У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

Наумчука М.І., Олійник А.С.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до державного підприємства «Селидіввугілля», третя особа - відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Селидові Донецької області, про встановлення факту нещасного випадку на виробництві та спонукання до складання акта по формі Н-1, за касаційною скаргою ОСОБА_4, яка діє від імені відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Селидові Донецької області, на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 30 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 21 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що перебував у трудових відносинах з відповідачем, з 1 червня 2012 року був переведений на посаду гірничого майстра дільниці підготовчих робіт ПР-2 ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна». 8 серпня 2012 року з ним стався нещасний випадок на виробництві. 17 травня 2013 року він звернувся з заявою до адміністрації ВП «Шахта «Україна» про розслідування нещасного випадку на виробництві. Йому було повідомлено, що 8 серпня 2012 року на підприємстві не було зафіксовано факт нещасного випадку, листки непрацездатності з 8 серпня 2012 року по 20 березня 2013 року відсутні. Не погодившись з цим та відмовою у складанні акта про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1 позивач звернувся до Селидівського міського суду Донецької області із позовною заявою про встановлення факту нещасного випадку на виробництві, що стався 8 серпня 2012 року, зобов'язання провести розслідування нещасного випадку та скласти акт про нещасний випадок, пов'язаний із виробництвом за формою Н-1. Позов будо задоволено у частинні зобов'язання провести розслідування нещасного випадку та скласти акт встановленої форми за результатами розслідування. 2 вересня 2013 була призначена комісія, якою за результатами розслідування було складено акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5. Відповідно до цього акта погіршення стану здоров'я позивача не пов'язано з виробництвом. Вважав, що висновки комісії є помилковими, а відмова у складанні акта за формою Н-1 безпідставною, у зв'язку з чим просив задовольнити позов.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 30 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 21 жовтня 2014 року, позов задоволено. Скасовано акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 20 вересня 2013 року складений ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля». Встановлено факт нещасного випадку, що стався з ОСОБА_3 8 серпня 2012 року на ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» поряд із заїздом ШСУ, під час перебування по горизонті 570 до карети. Зобов'язано ДП «Селидіввугілля» провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_3 8 серпня 2012 року о 13 год. 50 хв. на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» та скласти акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1.

ОСОБА_4, яка діє від імені відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Селидові Донецької області, звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що нещасний випадок, який стався з позивачем, пов'язаний з виробництвом, а встановлення такого факту тягне за собою обов'язок відповідача скласти акт форми Н-1.

Однак з такими висновками судів погодитися не можна.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 з 1 червня 2012 року працював підземним гірничим майстром на дільниці підготовчих робіт ПР-2 ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна.

За результатами розслідування нещасного випадку відповідачем був складений акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії) за формою Н-5 від 20 вересня 2013 року, із змісту якого вбачається, що комісія встановила, що ОСОБА_3 8 серпня 2012 року за медичною допомогою до здоровпункту шахти не звертався, запис з цього приводу у журналі звернень до здоровпункту відсутній. Втрата ним працездатності у той же день не наступила. В період з 8 серпня 2012 року по 6 березня 2013 року він до лікарні не звертався. Втрата його працездатності у період з 8 серпня 2012 року по 6 березня 2013 року не зареєстрована і факт погіршення стану здоров'я у вказаний період не підтверджено. Комісія дійшла висновку, що погіршення стану здоров'я ОСОБА_3 не пов'язане з виробництвом, втрата працездатності йому не встановлена.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (у редакції чинній на час ураження струмом позивача) нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

Статтею 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо за своїм внутрішнім переконанням. Результати оцінки доказів відображаються в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Як вбачається з акта розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії) за формою Н-5 від 20 вересня 2013 року комісія дійшла висновку, що факт погіршення стану здоров'я ОСОБА_3 у березні 2013 року не підтверджений та не пов'язаний з виробництвом, втрата працездатності йому не встановлена.

При вирішенні спору у порушення вказаних норм права суди на вказані обставини справи уваги не звернули, не врахували того, що нещасний випадок - це подія внаслідок якої заподіяно шкоду здоров'ю потерпілого або настала його смерть.

Однак у матеріалах справи нема будь-яких даних, які б спростовували висновки комісії про відсутність причинного зв'язку між ураженням струмом і погіршенням стану здоров'я позивача у 2013 року та що таке погіршення є наслідком ураження, доказів, які б підтверджували наявність обставин, які є підставою для складання акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 не навели.

В апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції ОСОБА_4, яка діє від імені відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Селидові Донецької області, зазначала про незаконність ухваленого ним рішення та відсутність у позивача погіршення стану здоров'я у зв'язку з виробничою травмою.

Згідно ст. ст. 303, 315 ЦПК України апеляційний суд зобов'язаний зазначити мотиви відхилення доводів апеляційної скарги.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд у порушення зазначених статтей не перевірив вказані доводи, мотивів на їх спростування не навів.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов передчасного висновку про законність рішення суду першої інстанції.

З огляду на викладене, наведені порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179, 212 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому ухвала апеляційного суду не може вважатись законною і обґрунтованою та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до цього суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, яка діє від імені відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Селидові Донецької області, задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 21 жовтня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до цього суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова М.І. Наумчук А.С. Олійник