію рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області у справі №200/2936/14-ц.

14.11.2014 року старшим державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Григорчук П.В. на підставі зазначеної заяви стягувача ОСОБА_4 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №45477030 з виконання виконавчого листа №200/2936/14-ц.

Також, 14.11.2014 року старшим державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Григорчук П.В. на підставі зазначеної заяви стягувача ОСОБА_4 та на виконання виконавчого листа №200/2936/14-ц була винесена Постанова про арешт коштів боржника, якою накладений арешт на кошти, що містяться на кореспондентському рахунку НОМЕР_4 в Управлінні НБУ в Дніпропетровській області, МФО 305006, що належать боржнику - ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" в межах суми 1510312,00 грн.

Крім того, 14.11.2014 року старшим державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Григорчук П.В. на підставі зазначеної заяви стягувача ОСОБА_4 та на виконання виконавчого листа №200/2936/14-ц була винесена Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні ВП №4547703, якою накладений арешт на все майно, що належить боржнику - ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" в межах суми звернення стягнення 1510312,00 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить даному боржнику лише в межах суми боргу.

На підставі зазначеної постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження було накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" із забороною його відчужувати, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 14.11.2014 року №29534766 та Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 14.11.2014 року №45621259.

Судом встановлено, що 07.11.2014 року банк подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення судів, на підставі яких видано вказаний виконавчий лист. 17.11.2014 року ухвалою ВССУ зупинено виконавче провадження по даній справі до закінчення касаційного розгляду, на підставі чого старшим державним виконавцем Григорчуком П.В. 24.11.2014 року було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №200/2936/14-ц, відкриття виконавчого провадження ВП №45477030 до закінчення касаційного провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавцячи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Задовольняючи скаргу ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО", суд першої інстанції правильно та обґрунтовано виходив з того, що державним виконавцем Григорчук П.В. не були здійснені заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення саме у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим листом і Законом України "Про виконавче провадження".

Суд дійшов вірного висновку про те, що строк для добровільного виконання рішення суду, який було надано банку, фактично становив один день - 17.11.2014 року, що не відповідає строкам, визначеним у 7 днів ч.2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", що свідчить про те, що дії старшого державного виконавця Григорчука П.В. суперечать вимогам ст. 11 даного Закону, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 14.11.2014 року, то відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" останнім днем строку на самостійне виконання була п'ятниця 21.11.2014 року включно.

Крім того, старший державний виконавець Григорчук П.В., не надавши банку належного за Законом України "Про виконавче провадження" строку для самостійного виконання виконавчого документа, не переконавшись чи достатньо грошових коштів на рахунках банку для виконання вимог постанови про арешт коштів, 14.11.2014 року також виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яку направив до виконання.

В п.23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" зазначено, що при виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець на підставі статті 52 Закону про виконавче провадження у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей - на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Аналогічні норми викладено в п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", в якому, зокрема, зазначено, що боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу (ст. 56 Закону

№606-XIV). Відмова державного виконавця задовольнити зазначену вимогу боржника може бути визнана в судовому порядку необгрунтованою, коли очевидно, що ця вимога не порушувала інтересів стягувача й не ускладнювала виконання рішення.

Державний виконавець знехтував зазначеним правом боржника на зазначення того виду майна, на яке в першу чергу необхідно звернути стягнення.

Доводи БабушкінськогоВДВС Дніпропетровського МУЮ в апеляційній скарзі про те, що законом не заборонено державному виконавцю вказувати у постанові про відкриття виконавчого провадження загальну суму стягнення є безпідставними, оскільки Законом України "Про виконавче провадження" державний виконавець не наділений правом змінювати на свій розсуд спосіб і порядок виконання рішення, встановлені виконавчим документом і цим Законом, а у даному випадку - зазначати в постанові про відкриття виконавчого провадження загальну суму заборгованості замість викладення резолютивної частини рішення суду, як вона зазначена у виконавчому листі.

Доводи апелянта про те, що строк для самостійного виконання рішення суду встановлюється на власний розсуд державного виконавця не можна прийняти до уваги, оскільки банку було надано для добровільного виконання строк, що фактично становив один день - 17.11.2014 року, що не відповідає строкам, визначеним у 7 днів ч.2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", та що свідчить про те, що дії старшого державного виконавця Григорчука П.В. суперечать вимогам ст. 11 даного Закону, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 14.11.2014 року, то відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" останнім днем строку на самостійне виконання була п'ятниця 21.11.2014 року включно.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що державний виконавець мав право в спірних правовідносинах одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження накласти арешт на майно та кошти боржника є необґрунтованими, оскільки при винесенні зазначеної постанови державним виконавцем було порушено вимоги ч.5 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", якою передбачено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Тобто положеннями статей 52, 63 Закону України "Про виконавче провадження" визначено певну черговість звернення стягнення на майно боржника. Зокрема, звернення стягнення на будинок, квартиру та інше нерухоме майно фізичної особи провадиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому державний виконавець зобов'язаний в повній мірі перевірити належність боржнику іншого майна й коштів, крім нерухомого, тобто встановити все майно боржника, на яке можна звернути стягнення.

Таким чином, старший державний виконавець Григорчук П.В не мав законного права арештовувати майно боржника та забороняти його відчуження до того моменту, поки не з'ясує, що грошові кошти для стягнення відсутні або ж їх недостатньо.

Як встановлено матеріалами справи, на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на грошові кошти боржника, тобто на 14.11.2014 року, на кореспондентському рахунку ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" залишок грошових коштів становив 296 926 140,62 грн., що підтверджується інформаційною довідкою (а.с.94).

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування ухвали суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а ухвала суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,312,315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції - відхилити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: