10.04.2015 Справа № 756/1426/15-ц
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________________________________________
Ун. № 756/1426/15-ц
Справа №2/756/2005/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді О.В. Диби

секретарі І.В. Свинаренко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві про визнання законним вселення в службове жиле приміщення, зобов'язання видати ордер про надання жилої площі та про зобов'язання забезпечення обліку та реєстрації за місцем проживання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів про визнання законним вселення в службове жиле приміщення, зобов'язання видати ордер про надання жилої площі та про зобов'язання забезпечення обліку та реєстрації за місцем проживання, посилаючись на те, що вони постійно проживають в гуртожитку в кімнаті АДРЕСА_1, який належить відповідачу ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Промінвестбанк»). У зв'язку з тим, що відповідач ПАТ «Промінвестбанк» ніколи нікому не видавав ордерів з мешканців гуртожитку, позивачу ОСОБА_1 разом з членами його сім'ї дозволено було вселитись без ордеру. Позивач ОСОБА_1 вселився в гуртожиток як працівник відповідача ПАТ «Промінвестбанк», де в подальшому проживав із своєю дружиною ОСОБА_2 та двома неповнолітніми дітьми. Однак, 10.12.2012 року позивача ОСОБА_1 було звільнено у зв'язку із скороченням штату працівників. Позивачі зазначають, що вони проживаючи у гуртожитку, постійно сплачували за житлово-комунальні послуги, крім того, відповідачем ПАТ «Промінвестбанк» було видано позивачам перепустки до гуртожитку.

19.11.2014 року позивачі звернулись до відповідача ПАТ «Промінвестбанк» із заявою з проханням видати їм ордер про надання жилої площі та забезпечити їх облік та реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 шляхом надання згоди на реєстрацію місця проживання. Однак ніякої відповіді від відповідача ПАТ «Промінвестбанк» позивачі не отримали.

Посилаючись на те, що відмова відповідача забезпечити облік та реєстрацію відповідачів за вказаною вище адресою є безпідставною та неправомірною, позивачі просять суд визнати законним вселення ОСОБА_1 в гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1; визнати право проживання ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в гуртожиток за вказаною вище адресою; зобов'язати відповідача ПАТ «Промінвестбанк» надати згоду на реєстрацію місця проживання позивача та їх неповнолітніх дітей у гуртожитку; зобов'язати відповідача ПАТ «Промінвестбанк» забезпечити облік та реєстрацію місця проживання позивача та їх неповнолітніх дітей у гуртожитку, а саме: поставити відмітку про згоду з реєстрацією місця проживання на заяві про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1, поставити підпис уповноваженої посадової особи на заяві про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1, скріпити печаткою відмітку про згоду з реєстрацією місця проживання та підпис уповноваженої особи на заяві про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1, поставити відмітку про згоду з реєстрацією місця проживання на заяві про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2, поставити підпис уповноваженої посадової особи на заяві про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2, скріпити печаткою відмітку про згоду з реєстрацією місця проживання та підпис уповноваженої особи на заяві про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2; зобов'язати Оболонський районний відділ головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві зареєструвати ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також їх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у гуртожитку; стягнути з відповідача ПАТ «Промінвестбанк» на користь позивачу сплачену суму судового збору.

В судовому засіданні позивачі свої позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача ПАТ «Промінвестбанк» в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позову, крім того, надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що позивачу ОСОБА_1 та членам його родини було надано згоду на поселення за адресою: АДРЕСА_1 без права прописки та за умови звільнення займаного приміщення при першій вимозі адміністрації. Відповідач ПАТ «Промінвестбанк» неодноразово повідомляв позивача ОСОБА_1 про необхідність звільнення займаної кімнати як під час його трудових відносин з відповідачем, так і після його звільнення, однак позивач ОСОБА_1 законні вимоги ПАТ «Промінвестбанк» ігнорував, продовжуючи проживати у спірному жилому приміщенні. Крім того, представник відповідача зазначає, що позивач ОСОБА_1 за отриманням згоди на вселення ОСОБА_2 до ПАТ «Промінвестбанк» не звертався, у зв'язку з чим законних підстав для вселення ОСОБА_2, як і ОСОБА_1 також немає. Також, законодавством України не передбачено і видачу особі ордеру після її вселення у відповідне житлове приміщення. Крім того, оскільки у позивачів ордеру на вселення в кімнату АДРЕСА_1 немає, то підстави визнати законним вселення позивача ОСОБА_1 в гуртожиток також відсутні.

