АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6768/15 Справа № 200/912/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року м. Дніпропетровськ 16 червня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.

суддів: Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.

при секретарі Видюковій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_2 про звернення стягнення, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2012 року позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що відповідно до кредитно-заставного (кредитного) договору №K2P6AN24288931 від 11.07.2008 року відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 99991,80 грн., зі сплатою за користування ним 20,04% відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.07.2015р., проте в порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконував, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача ОСОБА_2, що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом застави рухомого майна та укладенням з відповідачем ПАТ "А-Банк" договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. З урахуванням викладеного позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за договором № K2P6AN24288931 від 11.07.2008 року у розмірі 85244 грн.40 коп.: 1) здійснити вилучення предмету застави та передати його у заклад (володіння) ПАТ КБ "ПриватБанк", а саме: автомобіль CHEVROLET, модель LACETTI NF 35B, рік випуску 2008, тип ТЗ легковий універсал, № кузова/шасі KL1NF35BE8K960105, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2; комплекту ключів, свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу (технічного паспорту); 2) звернути стягнення на вказаний вище предмет застави, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ " ПриватБанк " з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ " ПриватБанк " всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Також позивач просив стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_2 на свою користь заборгованість у розмірі 10000,00 грн. та стягнути з відповідача ОСОБА_2 сплачений судовий збір.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржуване рішення частково скасувати та ухвалити нове рішення у скасованій частині, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 11 липня 2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитно-заставний договір №K2P6AN24288931, відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 99991,80 грн., зі сплатою за користування кредитом 20,04% відсотків на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення 10.07.2015 р.

Згідно пункту 17.4 договору позичальник доручив банку, без додаткового узгодження, перерахувати кредит:

· в сумі 91360,0 грн. на поточний рахунок автосалону «Автомобильный центр Голосеевський», код 32160371. рахунок №в «ОСОБА_3 Аваль» м. Київ, МФО 300335;

· в сумі 5487,1 грн. на сплату страхових платежів на поточний рахунок Страхової компанії ЗАО Страхова компанія «Інгосстрах», код НОМЕР_2, рахунок №0686 в ПриватБанку, МФО 305299;

· в сумі 34,0 грн. на сплату за реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого манна на рахунок ДП «Інформаційний центр» МЮУ № 3 в ГОУ ВАТ «Ощадбанк», МФО 30300465 з призначенням платежу: «ДН005098/11 ДФДП «Інформаційний центр МЮУ „За реєстрацію обтяжень рухомого майна»;

· в сумі 2740,8 грн. для сплати винагороди Банку за надання фінансового інструменту па рахунок № 3109 в ПриватБанку, МФО 305299;

· в сумі 369,9 грн. для сплати вартості поліса Обовязкового Страхування Цивільно-Правової Відповідальності (ОСЦПВ) на рахунок № 0006, ОКНО 13622789, МФО 305299.

Відповідно пунктів 2.2 та 17.9 для забезпечення повного і своєчасного виконання позичальником зобов»язань за даним договором, позичальник надає банку предмет застави у заставу, а саме - автомобіль CHEVROLET, модель LACETTI NF 35B, рік випуску 2008, тип ТЗ легковий універсал, № кузова/шасі KL1NF35BE8K960105, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2.

Пунктами 12.1 12.10 кредитно-заставного договору №K2P6AN24288931 передбачені умови звернення стягнення на предмет застави.

Розділом 13 кредитно-заставного договору передбачено умови відповідальності сторін договору та, зокрема, нарахування штрафів.

Судом також встановлено, що обов»язковою умовою укладення кредитно-заставного договору №K2P6AN24288931 було укладення договорів особистого страхування позичальника та страхування предмета застави.

У зв»язку з цим, 11.07.2008 року ОСОБА_2 та ЗАТ СК «Інгосстрах» уклали договір страхування наземного транспорту №К2Р6АN24288931, а також 11.07.2008 року ОСОБА_2 та ЗАТ СК «Інгосстрах» уклали договір особистого страхування №К2Р6LK24288931.

