Справа №442/5328/15-ц
Провадження №2/442/1856/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

08 вересня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Нагірної О.Б.,

при секретарі Олійник О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що він є наймачем вказаної квартири на підставі договору найму жилого приміщення від 25.12.1991 року № 87 та ордером № 1196, виданим 25.12.1991 року. Відповідач зареєстрований у вищезгаданому помешканні, є сином позивача, але фактично не проживає у вказаній квартирі з 2005 року, що підтверджується довідкою ОСББ «Берегиня». Крім того відсутність відповідача по вищевказаній адресі можуть підтвердити сусіди ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Позивач та його представник в судове засідання не з»явилися, однак подали суду заяву, в якій просять слухати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, проти заочного розгляду справи не заперечили.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, зокрема шляхом оголошення в пресі. А тому, суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не здійснюючи відповідно до ч.2 с.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнитиз наступних підстав.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії КА № 056547 від 18.06.1996 року, ОСОБА_1 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1 (а/с 2).

З копії Договору найму № 87 жилого приміщення в будинках ЖКВ Калійного заводу від 25.12.1991 року вбачається, що ОСОБА_1 було надано в найм жиле приміщення з 4-х кімнат у квартирі АДРЕСА_2 (а/с 4-5).

Довідкою №124 від 29.06.2015 року виданою ОСББ «Берегиня» підтверджується те, що ОСОБА_2 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_2, однак з 2005 року не проживає за місцем своєї реєстрації (а/с 6).

Частиною першою ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

За змістом ч.2 ст.167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

З роз'яснень, які містяться у п.11 Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вбачається, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо.

Беручи до уваги наведене та те, що відповідач залишив спірне житло і в ньому не проживає понад встановлені ст. 71 ЖК України терміни, не сплачує комунальних послуг, його особисте майно в квартирі відсутнє, суд приходить до висновку про те, що такі дії свідчать про втрату інтересу до вказаного житла. Окрім цього, будь-яких доказів щодо наявності домовленостей щодо порядку користування квартирою між позивачем та відповідачем не здобуто, а з наданих доказів вбачається, що він самостійно залишив жиле приміщення і з цього часу не намагався вселитись у таке.

А тому позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі та визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним житловим приміщенням..

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 226 ЦПК України, ст. ст. 71,72,167 ЖК України ,суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ст. 294 ЦПК України до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Суддя Нагірна О.Б.