АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/249/15 Головуючий 1 інст. - Вергун І.В
Справа № 623/2152/14-ц Доповідач - Кісь П.В.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - Кіпенко І.С.,

- Макарова Г.О.,

за участю секретаря - Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - Коваль Тетяни Вікторівни на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10 вересня 2014 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

14.07.2014 року публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі по тексту - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до суду з вказаним позовом і просило стягнути з ОСОБА_4 заборгованість у сумі 133688,65 грн., яка утворилася станом на 07.04.2014 року, вказуючи, що 21.05.2008 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» і ОСОБА_4 був укладений договір №005-Р/004693 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску за умовами якого банк зобов'язався приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

В свою чергу відповідач за цим договором зобов'язався контролювати свій видатковий ліміт та не допускати несанкціонованого овердрафту, погасити заборгованість по картрахунку в обумовлені договором строки.

29.05.2008р. сторони уклали договір №КЛ 1805/08 про відкриття відновлювальної кредитної лінії, згідно якого банк відкрив під БПК Visa Classic НОМЕР_1 Позичальника на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювальну кредитну лінію з розміром кредитного ліміту 15000 грн. із сплатою процентів за користування кредитними ресурсами, а Позичальник зобов'язався повінстю повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 21.05.2010 року і сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та у строки, встановлені цим договором.

Однак позичальник взяті зобов'язання не виконує, чергові платежі не здійснює, станом на 07.04.2014 року має заборгованість на суму 494126,33 грн., з яких лише пеня становить 360437,68 грн. Зважуючи на значний розмір пені позивач вирішив не заявляти до стягнення суму пені.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, вказуючи: що позивач не надав належного доказу, яким, на його думку, має бути судова економічна експертиза, про обсяг заборгованості, а надана позивачем довідка-розрахунок не може бути належним доказом, оскільки є його одностороннім документом зацікавленої особи; що банк повинен був пред'являти претензії не тільки до нього, як позичальника, а й до громадянина ОСОБА_5, який мешкає по АДРЕСА_1 та який є поручителем; що банк не вчинив дії, передбачені актами цивільного законодавства, а - не направив йому письмової вимоги про необхідність погашення заборгованості.

Також відповідач ОСОБА_4 у поданій суду заяві просив застосувати позовну давність до вимог банку і повністю відмовити у задоволенні позову у зв'язку зі спливом позовної давності, вважаючи, що останнім днем строку на подання позову банком є 21 травня 2013 року. (а.с.32-34).

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10.09.2014 року у задоволенні позову відмовлено у зв'язку зі спливом строків позовної давності. (а.с.56).

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Коваль Т.В. просить рішення суду скасувати, вважаючи його постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги представник банку зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на долучені до позовної заяви письмові докази внесення відповідачем платежів в рахунок погашення заборгованості за користування кредитними ресурсами у листопаді 2012 року в сумі 2500 грн., у грудні 2012 року у сумі 500 грн. і у січні 2013 року в сумі 800 грн., які свідчать про визнання позичальником ОСОБА_4 свого обов'язку щодо погашення кредитної заборгованості в зазначений період часу, що в свою чергу свідчить про переривання перебігу строку позовної давності.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Коваль Т.В. підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи, а також надала копію платіжного доручення про сплату відповідачем ОСОБА_4 на рахунок в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 10 грудня 2012 року грошових коштів у сумі 500 грн. в порядку погашення кредиторської заборгованості за операції з пластиковою карткою.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання апеляційного суду не з'явився, причину неявки не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Головінов В.О. проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, посилався на аналогічні судове рішення у іншій справі з тотожними правовідносинами.

Надане представником позивача платіжне доручення від 10.12.2012 року не визнав у якості належного доказу визнання відповідачем заборгованості, вказуючи, що від імені платника ОСОБА_4 підпис у заяві про переказ готівки виконано не відповідачем ОСОБА_4, а іншою особою.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, а сторони не заперечують факт укладення ними 21 травня 2008 року договору № 005-Р/004693 про відкриття банком на ім'я ОСОБА_4 карткового рахунку з наданням позичальнику міжнародної платіжної картки Visa Classic НОМЕР_1 на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювальної кредитної лінії з розміром кредитного ліміту 15000 грн. із сплатою процентів за користування кредитом.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що строк дії кредитного договору, згідно п.3.2 Договору (строк дії картки) закінчився 21 травня 2010 року, а так як банк звернувся з позовом до суду лише 14.07.2014 року, тобто поза межами передбаченого статтею 257 ЦК України трирічного строку позовної давності, то для нього настають наслідки, передбачені ч.4 ст.267 ЦК України.

