Провадження № 22ц/790/2677/15 Головуючий 1-ї інст. - Полєхін А.Ю.
Справа №635/422/15-ц Суддя доповідач - Бровченко І.О.
Категорія: право власності
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Бровченко І.О.,

суддів колегії -Пилипчук Н.П., Даниленко В.М.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Харківського міжрайонного прокурора, який діє в інтересах держави в особі Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, Пісочинської селищної ради Харківського району, на рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 січня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Пісочинська селищна рада Харківського району Харківської області, про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року позивач звернулась з позовом до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 03 листопада 2014 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсним; визнання за ОСОБА_3 право власності на нежитлову будівлю торгівельного павільйону літ. А-1 загальною площею 22, 50 кв.м за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 03 листопада 2014 року, укладеного між нею та відповідачем, вона придбала нежитлову будівлю - торгівельний павільйон літ. «А-1» загальною площею 22.5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, який належав відповідачу на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 18 квітня 2013 року.

На виконання вимоги ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» у вересні 2012 року між відповідачем та Пісочинською селищною радою укладено договір про пайову участь замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури. За зазначеним договором ОСОБА_4 сплачено на рахунок Пісочинської селищної ради 1926 грн. 20 коп. пайової участі.

Враховуючи, що ОСОБА_4 ухиляється від нотаріального посвідчення спірного договору, що є перешкодою для реєстрації права власності на об'єкт, позивач просила суд задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 січня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 03 листопада 2014 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсним. Визнано за ОСОБА_3 право власності на нежитлову будівлю торгівельного павільйону літ. А-1 загальною площею 22, 50 кв.м за адресою: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі Харківський міжрайонний прокурор, який діє в інтересах держави в особі Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, Пісочинської селищної ради Харківського району просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права; неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні з підстав, передбачених п.п. 1-4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 03 листопада 2014 року, укладеного у простій письмовій формі між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, позивач придбала нежитлову будівлю - торгівельний павільйон літ. «А-1» загальною площею 22.5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9), який належав ОСОБА_4 на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 18 квітня 2013 року (а.с. 11-12).

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 18 квітня 2013 року зареєстровано в реєстраційній службі Харківського районного управління юстиції Харківського району 25 березня 2014 року за №20744146 ( а.с. 10).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив із того, що сторони домовились щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу об'єкта нерухомого майна та відбулося його виконання, однак ОСОБА_4 ухиляється від нотаріального посвідчення спірного договору, що є підставою для визнання договору дійсним відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України.

Проте погодитись із таким висновком суду першої інстанції не можна.

Частиною 2 ст. 220 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

При ухвалені судового рішення судом не було враховано, що однією з умов визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину, чого судом у справі встановлено не було. Будь яких доказів ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу матеріали справи не містять.

За таких обставин суд першої інстанції зробив помилковий висновок про доведеність позовних вимог.

Приймаючи до уваги викладене, оцінив всі обставин справи та надані докази як окремо, так і в сукупності, судова колегія приходить до висновку про необхідність скасування рішення районного суду та постановлення нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Харківського міжрайонного прокурора, який діє в інтересах держави в особі Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, Пісочинської селищної ради Харківського району задовольнити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 січня 2015 року скасувати, ухвалити нове.

У задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Пісочинська селищна рада Харківського району Харківської області, про визнання права власності відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: