АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6467/15 Справа № 188/426/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Полубан М. П. Доповідач - Осіян О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів - Деркач Н.М, Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря - Прудченко В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування Петропавлівської районної державної адміністрації, про усунення перешкод у зустрічах із дитиною, участі в її вихованні та встановлення порядку спілкування з дитиною, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом в якому вказував на те, що він знаходився із відповідачкою у офіційно зареєстрованому шлюбі в період із 16.10.2010 року до 14.10.2014 року.

Від шлюбу у них є малолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У зв"язку з тим, що вони із відповідачкою після розірвання шлюбу стали мешкати окремо та вона стала чинити йому перешкоди у зустрічах з дитиною і участі у її вихованні, він 12.06.2014 року був вимушений звертатися до комісії з питань захисту прав дитини Петропавлівської райдержадміністрації із заявою про встановлення днів побачень з малолітньою дитиною.

Рішенням комісії від 10.12.2014 року було постановлено його заяву задовольнити та рекомендовано встановити йому побачення з донькою кожної суботи та неділі на території відповідача. Проте, не зважаючи на рішення комісії відповідачка чинить йому перешкоди у зустрічах із донькою та участі в її вихованні, на всі його звернення ОСОБА_4 ніяк не реагує, категорично не згодна на його спілкування, чим грубо порушує його батьківські права.

Він офіційно працює, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, до кримінальної відповідальності не притягувався, тобто жодним чином він негативно вплинути на дитину не зможе.

При цьому він мешкає в належній йому на праві приватної власності квартирі в АДРЕСА_1, квартира повністю пристосована для знаходження в ній дитини.

У квартирі окрім нього проживають його батько, сестра та брат, які всі також є родичами його малолітньої доньки та які також дуже добре до неї відносяться.

Окрім цього, він щомісячно сплачує аліменти на утримання дитини на користь відповідачки, заборгованості за ним не має, тобто сумлінно виконує свій батьківський обов"язок щодо надання матеріального забезпечення доньці.

Вважає, що зустрічі з донькою мають проводитися також без присутності відповідачки, оскільки між ними встановилися неприязні стосунки, при зустрічах ОСОБА_4 постійно провокує його на сварки та скандали, що буде негативно впливати на психіку та моральний стан малолітньої дитини.

Дитині виповнилося повних чотири роки, вона відвідує дитячий садочок в с. Дмитрівка з понеділка по п"ятницю включно, у зв"язку із чим задля неможливості порушення сталого режиму життя дитини, побачення з нею йому необхідно встановити у вихідні дні - суботу та неділю.

Вони з відповідачкою проживають в різних населених пунктах, він мешкає в м. Павлограді, а вона у с. Дмитрівка Петропавлівського району, яке розташоване на відстані приблизно 30 км від його місця проживання, у зв"язку із чим вони з дитиною мають право виїхати для спілкування саме за його місцем проживання .

Також в с. Дмитрівка немає майже ніяких спеціально облаштованих для відвідування дітей місць, де вони з дитиною могли би проводити спілкування.

Крім того, він дуже добре відноситься до доньки, любить її, дитина довгий час, з моменту свого народження знає його як свого батька, також любить його та добре до нього відноситься, вона потребує опіки з боку батька. Тобто, сама дитина має необхідність у спілкування з ним, що з невідомих для нього причин не хоче враховувати відповідачка. Вказані обставини порушують його батьківські права та вимушують його звертатися до суду із позовом.

Просив суд - зобов"язати відповідачку не чинити йому перешкоди у зустрічах із дитиною та участі в її вихованні та надавати доньку щотижня із 9.00 год. суботи до 18.00 год. неділі, з урахуванням його графіку роботи , без присутності матері дитини ОСОБА_4 із правом виїзду разом з дитиною до м. Павлограда.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у зустрічах із дитиною, участі в її вихованні та встановлення порядку спілкування з дитиною.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено із порушенням норм матеріального права та без врахування обставин у справі, та просить задовольнити позов.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково із наступних підстав.

Приймаючи рішення про відмову задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що сторони являються батьком та матір"ю доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03.10.2013 року шлюб між сторонами було розірвано.

Витягом із протоколу № 11 засідання комісії з питань захисту прав дитини Петропавлівської РДА від 10.12.2014 р. було прийнято рішення, яким заяву ОСОБА_3, щодо встановлення днів побачень з малолітньою дитиною ОСОБА_5, задоволено. Рекомендовано наступні дні - кожної суботи та неділі на території матері - гр. ОСОБА_4 Вказане рішення діє протягом двох місяців. Рекомендовано ОСОБА_3 звернутися повторно до Комісії після сплину двохмісячного терміну. Рекомендовано ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_3 при побаченнях з його донькою.

За місцем роботи позивач характеризується позитивно ( добросовісний та відповідальний робітник, характер спокійний, врівноважений ) .

Згідно трудової книжки вбачається, що позивач дійсно працює на шахті "Дніпровській" прохідником 5-го розряду .

Довідкою з місця проживання підтверджується той факт, що позивач проживає в м. Павлограді (зазначається точна адреса) і разом з ним проживають (зареєстровані) батько, брат та сестра.

Свідоцтвом про право власності на житло від 05.12.2006 року підтверджується той факт, що позивачу на праві часткової сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1.

У сертифікаті про проходження профілактичного наркологічного огляду зазначається, що позивачу протипоказань до виконання робіт немає.

Довідка № 2246 про проходження попереднього (періодичного) психіатричного огляду також зазначає, що позивачу ніяких протипоказань до роботи немає .

Довідкою з ДТЕК " Павлоградвугілля" зазначається, що позивач працює прохідником та отримує заробітну плату.

