УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про визнання інформації такою, що не відповідає дійсності,-

в с т а н о в и в :

15 червня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Міністерства юстиції України про визнання інформації такою, що не відповідає дійсності, посилаючись на те, що він у період з 21 листопада 2011 року по 15 січня 2014 року працював на посаді головного спеціаліста контрольно-ревізійного управління та управління внутрішнього аудиту Міністерства юстиції України. Під час прийняття на роботу позивача було ознайомлено з посадовою інструкцією, затвердженою заступником Міністра - керівником апарату Міністерства юстиції України 23 серпня 2011 року, згідно п. 1.1 якої до повноважень позивача входило здійснення контролю фінансово-господарської діяльності апарату міністерства та його територіальних органів, використання ними коштів, матеріальних цінностей, їх збереження, тощо.

Позивач зазначав, що у січні 2012 року на базі контрольно-ревізійного управління було утворено управління внутрішнього аудиту, у зв'язку з чим посадові інструкції повинні були змінені та затверджені, однак посадову інструкцію позивача було розроблено та затверджено неналежною особою лише 06 лютого 2013 року, від ознайомлення з якою ОСОБА_2 відмовився.

Позивач також зазначав, що у наказі Міністерства юстиції України від 12 квітня 2013 року № 416/к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2.» було поширено недостовірні відомості, пов'язані з причинами його відмови від підпису про ознайомлення з новою посадовою інструкцією, поширенням яких порушено його особисті права - честь, гідність та ділова репутація.

Просив суд визнати інформацію, зазначену у наказі Міністерства юстиції України від 12 квітня 2013 року № 416/к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2.», наступного змісту «посадова інструкція головного спеціаліста відділу внутрішнього аудиту діяльності апарату територіальних органів охоплює обов'язки по проведенню внутрішнього аудиту, що є аналогічними за обсягом і по суті обов'язкам по проведенню контрольно-ревізійних заходів, передбачених у попередній посадовій інструкції. Істотні умови праці не змінилися» такою, що не відповідає дійсності. Зобов'язати Міністерство юстиції України спростувати поширену недостовірну інформацію у формі, яка є ідентичною чи адекватною до форми поширення неправдивої інформації.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 07 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

ОСОБА_2, не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно зазначеної норми закону його об'єктивною стороною передбачено одночасну наявність таких складових елементів, як недостовірність поширеної інформації та порушення особистих немайнових прав потерпілої особи (негативний зміст). У розумінні зазначеної норми негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному, політичному житті, і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» встановлено, що у порядку цивільного судочинства не можуть розглядатися позови про спростування інформації, яка міститься, зокрема, у рішеннях про накладення на особу дисциплінарного стягнення, для яких законом установлено інший порядок оскарження.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що право позивача на повагу до гідності та честі та право на недоторканість ділової репутації відповідачем не порушено, а фактично позивач не погоджується з діями посадових осіб суб'єкта владних повноважень щодо складання актів, які стали підставою для прийняття наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, порядок оскарження яких, з огляду на характер правовідносин та склад учасників, є іншим.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про визнання інформації такою, що не відповідає дійсності.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова