Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О., Наумчука М.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Право», Дергачівського комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвенрос», відділу Держземагенства України в Дергачівському районі Харківської області, кадастрового реєстратора відділу Держземагенства України в Дергачівському районі Харківської області, третя особа - прокуратура Дергачівського району Харківської області про визнання незаконним підпису керівника Дергачівського районного відділу земельних ресурсів в Харківській області, визнання недійсною та скасування технічної документації із землеустрою, скасування висновку Дергачівського районного відділу Харківської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру при Держкомземі України, визнання недійсним технічного паспорту на житловий будинок, визнання недійсним договору купівлі-продажу садиби, відновлення стану земельної ділянки, покладення зобов'язання, за касаційними скаргами заступника прокурора Харківської області та ОСОБА_4 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 вересня 2014 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 02 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що йому на праві власності належить земельна ділянка НОМЕР_1 площею 0,057 га для ведення садівництва в садовому товаристві «Зелена гірка» біля с. Караван Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області. Його сусідами та власниками суміжних земельних ділянок були громадяни ОСОБА_7 (ділянка НОМЕР_2 та ОСОБА_6 (ділянка НОМЕР_3.

28 серпня 2004 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, у останньої виникло право для підготовки та оформлення документів на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3. В період переоформлення правоустановчих документів на земельну ділянку, внаслідок неякісного їх виготовлення ТОВ «Еко-Право» та недбалого відношення з боку ОСОБА_5, а також Дергачівського РВ земельних ресурсів, було допущено низку грубих порушень законодавчих та нормативно-правових актів про землю, однак ОСОБА_5 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку, порушивши при цьому територіальну цілісність садової земельної ділянки позивача.

Позивач зазначав, що при виготовлені технічної документації не було враховано, що при аналізі договору купівлі-продажу садиби предметом договору була саме садиба, розташована в с. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області у с. Караван, «Зелена гірка» садівниче товариство робітників та службовців Харківського зооветеринарного інституту, будинок НОМЕР_3, тоді як відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю продавця ОСОБА_6 ця земельна ділянка розташована на території Малоданилівської селищної ради, садове товариство «Зелена гірка», ділянка НОМЕР_3. Таким чином, ОСОБА_5 придбала не садибу, а земельну ділянку з розташованим на ній садовим будинком для літнього (сезонного) проживання, проте технічний паспорт виготовлено на житловий будинок індивідуального житлового фонду за юридично невірною адресою.

ОСОБА_4 просив суд: визнати незаконними підпис керівника Дергачівського районного відділу земельних ресурсів в Харківській області в реєстраційній картці на земельну ділянку НОМЕР_3, розташовану в СТ «Зелена гірка» на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, як такий, що вчинено з порушенням законодавчих і нормативно-правових актів на землю та довідку цього відділу про присвоєння кадастрового номеру вищезазначеній земельній ділянці НОМЕР_3, загальною площею 0,06 га, як таку, що суперечить дійсній площі земельної ділянки розміром - 0,057 га, зазначеної в Державному акті на право приватної власності ОСОБА_6 та виключити її з Книги реєстрації за № 3-1405 від 06 лютого 2006 року; визнати недійсною та скасувати технічну документацію із землеустрою щодо складання Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3 на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_5 на території СТ «Зелена гірка» Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, як таку, що не відповідає вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам; скасувати висновки Дергачівського районного відділу Харківської регіональної філії центру державного земельного кадастру при Держкомземі України про видачу ОСОБА_5 Державного акта на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_4 та реєстрацію його в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 87 від 05 червня 2007 року, як такі, що вчинені з порушенням законодавчих та нормативно-правових актів про землю; визнати недійсним технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 22 вересня 2004 року, розташований в с. Караван Дергачівського району Харківської області СТ «Зелена гірка» НОМЕР_3, реєстровий № 3-113, що виготовлений по старій формі, яка втратила чинність 24 травня 2001 року та виключити об'єкт нерухомості - садовий будинок, зареєстрований на підставі цього технічного паспорта з Книги реєстрації прав власності на нерухоме майно за № 3-113, як такий, що не відповідає вимогам державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови; визнати недійсним договір купівлі-продажу садиби від 28 серпня 2004 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, розташованої за адресою: Харківська область, Дергачівський район, селище Мала Данилівка, с. Караван «Зелена гірка» садівниче товариство робітників та службовців Харківського зооветеринарного інституту, будинок НОМЕР_3 і виключити його з реєстрації в Державному реєстрі правочинів за реєстраційним номером 62727, як такий, що суперечить актам цивільного законодавства; відновити становище земельної ділянки НОМЕР_1 у СТ «Зелена гірка» на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, яке існувало до порушення її меж ОСОБА_5, в межах визначених Протоколом закріплення меж садової земельної ділянки ОСОБА_4 в Малоданилівській селищній раді Дергачівського району Харківської області при її приватизації в 1996-1998 р.р. та зобов'язати Державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Дергачівському районі Харківської області внести до Державного земельного кадастру відомості про вищезазначену земельну ділянку НОМЕР_1, (зазначивши власника ОСОБА_4.) за кадастровим номером НОМЕР_5.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 19 вересня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 04 червня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено в частині підстав відмови у позові.

Виключено з мотивувальної частини рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 вересня 2014 року посилання суду на пропуск позивачем строку позовної давності, як на підставу для відмови у задоволенні заявленого ним позову.

В іншій частині рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 вересня 2014 року залишено без змін.

У касаційних скаргах заступник прокурора Харківської області та ОСОБА_4 просять скасувати судові рішення попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних рішень.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу садиби від 28 серпня 2004 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, судом першої інстанції правильно зазначено, що порушень вимог ст. ст. 203, 215 ЦК України при укладенні оспорюваного договору не встановлено. Крім того, позивачем не доведено, які саме його права порушені вказаним договором.

Вирішуючи спір в частині позовних вимог про визнання недійсним технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 22 вересня 2004 року, розташованого в с. Караван Дергачівського району Харківської області СТ «Зелена гірка» НОМЕР_3, реєстровий № 3-113, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки вказаний документ не є правочином і тому не може бути визнаний недійсним.

Що стосується позовних вимог про виключення оспорюваного договору купівлі-продажу з реєстрації в Державному реєстрі правочинів, то суд дійшов до обґрунтованого висновку, що такий спосіб захисту прав не передбачений нормативно-правовими актами України, а Тимчасовий порядок державної реєстрації правочинів, яким встановлювався сам реєстр та визначався порядок його ведення, згідно п. п. 4,5 постанови КМУ від 05 вересня 2012 року з 01 січня 2013 року втратив чинність.

Крім того, судом встановлено, що питання законності рішення Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області № 391 від 09 грудня 1997 року щодо закріплення та передачі земельних ділянок у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було предметом розгляду Дергачівським районним судом Харківської області, постановою якого від 04 липня 2011 року встановлено, що вказане рішення прийняте в межах повноважень селищної ради, рішенням ОСОБА_6 виділялася земельна ділянка розміром 0,057 га і саме на земельну ділянку вказаного розміру ОСОБА_6 був отриманий державний акт на право власності на земельну ділянку. Зазначена постанова Дергачівського районного суду Харківської області від 04 липня 2011 року набула чинності та ніким не оскаржувалась.

Отже, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України, дійшов до правильного висновку, що відповідач ОСОБА_6 набув право власності на земельну ділянку НОМЕР_3, площею 0,057 га, що розташована на території Малоданилівської селищної ради СТ «Зелена гірка» для садівництва, відповідно до вимог діючого на той час законодавства.

Доводи ОСОБА_4 про відсутність затвердження технічної документації ОСОБА_5 Дергачівською районною державною адміністрацією, як того вимагає ч. 1 ст. 118 ЗК України, є необгрунтованим, так як ОСОБА_5 набула право власності на земельну ділянку у зв'язку з переходом права власності на неї від ОСОБА_6, який її раніше приватизував у тих же самих межах і того ж розміру.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що відсутні правові підстави для скасування державної реєстрації державного акту серії НОМЕР_6, відповідно до якого ОСОБА_5 є власником земельної ділянки НОМЕР_3, площею 0,057 га для ведення садівництва в садовому товаристві «Зелена гірка» на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, оскільки зазначений державний акт виданий ОСОБА_5 правомірно на підставі договору купівлі-продажу садиби від 28 серпня 2004 року, який вчинений відповідно до вимог діючого на той час законодавства.

Отже суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив обставини справи та визначив правову природу спірних правовідносин, у зв'язку з чим обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю.

Суд апеляційної інстанції, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції погодився з його висновками щодо відмови в задоволенні позовних вимог у зв'язку з їх безпідставністю, однак правильно змінив рішення суду першої інстанції, виключивши з його мотивувальної частини посилання суду першої інстанції на пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду, як на підставу для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки наслідки спливу позовної давності застосовуються лише в тому випадку, коли судом буде встановлено, що порушене право підлягає захисту.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги заступника прокурора Харківської області та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 вересня 2014 року, в частині, яка не змінена судом, та рішення апеляційного суду Харківської області від 02 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
В.О. Кузнєцов
М.І. Наумчук