Суд посилався на положення частин 4 та 5 ст. 19 СК України та зазначив, що висновок органу опіки та піклування є недостатньо обґрунтованим. За своїм текстом він носить рекомендаційний характер та є незрозумілим для суду в тій частині, що вищезазначений колегіальний орган рекомендував та визначив дні побачень батька дитини на території матері - гр. ОСОБА_4 Суду незрозуміло - що це за територія, а також не зазначено - провадити побачення в присутності матері, чи ні.

Суд не погодився із тим режимом побачень батька з дитиною, на який посилався позивач. При цьому суд взяв до уваги вік дитини (чотири роки), її психологічну незрілість, врахував особисту прихильність дитини до матері, та пов'язані з цим питання щодо необхідності дотримання побутового щоденного режиму, обов'язкової та постійної присутності матері.

Крім того, суд посилався на збіг особистих, сімейних обставин, які склалися у позивача, а саме що позивач не проживає у зазначеній квартирі, співмешкає в жінкою на її житловій площі і остання є вагітною, що має суттєво важливе значення на майбутнє.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися усупереч інтересам дитини.

На батьків, котрі проживають окремо, покладено обов'язок брати участь у вихованні дитини і вони мають право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, також суд взяв до уваги фактичні обставин справи, зокрема - на думку суду з боку відповідача відсутні докази щодо штучного створення нею перешкод у виконанні рішення органу опіки та піклування у спілкуванні батька з дитиною. Навпаки, наявні у справі докази свідчать про пасивне ставлення самого позивача до виконання батьківського обов'язку. Дана обставина випливає з пояснень сторін відносно того, що позивач, звертаючись до відповідачки з вимогою на побачення з дитиною не робив ніяких активних спроб щоб відновити психологічний контакт з дитиною, як пояснив сам позивач, він приїжджав в село Дмитрівку, сидів в салоні автомашини та чекав моменту, коли відповідачка приведе йому доньку.

Отже, суд вважав, що позивач не в достатній мірі обґрунтував свій позов, не надав суду достатніх та належних доказів на підтвердження своїх вимог .

Також суд вважав, що сторони не позбавлені можливості в подальшому спільно змінювати способи та порядок спілкування батька з дитиною, зокрема, шляхом укладення згідно із положеннями ст. 157 СК України відповідного договору.

Але із висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна, оскільки вони не враховують всіх обставин у справі, а також вимог законодавства.

Відповідно до вимог частин 5 та 6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

А статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

В судовому засіданні знайшло підтвердження те, що згідно протоколу № 11 засідання комісії з питань захисту прав дитини Петропавлівської РДА від 10.12.2014 року було прийнято рішення, яким заяву ОСОБА_3, щодо встановлення днів побачень з малолітньою дитиною ОСОБА_5, задоволено. Рекомендовано наступні дні - кожної суботи та неділі на території матері - гр. ОСОБА_4 Вказане рішення діє протягом двох місяців. Рекомендовано ОСОБА_3 звернутися повторно до Комісії після сплину двохмісячного терміну. Рекомендовано ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_3 при побаченнях з його донькою.

За постійним місцем роботи позивач характеризується позитивно (добросовісний та відповідальний робітник, характер спокійний, врівноважений), у сертифікаті про проходження профілактичного наркологічного огляду зазначається, що позивачу протипоказань до виконання робіт немає.

Довідка № 2246 про проходження попереднього (періодичного) психіатричного огляду також зазначає, що позивачу ніяких протипоказань до роботи немає.

Відповідно до вимог частини 2 статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Враховуючи ці вимоги законодавства, а також встановленні обставини у справі, а саме: ставлення позивача до виконання своїх обов'язків, (який дійсно бажає спілкуватися з дитиною, приділяти їй увагу, витратити час), вік дитини - чотири роки, стан її здоров'я, відсутність розладу психічного здоров'я у позивача, а також фактів зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами, та інших факторів, які б могли мати негативний вплив на дитину, думку відповідачки, яка частково не заперечувала проти спілкування батька з дитиною у її присутності, апеляційний суд вважає можливим задовольнити частково позов про усунення перешкод у зустрічах із дитиною, участі в її вихованні, визначення способу участі позивача у вихованні дитини.

На запит апеляційного суду Петропавлівська селищна рада у листі від 06.08.2015 року зазначила про те, що позивач до селищної ради із приводу спілкування з дитиною не звертався, та посилаючись на положення постанови Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року, селищна рада вказала що висновок про можливість позивача спілкуватись із дитиною надав орган опіки та піклування Петропавлівської районної державної адміністрації.

Тому визначаючи способи участі позивача у вихованні дитини, суд вважає за можливе встановити періодичні побачення позивача із дитиною, час їхнього спілкування, для чого встановити дні побачень батька із донькою кожної суботи із 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, із урахуванням його графіку роботи, у присутності матері дитини. Присутність матері дитини суд вважає необхідним із врахуванням інтересів та віку дитини, особисту прихильність дитини до кожного із батьків. Зазначений спосіб не буде суперечити вимогам ст.ст.157,159 СК України.

Виходячи із цього, апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення в про задоволення позовних вимог частково, відповідно до положення ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 309, 316 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року скасувати.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов"язати ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_3 у зустрічах із дитиною та участі в її вихованні.

Визначити із 16 вересня 2015 року способи участі ОСОБА_3 у вихованні доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, для чого встановити дні побачень батька із донькою кожної суботи із 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, із урахуванням його графіку роботи, у присутності матері дитини ОСОБА_4.

Рішення набирає законної сили із моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із цього часу.

Судді: