провадження № 2/760/6062/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2015 року м. Київ
Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,
за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Кардіолог» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, ухвалив таке рішення.
Позиції осіб, які беруть участь у справі:
27.07.2015 позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (відповідач-1), ОСОБА_3 (відповідач-2) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що ЖБК «Кардіолог» обслуговує та утримує будинок АДРЕСА_1 на підставі відповідних договорів з постачальниками (виконавцями) житлово-комунальних послуг.
Відповідачі проживають у квартирі АДРЕСА_1. На відповідачів, як співвласників квартири, покладений обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги.
Відповідачі порушили свої зобов'язання щодо оплати житлово-комунальних послуг, що призвело до виникнення заборгованості, яка складає 12 530,16 грн., з яких:
8 554,19 - заборгованість за оплату житлово - комунальних послуг;
3 285,31 - інфляційна складова;
690,67 - три проценти річних.
Зважаючи на те, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, позивач просив суд стягнути з відповідачів у рівних частинах заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 12 530,16 грн.
Крім того, позивач просив стягнути з відповідачів у рівних частинах витрати на правову допомогу в розмірі 1 948,80 грн. та суму судового збору у розмірі 243,60 грн.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином.
Відповідно до частини першої статті 224 ЦПК «у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи».
Враховуючи ці обставини та зважаючи на думку представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідачів, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
З'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд
Згідно з довідкою форми №3 ЖБК «Кардіолог» № 50 від 22.07.2015 у квартирі АДРЕСА_1 проживають та прописані ОСОБА_2 з 16.12.1997, ОСОБА_3 з 16.12.1997, ОСОБА_4 з 22.07.2008 та ОСОБА_4 з 28.02.2013 (а.с. 12). ОСОБА_4 та ОСОБА_4 на час розгляду справи є неповнолітніми.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку у період з 01.03.2012 по 28.02.2015 у відповідачів виникла заборгованість, яка складає 12 530,16 грн., з яких:
8 554,19 грн. - заборгованість за оплату житлово - комунальних послуг;
3 285,31 грн. - інфляційна складова;
690,67 грн. - три проценти річних.
Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю з таких підстав.
Частина перша статті 322 ЦК передбачає, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 162 ЖК, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні
послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Згідно з статтею 179 ЖК користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Пункт 5 частини третьої статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 45 від 24.01.2006, власники квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Частиною першою статті 13 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:
1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо) ;
2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);
3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);
4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Суд зазначає, що відповідач порушив свої зобов'язання щодо оплати за житлово - комунальні послуги, внаслідок чого виникала заборгованість. Розмір заборгованості підтверджується довідкою - розрахунком заборгованості, складеним та завіреним позивачем (а.с. 2).
Крім того, суд зауважує, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов'язанням, та на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання, щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.
Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у листі від 01.07.2014 «Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві» та відповідно до вимог статті 360-7 ЦПК враховується судом при розгляді цієї справи.
З урахуванням викладеного суд робить висновок про необхідність захистити порушені права позивача в обраний ним спосіб судового захисту, що відповідає статті 16 ЦК.
Крім того, суд встановив, що позивачу надавалася правова допомога на підставі договору № 08/03/2015 про надання правової допомоги від 23.03.2015 (а.с. 23). За умовами цього договору ФОП ОСОБА_1 зобов'язалась надавати ЖБК «Кардіолог» на платній основі правову допомогу по консультуванню, підготовці та ведення судової справи про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги, трьох процентів річних та інфляційної складової з ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_3
Відповідно до частини першої статті 79 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 79 ЦПК до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.
Відповідно до частини першої статті 84 ЦПК витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.
Суд зазначає, що ОСОБА_1 є фахівцем у галузі права, якій присвоєно кваліфікацію юрист, що підтверджується дипломом про перепідготовку НОМЕР_1 Університету економіки та права «КРОК» (а.с. 27).
Частина друга статті 84 ЦПК передбачає, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Відповідно до статті 1 Закону «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка
надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Стаття 8 Закону «Про Державний бюджет України на 2015 рік» передбачає, що розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2015 року становить 1218,00 грн.
Згідно з розрахунком витрат на правову допомогу вартість наданих послуг складає 1 948,80 грн., що відповідає вимогам, встановленим Законом «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (а.с.24).
Позивач оплатив вартість наданих послуг, що підтверджується платіжним дорученням № 144 від 07.04.2015 та платіжним дорученням № 151 від 17.04.2015 (а.с. 25-26).
Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.
Розподіляючи судові витрати відповідно до статті 88 ЦПК, суд зазначає, що з відповідачів належить стягнути в рівних частинах на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 1 948,80 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн.
Керуючись статтями 16, 322 ЦК, статтями 162, 179 ЖК, Законом «Про Державний бюджет України на 2015 рік», Законом «Про житлово-комунальні послуги», Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими Постановою Кабінетом Міністрів України № 45 від 24.01.2006, статтями 1, 4-11, 18, 57-66, 74, 79, 84, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226 ЦПК, суд
Позов Житлово-будівельного кооперативу «Кардіолог» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Шевченко