Дата документу 25.09.2015
Справа № 320/991/15-ц
Провадження № 2/320/1060/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2015 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Іваненко О.В.,

при секретарі: Михайловій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи: Мелітопольської міської державної нотаріальної контори про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Мелітопольської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи: Мелітопольської міської державної нотаріальної контори про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що вона ОСОБА_1 є матір'ю двох дітей: сина - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 Їй на підставі права власності належить квартира №7 розташована в будинку №27 по вул. Дзержинського в м. Мелітополь Запорізької області, де вона зареєстрована, але не мешкає. Приблизно влітку 2001 року вона познайомилася з ОСОБА_6, який також проживав в м. Мелітополь, по сусідству з нею, а саме в будинку №49 по вул. Дзержинського. На Новий рік - з 2001 на 2002 рік, ОСОБА_6 зробив їй пропозицію стати його дружиною, і так з січня 2002 року вони стали проживати разом в його будинку. З січня 2002 року і по 28.03.2014 року, вони були однією сім'єю, вели спільний побут, господарство і бюджет. Весь зазначений час, а саме більше 12-ти років вони прожили як чоловік і дружина, але без реєстрації шлюбу. 28 березня 2014 року, її цивільний чоловік - ОСОБА_6 помер. Вона займалася оформленням його смерті та похорону. Зазначений житловий будинок, в якому вони проживали разом з ОСОБА_6, частково належав йому. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/5 частину житлового будинку №49 розташованого по вул. Дзержинського, у м Мелітополь, Запорізької області. У ОСОБА_6 не залишилося в живих з родичів нікого, тобто інших спадкоємців за законом, крім неї більше немає. Зазначена частина житлового будинку станом на сьогодні експлуатується тільки нею і її донькою, вона сплачує всі обов'язкові платежі по комунальним послугам, а також робить поточний ремонт і веде господарство по дому.

Вирішити дане питання позасудовим порядком не можливо, тому для оформлення права власності вищевказаної частини житлового будинку як спадщини за законом, вона просить суд встановити факт, що вона та ОСОБА_6 дійсно прожили однією сім'єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу з січня 2002 по 28.03.2014 року. Визнати за нею право власності на 1/5 частину житлового будинку №49 по вул. Дзержинського в м. Мелітополь, після ОСОБА_6, померлого 28.03.2014 року.

В судове засідання позивач не зявилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

В судове засідання представник Мелітопольської міської ради не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечував.

В судове засідання представник третьої особи - Мелітопольської міської державної нотаріальної контори - не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

В судове засідання свідок ОСОБА_7 не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності та надав письмові заперечення, згідно яких ОСОБА_1 та ОСОБА_6 дійсно мешкали однією родиною з 2002 року по березень 2014 року. Після смерті ОСОБА_6 його похороном займалася саме ОСОБА_1

В судове засідання свідок ОСОБА_8 не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності та надав письмові заперечення, згідно яких він є сусідом ОСОБА_1 та ОСОБА_6, які мешкали однією родиною з 2002 року по березень 2014 року. Весілля в них не було. Після смерті ОСОБА_6 його похороном займалася саме ОСОБА_1 На даний час вона мешкає в частині будинку ОСОБА_6 Як йому відомо родичів у ОСОБА_6 не було.

У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

Згідно ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1,2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.1 ст. 1222 ЦПК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ч.1, 2 ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Як встановлено в судовому засіданні, 28.03.2014 року помер ОСОБА_6, про що в Книзі реєстрації смертей 31.03.2014 складено відповідний актовий запис №566, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_6 залишилась спадщина, яка складається з 1/5 частини житлового будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Дзержинського б.49, який належав спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та згідно довідки КП ММБТІ (а.с.10, 19).

Згідно копії технічного паспорту від 05.12.2009 року житловий будинок розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Дзержинського б.49, належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 (2/5 частини), ОСОБА_2 (2/5 частини) та ОСОБА_6 (1/5 частина).

За життя ОСОБА_6 заповіту не складав, інших осіб, які мають право на спадщину за законом (першої, другої та третьої черги за законом) після його смерті немає, спадкова справа не заводилась, що підтверджується довідкою з Мелітопольської міської державної нотаріальної контори.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Судом було встановлено, що позивач ОСОБА_1 з січня 2002р. по березень 2014р., до дня смерті ОСОБА_6, проживала з ним однією сім'єю без реєстрації шлюбу за місцем проживання померлого, а саме у м. Мелітополь по вул. Дзержинського б.49, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, піклувалися один за одним, допомагали один одному, що підтверджується довідкою голови квартального комітету №60 (а.с.15).

Після смерті ОСОБА_6, позивач займалася його похованням повністю оплативши витрати на його поховання (а.с.16-18).

Крім того факт проживання позивача ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_6 однією сімєю останні пять років підтверджується письмовими пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Тому, враховуючи вищевикладене, той факт, що позивач з 2002 року та до смерті ОСОБА_6, понад 12 років, проживала з ним однією сім'єю, вела спільне господарство, є єдиним спадкоємцем, і цей факт підтверджується матеріалами справи і поясненнями свідків, вона бажає прийняти спадщину після померлого, відповідачі та третя особа проти задоволення позову не заперечують, на даний час позивач мешкає в будинку спадкодавця, доглядає за спадковим майном, сплачує всі необхідні платежі повязані з утриманням домоволодіння та має бажання прийняти спадщину, тому суд вважає можливим встановити факт проживання однією сім'єю позивача та спадкодавця, та вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно за законом після померлого ОСОБА_6

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. ст. ст. 10, 60, 209, 212, 213, 214, 256, 259 ЦПК України, ст. ст. 1258-1270, 1296 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи: Мелітопольської міської державної нотаріальної контори про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 із спадкодавцем ОСОБА_6, померлим 28.03.2014 року, однією сім'єю понад п'ять років до часу відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н. (і.н.), яка зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_4, мешкає: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Дзержинського б.49, право власності на 1/5 частину житлового будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Дзержинського б.49, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, померлого 28.03.2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду ОСОБА_9