Представник відповідача Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення сторін по справі, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно реєстраційного посвідчення домоволодіння АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу №18 від 29.05.1996 року на праві власності належить ПАТ «Промінвестбанк».

11.11.1996 року позивача ОСОБА_1 було прийнято до ПАТ «Промінвестбанк» на посаду механіка по експлуатації вантажопідйомних механізмів складської бази в смт. Бортничі (а.с.10).

Згідно виписки з протоколу №33 засідання профспілкового комітету ПІБ України від 12.12.1997 року та згідно розпорядження №16/16п від 22.12.1997 року, позивачу ОСОБА_1 як працівнику ПАТ «Промінвестбанк» та членам його родини було надано згоду на тимчасове поселення без права прописки в гуртожиток, а саме, в кімн.АДРЕСА_1 за умови його звільнення за першою вимогою адміністрації (а.с.8-9).

Наказом №4484 від 10.12.2012 року про припинення дії трудового договору, позивача ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.11).

Відповідно до розпоряджень за №94 від 05.11.2009 року та №50 від 14.10.2014 року відповідач ПАТ «Промінвестбанк» неодноразово звертався до позивача ОСОБА_1 з вимогою звільнити займане жиле приміщення у зв'язку з відсутністю в нього права на подальше проживання, однак позивачем ОСОБА_1 вимоги банку були проігноровані.

Згідно ст.127 ЖК Української РСР для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки.

У відповідності до ч.2 ст.128 ЖК Української РСР житлова площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету.

Відповідно до ст.129 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Судом встановлено, що у позивача відсутній ордер, який би давав йому право та членам його сім'ї на проживання у спірному жилому приміщенні, що дає підстави вважати, що позивач неправомірно вселився до вказаного жилого приміщення та безпідставно проживає в ньому.

Отже, вселення без спеціального ордеру в жиле приміщення позивачами є таким, що не відповідає нормам чинного законодавства, а тому відповідно і подальше їх проживання в АДРЕСА_1 є неправомірним.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що з даним позовом до суду позивачі звернулись лише після звільнення позивача ОСОБА_1 із займаної посади, однак у спірному жилому приміщенні продовжують проживати.

Також суд звертає увагу на те, що в судовому засіданні з показів позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які були за їх згодою допитаними в якості свідків було встановлено, що вони разом із дітьми зареєстровані АДРЕСА_2, оскільки дана квартира належить позивачу ОСОБА_2.

Суд звертає увагу на те, що на момент вселення позивача ОСОБА_1 в спірну кімнату, його шлюб з позивачем ОСОБА_2 не був зареєстрований, а після реєстрації такого шлюбу в 2003 року, жодний із позивачів у встановленому законом порядку не зверталися не отримували дозволу адміністрації ПАТ «Промінвестбанк» на проживання в спірній кімнаті саме позивача ОСОБА_2.

Як на підтвердження своїх вимог позивач ОСОБА_2 також вказувала на те, що їй подобається інфраструктура району, місце розташування дитячих садочків та медичних установ, де їх родина отримує медичну допомогу, однак жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували вказані посилання, суду надані не були.

У зв'язку із тим, що суд прийшов до висновку про безпідставність вимог позивачів до відповідача ПАТ «Промінвестбанк», підстав для задоволення позовних вимог до іншого відповідача, суд не вбачає, оскільки вони фактично є похідними.

Надані сторонами докази, висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.10, 57-61, 79, 88, 208 - 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, ст.ст.127, 128, 129 ЖК Української РСР, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання законним вселення в службове жиле приміщення, зобов'язання видати ордер про надання жилої площі та про зобов'язання забезпечення обліку та реєстрації за місцем проживання - відмовити;

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення через Оболонський районний суд м. Києва. У разі якщо особи, які беруть участь у справі не були присутні під час ухвалення рішення, апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту його отримання;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: О.В. Диба