На виконання зазначених договорів, відповідно до п. 17.1.7 кредитно-заставного договору №K2P6AN24288931, позичальнику банком була відкрита кредитна лінія у розмірі 38409,7 грн. для сплати чергових страхових платежів.

Підпунктом 4 пункту 6.1.5 кредитно-заставного договору №K2P6AN24288931, передбачено, що банк має право на відшкодування витрат, зокрема, витрат на страхування предмета застави.

Судом встановлено, що банком умови кредитного договору виконані належним чином, ОСОБА_2 надано кредит у обумовленому у договорі розмірі, що стверджується представленою банком копією меморіального ордеру 80771B00HH від 11.07.2008 року на підтвердження перерахування коштів на рахунок автосалону. Також банком виконані умови щодо перерахування коштів за вказаними страховими договорами на рахунок страхової компанії, що стверджується відповідними меморіальними ордерами 80711B00HG від 11.07.2008 року, 80711B00HE 11.07.2008 року, PT020B0ZV9 від 10.07.2009 року, PT020B10LV від 10.07.2009 року, PT029B0H85 від 09.07.2010 року, PT029B0H0Z від 09.07.2010 року, PT028B0CIC від 08.07.2011 року, PT028B0CY9 від 08.07.2011 року, PT020B0SUP від 10.07.2012 року, PT020B0TGK від 10.07.2012 року, PT020B0K56 від 10.07.2013 року, PT020B0KXR від 10.07.2013 року, PT020B0F03 від 10.07.2014 року, PT020B0F1Q від 10.07.2014 року. Копії зазначених ордерів долучені до матеріалів справи.

В порядку забезпечення виконання умов вказаного вище кредитного договору між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ПАТ "Акцент-Банк" 20.10.2010 року було укладено договір поруки № 167; згідно змісту даного договору поруки та додатку до нього, ПАТ «Акцент-банк» зобовязався солідарно з боржником відповідати перед банком за виконання зобовязань за договором №K2P6AN24288931 від 11.07.2008 року у межах відповідальності 10000,0 грн.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 належним чином умови кредитного договору не виконує, що призвело до утворення заборгованості, яка, станом на 14.09.2012 року, становить 85244,40 грн. та складається з 71663,79 грн. заборгованості за кредитом, 8898,96 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 270,83 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 113,47 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 250,00 грн. штрафу (фіксована частина), 4047,35 грн. штрафу (процентна складова). Факт наявності боргу та розмір заборгованості підтверджено відповідним належним детальним розрахунком, який надано банком, витягом з особового рахунку відповідача, що долучені до матеріалів справи (т. 1 а.с. 198 245).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Частиною 2 ст. 628 ЦК України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, колегія дійшла висновку про доведеність позивачем наявності та розміру заборгованості відповідача за кредитним договором № K2P6AN24288931 від 11.07.2008 року, тому оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовної вимоги щодо звернення стягнення на предмет застави підлягає скасуванню з ухваленням, у скасованій частині, нового рішення про звернення стягнення на предмет застави - на автомобіль CHEVROLET, модель LACETTI NF 35B, рік випуску 2008, тип ТЗ легковий універсал, № кузова/шасі KL1NF35BE8K960105, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 в рахунок сплати заборгованості в сумі 85244 грн. 40 коп., яка складається з 71663,79 грн. заборгованості за кредитом, 8898,96 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 270,83 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 113,47 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 250,00 грн. штрафу (фіксована частина), 4047,35 грн. штрафу (процентна складова).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовної вимоги про звернення стягнення на автомобіль, районний суд належним чином обставини справи не встановив, не перевірив наявність заборгованості та її розмір.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставність доводів представника відповідача ОСОБА_2, який стверджує, що відповідач не давав своєї згоди на відкриття кредитної лінії для перерахування щорічних страхових платежів за договором страхування наземного транспорту № К2Р6АN24288931 від 11.07.2008р. та договором особистого страхування № К2Р6АN24288931 від 11.07.2008р., які були укладені між ОСОБА_2 та ЗАТ "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ".

Так, у пункті 17.1.7 кредитно-заставного договору зазначено, що позичальнику відкривається кредитна лінія в розмірі 38409,70 грн. саме для сплати чергових страхових платежів. Кредитно-заставним договором не передбачено додаткового погодження з позичальником відкриття кредитної лінії та перерахування банком коштів на сплату чергових страхових платежів на підставі пункту 17.1.7. Факт згоди позичальника як на відкриття кредитної лінії, так і на перерахування страхових платежів банком підтверджується підписом ОСОБА_2 безпосередньо у кредитному договорі.

Крім того, у додатку до кредитно-заставного договору №K2P6AN24288931 - "Загальна вартість кредиту", який долучений до матеріалів справи, передбачено, що страхування рухомого майна та особисте страхування здійнюється щорічно. У підпункті «б» п. 17.1.3 та п. 17.4 кредитно-заставного договору №K2P6AN24288931 сторони погодили порядок сплати страхових платежів на перший рік, а у п. 17.1.7 - наступних щорічних страхових платежів.

Згідно пояснень представника відповідача у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, відповідач ОСОБА_2 не заперечує факту укладення договорів страхування №К2Р6АN24288931 і №К2Р6LK24288931.

Відповідно до п. 8 договору страхування наземного транспорту №К2Р6А№4288931 від 11.07.2008р. сума страхового платежу становить 5030,30 грн., а у разі лонгації договору розмір платежу щорічно зменшується на 4,4% від попереднього страхового платежу. Відповідно до п. 9 зазначеного договору цей договір діє 12 місяців (один рік) з 11.07.2008 по 10.07.2009 р. У разі сплати страхового платежу, зазначеного у п. 8 цього договору, договір вважається щорічно продовженим на відповідни строк, за який здійснена сплата страхового платежу. Згідно п. 10.3 договору страхування наземного транспорту у разі безготівкової сплати страховий платіж вважається сплаченим з моменту надходження коштів на рахунок страховика. Пунктом 10.4 договору пердбачено, що у разі перерахування чергового страхового платежу у призначенні цього платежу зазначається: "Страхова премія за договором К2Р6АN24288931 від 11.07.2008р.".

Факт здійснення сплати страхових платежів на користь ЗАТ "СК "ІНГОССТРАХ" підтверджується наступними меморіальними ордерами: 80711B00HE 11.07.2008 року, PT020B10LV від 10.07.2009 року, PT029B0H0Z від 09.07.2010 року, PT028B0CY9 від 08.07.2011 року, PT020B0TGK від 10.07.2012 року, PT020B0KXR від 10.07.2013 року PT020B0F1Q від 10.07.2014 року; копії яких долучені до матеріалів справи.

Аналогічно відбувалося здійснення перерахування страхових платежів за договором особистого страхування, що підтверджується наступними меморіальними ордерами: 80711B00HG від 11.07.2008 року, PT020B0ZV9 від 10.07.2009 року, PT029B0H85 від 09.07.2010 року, PT020B0F03 від 10.07.2014 року, PT020B0SUP від 10.07.2012 року, PT020B0K56 від 10.07.2013 року, PT028B0CIC від 08.07.2011 року, копії яких долучені до матеріалів справи.

Враховуючи викладене, зважаючи на доведеність факту здійснення страхових платежів за вказаними договорами страхування за рахунок кредитних коштів (кредитної лінії) позивача, у відповідності до умов кредитно-заставного договору №K2P6AN24288931; приймаючи до уваги, що відповідачем ОСОБА_2 не надано доказів самостійної сплати страхових платежів за наведеними договорами страхування, - колегія дійшла висновку, що позивач правомірно зарахував витрати на здійснення страхових платежів до розміру заборгованості за кредитно-заставним договором №K2P6AN24288931.

Крім того, безпідставними є твердження представника відповідача, що всі кошти, які були сплачені позичальником, в першу чергу повинні зараховуватися для погашення тіла кредиту, адже пунктом 4.6 кредитно-заставного договору №K2P6AN24288931 встановлено наступну черговість зарахування коштів: 1) відшкодування витрат/збитків, яких зазнав банк; 2) оплата неустойки; 3) оплата простроченої заборгованості за винагородами банку; 4) оплата простроченої заборгованості за відсотками; 5) оплата простроченої заборгованості за кредитом. Оскільки відповідачем були здійснені порушення строків та порядку погашення заборгованості, то зарахування сплачених ним коштів відбувалося в черговості, встановленій п. 4.6 договору.

Твердження представника відповідача про погашення ОСОБА_2 заборгованості перед позивачем не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються розрахунком заборгованості, наданим позивачем, а також випискою за кредитним договором з програми «Приват 24», наданої представником відповідача (а.с. 24 т. 2).

Судом другої інстанції встановлено, що у тексті кредитно-заставного договору №K2P6AN24288931 після розділу №15 викладено зміст розділу №17, але самий лише факт відсутності розділу договору з номером «16» не спростовує правильність викладених вище висновків апеляційного суду та не свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні позовної вимоги про звернення стягнення на предмет застави.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що кредитно-заставний договір №K2P6AN24288931 не містить умов щодо передачі предмету застави у заклад банку; враховуючи нездійснення реєстрації в Державному реєстрі обтяжень відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника (ч. 2 ст. 28 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", з відповідними змінами та доповненнями), що стверджується відповідним витягом на а.с. 15 у т. 2, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про вилучення предмету застави та передачу його у заклад (володіння) ПАТ КБ "ПриватБанк".

Колегія вважає недоведеною і безпідставною вимогу банку про надання йому повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію заставного транспортного засобу замість втраченого; правове обґрунтування даної вимоги та відповідні докази факту втрати свідоцтва суду не надані.

Крім того, враховуючи співвідношення загального розміру заборгованості за кредитно-заставним договором (85244 грн. 40 коп.) та розміру вартості предмета застави (91460,0 грн.), що визначена у пункті 17.10. кредитно-заставного договору; зважаючи на непредставлення сторонами доказів іншої вартості предмета застави на час розгляду справи, - колегія дійшла висновку про недоведеність позовної вимоги щодо солідарного стягнення з відповідачів ОСОБА_2 та ПАТ «Акцент-Банк» 10000,0 грн., тому позов у даній частині задоволенню не підлягає.

Виходячи з вимог ст. 88 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позову, колегія дійшла висновку, що з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" підлягають стягненню судові витрати в сумі 852 грн. 44 коп.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного вище, вимог ст.ст. 303, 88 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що рішення місцевого суду підлягає частковому скасуванню з ухваленням у скасованій частині нового рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2014 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про звернення стягнення на предмет застави скасувати та у скасованій частині ухвалити нове рішення.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № K2P6AN24288931 від 11.07.2008 року в сумі 85244 (вісімдесят пять тисяч двісті сорок чотири) грн. 40 коп., яка складається з 71663,79 грн. заборгованості за кредитом, 8898,96 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 270,83 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 113,47 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 250,00 грн. штрафу (фіксована частина), 4047,35 грн. штрафу (процентна складова), - звернути стягнення на предмет застави на автомобіль CHEVROLET, модель: LACETTI NF 35B, рік випуску 2008, тип ТЗ: легковий універсал, № кузова/шасі: KL1NF35BE8K960105, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 шляхом опису та передачі зазначеного автомобіля позивачу з правом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з укладанням договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" судові витрати в сумі 852 (вісімсот пятдесят дві) грн. 44 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді