АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 369/3724/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1785/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого-судді Ярмолюка О.І.,

суддів Власенка О.В., П'єнти І.В.,

при секретарі Шевчук Ю.Г.,

з участю представниці відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 14 липня 2015 року,

встановила:

У квітні 2015 року приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (далі - ПАТ «СГ «ТАС») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.

ПАТ «СГ «ТАС» зазначило, що 7 квітня 2013 року в с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області, з вини відповідача сталося зіткнення керованого ним автомобіля MERCEDES-BENZ 124 реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля MAZDA 3 реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 На час дорожньо-транспортної пригоди відповідальність ОСОБА_2 була застрахована позивачем за полісом № АВ/4910387 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16 жовтня 2012 року. В результаті зіткнення автомобіль MAZDA 3 отримав механічні пошкодження та потребував відновлювального ремонту, внаслідок чого позивач виплатив ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 28130 грн. 22 коп. ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, тому позивач має право подати до нього регресний позов.

У зв'язку з цим, ПАТ «СГ «ТАС» просило суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 28130 грн. 22 коп. страхового відшкодування в порядку регресу.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 14 липня 2015 року позов задоволено, вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд виходив з того, що наявні підстави для відшкодування ОСОБА_2 шкоди в порядку регресу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Представник ПАТ «СГ «ТАС», який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. Він подав апеляційному суду письмове заперечення проти апеляційної скарги та заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши учасницю процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що автомобіль MAZDA 3 реєстраційний номер НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_3

ОСОБА_4 є власником, а ОСОБА_2 - володільцем автомобіля MERCEDES-BENZ 124 реєстраційний номер НОМЕР_2.

16 жовтня 2012 року ПАТ «СГ «ТАС» і ОСОБА_2 уклали договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АВ/4910387), за умовами якого останній застрахував свою відповідальність на випадок заподіяння шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля MERCEDES-BENZ 124 реєстраційний номер НОМЕР_2 з 17 жовтня 2012 року до 16 жовтня 2013 року включно. Цим договором визначені ліміти відповідальності страховика на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю, - 100000 грн.; за шкоду, заподіяну майну, - 50000 грн.

7 квітня 2013 року о 16 годині 20 хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ 124 реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Л. Українки, в с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області, на порушення п.п. 2.3 б), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР), не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням транспортного засобу та допустив наїзд на автомобіль MAZDA 3 реєстраційний номер НОМЕР_1, який стояв на узбіччі. Після цього ОСОБА_2 на порушення п. 2.5 ПДР відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Постановою апеляційного суду Київської області від 17 червня 2013 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ОСОБА_3 зазнав механічних ушкоджень. Вартість його відновлювального ремонту становить 33380 грн. 06 коп.

ПАТ «СГ «ТАС» визнало дану подію страховим випадком. Згідно платіжного доручення № 91357 від 8 травня 2013 року позивач сплатив ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 28130 грн. 22 коп.

Зазначені обставини визнаються сторонами та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов'язану з використанням транспортних засобів. Як встановлено у п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

В силу ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як передбачено п. 22.1 ст. 22 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-ІV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-ІV), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України (ст. 29 Закону № 1961-ІV).

З положень ч. 1 ст. 1191 ЦК України вбачається, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У відповідності до п.п. 38.1.1 «в» п. 38.1 ст. 38 Закону № 1961-ІV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

ОСОБА_2 вчинив дорожньо-транспортну пригоду, під час якої було пошкоджено автомобіль потерпілого ОСОБА_3, і відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного сп'яніння.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно виходив з того, що наявні підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача страхового відшкодування в порядку регресу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують даного висновку суду.

Твердження суду про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, не підтверджуються достатніми та об'єктивними доказами. Разом із тим, ці твердження не плинули на правильність вирішення судом справи.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 14 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції - Намистюк В.П.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 34