У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

28 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ домоволодіння та земельної ділянки в натурі, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про поділ домоволодіння та земельної ділянки в натурі, стягнення грошової компенсації вартості частки майна.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона та відповідач є співвласниками по Ѕ частини садового будинку АДРЕСА_1, ділянка АДРЕСА_2 та земельної ділянки площею 0,0594 га, на якій розташований вказаний садовий будинок.

Позивачка вказувала, що між нею та відповідачем постійно виникають суперечки щодо користування спірним будинком та земельною ділянкою, тому просила поділити спірне нерухоме майно в натурі.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 червня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Виділено ОСОБА_4 в натурі приміщення садового будинку АДРЕСА_1, ділянка АДРЕСА_2, площею 22,7 кв.м, що згідно з висновком № 9506/14-43 судової будівельно-технічної експертизи від 27 січня 2015 року за варіантом № 1, як для першого співвласника, становить 56/100 домоволодіння.

Виділено ОСОБА_4 в натурі 0,0297 га земельної ділянки по АДРЕСА_1, ділянка АДРЕСА_2, та становить Ѕ її частини, згідно з висновком № 9506/14-43 судової будівельно-технічної експертизи від 27 січня 2015 року за варіантом поділу земельної ділянки № 1, як для першого співвласника.

Виділено ОСОБА_5 в натурі приміщення садового будинку будинку АДРЕСА_1, ділянка АДРЕСА_2, площею 14,5 кв.м, що згідно з висновком № 9506/14-43 судової будівельно-технічної експертизи від 27 січня 2015 року за варіантом № 1, як для другого співвласника, становить 44/100 домоволодіння.

Виділено ОСОБА_5 в натурі 0,0297 га земельної ділянки по АДРЕСА_1, ділянка АДРЕСА_2 та становить Ѕ її частини, згідно з висновком № 9506/14-43 судової будівельно-технічної експертизи від 27 січня 2015 року за варіантом поділу земельної ділянки № 1, як для другого співвласника.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 дійсну (ринкову) грошову компенсацію за відхилення від ідеальної частки, яка становить 6/100 домоволодіння, в сумі 2 746 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалене судове рішення апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, проаналізувавши висновок експерта судової будівельно-технічної експертизи від 27 січня 2015 року та враховуючи положення ч. 6 ст. 147 ЦПК України, дійшов правильного висновку щодо відсутності обґрунтованих підстав для задоволення позову, оскільки поділ будинку як по першому так і по другому варіанту не може бути застосований при вирішенні даного спору, так як порушує права одного із співвласників.

Зокрема, докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження судами і при їх дослідженні та встановленні судами дотримані норми процесуального та матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків рішення апеляційного суду не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов О.В. Ступак