Однак з таким рішення колегія суддів погодитися не може у зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що потягло неправильне вирішення справи.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дана справа до таких випадків не відноситься.

Звертаючись до суду з позовом, представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» долучив до позовної заяви таблицю з розрахунком заборгованості за кредитним договором у якій відображено рух коштів на протязі строку дії кредитного договору і до 07.04.2014 року.

В цьому документі відображено факт надходження грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, в тому числі: у листопаді 2012 року в сумі 2500 грн., у грудні 2012 року в сумі 500 грн., у січні 2013 року у сумі 800 грн. (а.с.11-12).

Усупереч вимог ч.4 ст.10 та ст.ст.212, 213, 214, 215 ЦПК України суд першої інстанції про заяву відповідача про застосування наслідків пропуску строку позовної давності та викладені в ній доводи позивача не повідомив, справу розглянув за відсутністю сторін, а при ухваленні рішення не надав оцінки зазначеному вище доказу, який надано позивачем, та який свідчить про часткове погашення заборгованості відповідача за кредитним договором у листопаді, грудні 2012 року та у січні 2013 року.

Однак вказані обставини про рух коштів є суттєвими і впливають на вирішення справи, оскільки частиною 1 статті 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч.3 ст.264 ЦК України).

Надана апелянтом заява від імені відповідача від 10.12.2012 року про переказ грошових коштів у сумі 500 грн. в рахунок погашення кредитної заборгованості також свідчить про переривання перебігу строку позовної давності.

Колегія суддів не може погодитися з запереченням адвоката Головінова В.О. проти прийняття цього документу у якості доказу, оскільки за його допомогою представник позивача додатково доводить обставину визнання відповідачем боргу, відображену у доданій до позовної заяви таблиці розрахунку заборгованості, в які відображено рух грошових коштів на рахунку відповідача. Подання цього доказу представником позивача обумовлена необхідністю спростування доводів відповідача, викладених у заяві про застосування позовної давності, з якою представник позивача у передбаченому законом порядку судом першої інстанції до ухвалення рішення не був ознайомлений.

Доводи адвоката Головінова В.О. в тій частині, що в наданому представником позивача розрахунковому документі про переказ грошових коштів підпис від імені відповідача ОСОБА_4 вчинено іншою особою, а також про ймовірність вчинення злочину з метою штучного створення доказів у справах за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» колегія суддів не може вважати обґрунтованими, оскільки вони не забезпечені наданням належних та допустимих доказів.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Представник відповідача, який є фахівцем у галузі права, не спростовував надані представником позивача письмові докази сплати відповідачем частини заборгованості у листопаді, грудня 2012 року та січні 2013 року, не надав належних доказів на підтвердження доводів про штучне створення доказів чи їх фальшування з боку позивача (висновку почеркознавчої експертизи, вироку суду, іншого судового рішення, чи рішення іншого компетентного органу).

Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи сторони відповідача про відсутність належних доказів про достовірність розрахунку позивача про розмір заборгованості позичальника є безпідставними, оскільки позивач надав письмові докази існування невиконаного відповідачем зобов'язання, а також довідку про рух коштів на рахунку відповідача, відкритому в порядку виконання умов кредитного договору, розрахунок заборгованості.

Відповідачем та його представником не надано доказів, які б спростовували надані позивачем розрахунки.

Посилання представника відповідача на незалучення поручителя ОСОБА_5 не свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки це право позивача, передбачене ст.ст.15,16 ЦК України та ст.ст.27, 31, 33 ЦПК України, визначати коло осіб, до яких подає позов.

Вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_7 1336,89 грн. у якості компенсації понесених судових витрат по сплаті судового збору підлягають задоволенню з огляду на вимоги ст.88 ЦПК України та наявного у справі платіжного доручення.(а.с1) .

Керуючись ст.ст.264, 611, 1054 ЦК України, ст.ст.303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.1,4 ч.1 ст.309, ст.ст.313, 314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - Коваль Тетяни Вікторівни задовольнити.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10 вересня 2014 року скасувати.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за договором про відкриття відновлюваної лінії № КЛ 1805/08 від 29.05.2008 року в сумі 133 688 грн. 65 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1336 грн. 89 коп. та 668 грн. 45 коп.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: