Справа № 639/7103/15-ц
№ 2/639/2074/15
У Х В А Л А

про забезпечення позову

16 вересня 2015 року Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Єрмоленко В.Б., розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім.. ОСОБА_2» про стягнення заборгованості по витратах на відрядження, середнього заробітку за час затримки та заподіяння моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім.. ОСОБА_2» про стягнення заборгованості по витратах на відрядження, середнього заробітку за час затримки заподіяння моральної шкоди.

25.08.2015 року на адресу суду надійшла заява від позивача про забезпечення позову, в якій він просять накласти арешт на розрахунковий рахунок відповідача, а також на рухоме та нерухоме майно ( в межах ціни позову), що належить відповідачу - Державному підприємству «Харківський приладобудівний завод ім.. ОСОБА_2», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Жовтневої революції, 99.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Разом з тим у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч. 2 ст. 151 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв'язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Судом також враховується охорона прав і інтересів інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Задовольнити клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту можливо лише за доведеної заявником наявності майна або грошових коштів.

Позивач просить накласти арешт на розрахункові рахунки відповідача та рухоме і нерухоме майно, не вказавши цього майна та не надавши доказів про належність його відповідачу. Оскільки суду невідомо про наявність у відповідача майна, суд відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 151 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-дениий строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя