Дата документу 26.10.2015
Справа № 320/6231/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
26 жовтня 2015 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Ковальової Ю.В.,
при секретарі Черемісіній О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи: Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації
Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачку ОСОБА_2 такою, що втратила право користування та зняти її з реєстрації в житловому будинку № 6 по пров. Челюскінців в м. Мелітополі Запорізької області, вказуючи, що вона - позивачка, є власницею зазначеного житлового будинку. Відповідачка-її племінниця, мешкала разом з нею у вказаному будинку як член сімї. Однак вже 10 років у вказаному будинку ОСОБА_2 не мешкає, а всі обовязки по утриманню житлового будинку, передбачені ст. 64 ЖК України, виконує позивачка. Реєстрація відповідачки в належному позивачці житловому будинку є перепоною у користуванні будинком в повній мірі, оскільки перешкоджає оформленню субсидії, отриманні кредиту, тощо. Оскільки ОСОБА_2 протягом тривалого часу не мешкає у житловому будинку без поважних причин, але не бажає в добровільному порядку знятися з реєстрації, позивачка змушена звернутися з позовом до суду.
Позивачка в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Проти ухвалення заочного рішення у справі, в разі неявки відповідачки в судове засідання, не заперечує.
Відповідачка в судове засідання не зявилася з невідомої суду причини, про час, місце і дату судового засідання була повідомлена належним чином. Судова повістка надсилалась їй за її зареєстрованим місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, однак до суду повернувся конверт із відміткою: «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Від представника третьої особи Мелітопольського міського відділу управління Державної Міграційної служби України в Запорізькій області надійшла заява про розгляд справи без їх участі, з рішенням суду будуть згодні.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв позивачки та представника третьої особи про слухання справи за їх відсутності та в звязку з неявкою відповідачки, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступними підставами.
За позивачкою зареєстровано право власності на житловий будинок № 6 по пров. Челюскінців в м. Мелітополі Запорізької області на підставі договору дарування будинку від 22.02.2001 року, про що також свідчить копія реєстраційного напису на правовстановлювальному документі та копія витягу Мелітопольського МБТІ з плану будівельного кварталу № 310 на присадибну ділянку № 6 по пров. Челюскінців в м. Мелітополі. /а.с. 7, - зворотня сторінка, 8/.
Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_2 є племінницею позивачки.
Судом встановлено, що відповідно до довідки Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області від 06.08.2015 року відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. /а.с.14/.
Однак, відповідачка з 2004 року за вказаною адресою не проживає, що підтверджується довідкою квартальної ОСОБА_3 від 03.04.2015 року. /а.с.10/.
В силу того, що відповідачка зареєстрована у вказаному житловому будинку, але в ньому не проживає з 2004 року, позивачка не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном.
Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Відповідно до ст.64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Оскільки позивачкою вказано, що племінниця мешкала разом з нею як член сім»ї, суд приходить до висновку про застосування при вирішенні спору норм ст. ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України.
Так, відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.
Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника квартири, в тому числі і колишні, користуються жилим приміщенням нарівні з власником. Відповідно до ст.ст. 9, 156, 157 ЖК України сам факт припинення сімейних відносин з власником (власниками) квартири не позбавляє колишніх членів його (їх) сім'ї права користуватися займаним приміщенням і не є підставою для їх виселення з цього жилого приміщення.
Отже, виходячи з зазначених положень закону, член сім"ї власника зберігає право користування займаним приміщенням саме на тих умовах, на яких він поселився в житлове приміщення і користується ним нарівні з власником, а втрачає член сім"ї власника право користування цим будинком лише з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України.
Оскільки, як було встановлено судом, житловий будинок перебуває у приватній власності ОСОБА_1, відповідачка, яка є членом сім»ї позивачки, не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних причин понад один рік, інше не встановлено домовленістю між ними, тому на підставі статті 405 ЦК України, відповідачка може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що на теперішній час за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пров. Челюскінців, 6 залишається зареєстрованою ОСОБА_2, що перешкоджає власниці будинку ОСОБА_1 користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому позов в частині визнання відповідачки ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком підлягає задоволенню.
Разом з тим, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
А, отже, вимоги позивачки в частині зняття з реєстраційного обліку в житловому будинку ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки судове рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку.
На підставі ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 60, 209-224 ЦПК України, ст.ст. 9, 156, 157 ЖК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи: Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим будинком № 6 по пров. Челюскінців в м. Мелітополі Запорізької області.
В задоволенні іншої частини вимог відмовити.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Ю.В. Ковальова