Справа № 392/959/15-ц
Провадження № 2/392/506/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 вересня 2015 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., із участю секретаря судового засідання Жельман О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 57624 грн. 18 коп..

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15 березня 2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» ( ПАТ «КБ «ПриватБанк») та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (далі - Клієнт) укладено Договір № б/н на обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку відповідача № 0818.

Станом на 29 травня 2015 року відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконує, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму в розмірі 57674,18 грн., яка складається із: заборгованість по процентам за користування кредитом 27158,44 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором 24618,94 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 5896,80 грн..

Позивач був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника та надав згоду на проведення заочного розгляду справи.

Повідомлений належним чином відповідач ОСОБА_1 (у відповідності до ст.ст. 74 76 ЦПК України), судові повістки про виклик в судові засідання не отримував, не повідомив про причини своєї неявки, належне повідомлення осіб, які беруть участь у справі є обовязковим (ст. 158 ЦПК України), у разі неповідомлення суду про причини неявки у судове засідання вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин (ч. 2 ст. 77 ЦПК України), участь у справі є процесуальним правом таких осіб (ст. 27 ЦПК України), а згідно за ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належить змагальність сторін та доведення суду переконливості своїх доводів (повідомлення про судове засідання є елементом змагальності та обовязком суду), тому, на думку суду, неявка відповідача в судове засідання та неповідомлення ним про причини своєї неявки свідчить проте, що відповідач розпорядився своїми процесуальними правами шляхом не брати участь у судовому засіданні та не користуватися наданими йому процесуальними правами ( передбаченими ст.ст. 11, 27, 31, 60, 128, 131, 158, 168 ЦПК України).

Згідно ст. 224 ЦПК України суд, зі згоди представника позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що сторони перебувають у договірних кередитних правовідносинах, що підтверджується фактом укладення Договору № б/н від 15 березня 2011 року на обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку відповідача № 0818, вказаний Договір укладено шляхом заповнення Клієнтом Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів і відбитку печатки (далі Заява, а.с. 26). Із змісту вказаної Заяви (розділ 1 "Відкриття рахунку") вбачається, що Клієнт підписуючи цю Заяву, погодився із Умовами та правилами надання банківського ліміту, у тому числі Умовами та Правилами обслуговування кредитних лімітів на поточних рахунках корпоративних клієнтів, розміщеними на сайті банку (далі - Умови, а.с. 27-38). Крім того, клієнт ознайомився з Тарифами банку, які разом із Заявою та карткою зі зразками підписів та відбитка печатки складають Договір банківського обслуговування (далі - Договір). Сторони зобов'язались виконувати умови, викладені в Умовах та домовились, що відносини між Банком та Клієнтом можуть вирішуватись у тому числі шляхом обміну інформацією та узгодження щодо банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт Банку або інший інтернет/СМС-ресурс, визначений Банком. Відповідно до змісту Заяви та п. 3.2.1.1.1. Умов, кредитний ліміт на поточний рахунок (кредит) надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ліміту Клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо. Кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди (п. 3.2.1.1.3. Умов). Відповідно до п.п. 3.2.1.1.5., 3.2.1.1.6. Умов, ліміт кредитування банком розраховується за внутрішньобанківською методикою на підставі даних про рух грошових коштів по поточному рахунку, платоспроможності, кредитної історії та інших показників; Банк має право в односторонньому порядку змінити розмір ліміту кредитування. Згідно п. 3.2.1.1.11 Умов, періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Цей період користування повинен складати не більше 35 днів. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом у цей період впливають на зміну дати початку періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на поточному рахунку зафіксоване нульове дебетове сальдо. Для розрахунку відсотків за користування кредитним лімітом встановлюється диференційована процентна ставка, яка залежить від терміну існування непогашеного залишку по кредиту. Процентна ставка може бути змінена Банком у порядку, передбаченому Умовами (п. 3.2.1.1.12. Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, Банк свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, що підтверджується Довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів 5200,00 грн. 15 березня 2011 року та 23 травня 2011 року 18200,00 грн. (а.с. 42).

Таким чином, Банком встановлено Клієнту кредитний ліміт на розрахунковий рахунок. Користування відповідачем кредитними коштами підтверджується також випискою по банківському рахунку відповідача (а.с. 49-51).

У відповідності до п.п. 3.2.1.4.1.- 3.2.1.4.2. Умов, за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення в одну з дат з 20 по 25 числа місяця, розрахунок відсотків проводиться за ставкою 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості; у разі необнулення дебетового сальдо у зазначений термін, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом проценти в розмірі 36 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

Пунктом 3.2.1.4.1.3. Умов визначено, що у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Згідно п. 3.2.1.4.4. Умов сторони погодили, що Клієнт сплачує Банку винагороду за використання ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6., 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому умовами.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати (п. 3.2.1.4.9. Умов).

Відповідно до п. 3.2.1.5.1. Умов, при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку якщо кредит надавався в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 порушував умови Договору № б/н від 15 березня 2011 року на обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку відповідача № 0818, чим порушив майнові права та інтереси ПАТ «КБ «ПриватБанк».

На підставі рішення Господарського суду Кіровоградської області від 30 липня 2012 року було стягнуто, як з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" заборгованість в сумі 24193,80 грн., яка складається з: 18200,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; 2843,69 грн. відсотки; 327,60 грн. комісія; 912,51 грн. - пеня; 1 910,00 грн. штраф, у зв»язку із чим був виданий Наказ про примусове виконання рішення (а.с. 43-46).

Довідкою розрахунком заборгованості за Кредитним договором № б/н від 15 березня 2011 року підтверджується, що станом на 29 травня 2015 року загальна заборгованість відповідача перед ПАТ «КБ «ПриватБанк» становить 79957,98 грн. (18200,00 заборгованість за кредитом, 30002,13 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 25531,45 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 6224,40 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом), проте він просить стягнути з відповідача різницю грошових коштів, що були стягнуті на його користь за рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 30 липня 2012 року, і яка станом на 29 травня 2015 року становить 57674,18 грн., яка складається з: 27158,44 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 24618,94 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; 5896,80 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом (а.с. 47-48).

Відповідно до ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України, яка зазначає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно змісту ч. 1 ст. 527 ЦПК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобовзання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 ст. 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 ст. 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

У разі порушення боржником зобовязання він відповідно до ст. 549, 1050 ЦК України зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню).

З наданого позивачем ОСОБА_2 є Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що господарська діяльність ФОП ОСОБА_1 припинена і він знятий з обліку як фізична особа-підприємець з 22 квітня 2015 року (а.с. 77 79).

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов»язковими для всіх судів України.

Так, в Постанові Верховного Суду України від 04 грудня 2013 року у справі № 6-125 цс13 зроблений правовий висновок, що з огляду на положення ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст. ст. 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у разі припинення субєкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Таким чином, повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли і продовжують діяти кредитні зобовязання і позивачем доведено наявність фактів порушення відповідачем умов виконання Кредитним договором № б/н від 15 березня 2011 року в розмірі грошової суми 57624,18 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, позов є обрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.

Враховуючи зазначені вимоги Закону, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача, а саме 576,74 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 179, 209, 212 -215, 218, 222-226, 292, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за Кредитним договором № б/н від 15 березня 2011 року на загальну суму в розмірі 57674,18 грн. (п»ятдесят сім тисяч шістсот сімдесят чотири гривні 18 коп.), станом на 29 травня 2015 року, яка складається із: заборгованість по процентам за користування кредитом 27158,44 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором 24618,94 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 5896,80 грн.).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 576,74 грн. (п»ятсот сімдесят шість гривень 74 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 (десяти) днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Д.М. Кратко