Справа № 363/4442/14-ц Головуючий у І інстанції Купрієнко С. І.
Провадження № 22-ц/780/5239/15 Доповідач у 2 інстанції Мельник Я. С.
Категорія 46 24.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

24 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Коцюрби О.П., Олійника В.І.,

та секретаря Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14 липня 2015 року у справі за позовом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року Новопетрівська сільська рада Вишгородського району Київської області звернулась із позовом, в якому просила зобов'язати відповідачку ОСОБА_2 звільнити частину самовільно зайнятої земельної ділянки загального користування шляхом знесення збудованої нею огорожі.

Вмотивовуючи позов, зазначає, що комісією Новопетрівської сільської ради під час здійснення перевірки з питань дотримання відповідачкою земельного законодавства, було встановлено, що ОСОБА_2 використовує 0,0137 га земельної ділянки загального користування, збудувавши на ній огорожу, а тому вважає свої вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 14 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, Новопетрівська сільська рада подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне з'ясування судом усіх обставин справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у цих сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачкою було самовільно зайнято частину земельної ділянки загального користування, при цьому акт про дотримання вимог земельного законодавства, на який посилається позивач як на підтвердження свої вимог, не є допустимим доказом, оскільки був складений самим позивачем з порушенням процедури його складання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 є власником земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, загальною площею 0,1509 га, що розташована на території с. Нові Петрівці, Вишгородського району, Київської області, з цільовим призначенням для обслуговування та будівництва житлового будинку (а. с. 53, 61).

З акту перевірки дотримання земельного законодавства № 3 від 06 серпня 2014 року, складеного виконавчим комітетом Новопетрівської сільської ради Київської області, не вбачається способу встановлення фактичного площі земельної ділянки, яку, як вказує позивач, самовільно зайняла ОСОБА_2 (а. с. 6).

З наданих позивачем доказів, зокрема витягу із зведеного інвентаризаційного плану с. Нові Пертівці та плану-схеми земельної ділянки ОСОБА_2 (а. с. 3, 7), неможливо встановити порушень відповідачкою вимог земельного законодавства та не вбачається самовільного зайняття нею земельної ділянки загального користування.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які звернення чи скарги на дії відповідачки інших користувачів спірної земельної ділянки з яких би вбачалося порушення відповідачкою майнових прав інших осіб.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності», забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до земельного законодавства.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватись містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Відповідно до ст.391 ЦК України України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат понесених за час незаконного користування.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів того, що відповідачкою було самовільно зайнято частину земель загального користування.

Посилання апелянта на те, що огорожа, яка встановлена ОСОБА_2, була відсутня при оформленні технічного паспорту на житловий будинок відповідачки, є безпідставними, оскільки одна відсутність такого об'єкту у технічній документації не доводить факту зведення відповідачкою цієї огорожі саме на землях загального користування.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: