АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №661/1825/15-ц Провадження №22-ц/791/2616/15 Головуючий в І інстанції Ведяшкіна Ю.В. Категорія: 27 Доповідач: Воронцова Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року жовтня місяця 29 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця М.П.
Суддів:Воронцової Л.П.,
Чиркової К.Г.
при секретарі:Цулукіані І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з вище зазначеним позовом, посилаючись на те, що між нею і відповідачем укладено договір надання послуги щодо перерахування грошових коштів у Євро валюті за навчання її сина ОСОБА_7 у м. Нідерланди, що підтверджується її заявою та квитанціями про внесення коштів до банку в сумі 14210 Євро.

Позивачка зазначала, що вона звернулася до відділення банку у м. Нова Каховка Херсонської області щодо надання їй банківської послуги на переказ грошових коштів у Євро за навчання сина за кордоном і надала оригінал рахунку, який надійшов з Нідерландів. Після деяких консультацій працівниками банку з головним Банком з даного питання, їй було запропоновано написати заяву про відкриття поточного рахунку відповідної форми та внести грошові кошти у Євро до каси банку.

28.04.2015 року вона подала до банку заяву НОМЕР_1 і внесла на рахунок 14210 Євро, як їй було запропоновано працівниками банку.

Разом з тим, відповідач відмовив їй у наданні послуги про переказ грошових коштів за навчання сина і відмовив у поверненні їй вказаних грошових коштів одноразово та вимагав сплати відсотків від суми вкладу, утримавши з неї 3457,83 грн. при поверненні грошових коштів.

Уточнивши у ході розгляду справи позовні вимоги ОСОБА_5 просила суд стягнути з відповідача на її користь завдаток в сумі 14210 Євро та 14210 Євро додатково суми у розмірі завдатку, 5000 грн. моральної шкоди і 3457,83 грн. - збитки, яких вона зазнала у зв'язку з незаконними діями банку по здійсненню грошового переказу за межі України.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 серпня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_5, посилаючись на передчасність висновків суду і їх невідповідність нормам матеріального і процесуального права, просила його скасувати, ухвалити нове по суті позовних вимог.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просить її відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи ОСОБА_5 у задоволенні позову, суд І інстанції виходив з того, що банк, відмовляючи позивачці у переказі грошових коштів за межі України, діяв у межах, укладеної між ними угоди щодо наслідків не надання клієнтом певної інформації; видача позивачці вкладу частинами, відповідає обмеженням, запровадженим Національним Банком України, а стягнення комісії за видачу готівки -умовами укладеної між сторонами угоди; відшкодування моральної шкоди не передбачено договором; стягнення подвійного завдатку не відповідає природі спірних грошових коштів, які є банківським вкладом.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 28 квітня 2015 року ОСОБА_5 і ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» уклали заяву НОМЕР_1 про відкриття та ведення поточного рахунку до Договору банківського обслуговування, укладеного підписанням Угоди №PDV2-402414 від 28.05.2015 року, згідно якого банк відкриває поточний рахунок в EUR на ім'я клієнта та здійснює його розрахунково-касове обслуговування у відповідності до Правил і Тарифів банку на ведення та обслуговування поточних рахунків фізичних осіб. Клієнт визнає та підтверджує, що на взаємовідносини сторін за цією заявою поширюються положення Договору. Клієнт зобов'язується дотримуватись умов Договору, Правил, зокрема, тих положень, що регламентують умови відкриття та обслуговування поточних рахунків /а.с. 9, 24-26/.

На виконання умов Договору, ОСОБА_5 28.04.2015р. і 29.04.2015р. внесла готівку до банку на власний рахунок 10500 і 3710 Євро відповідно, на загальну суму 14210 Євро, що відповідає рахунку-фактурі виставленому на ім'я її сина ОСОБА_7 навчальним закладом м. Нідерланди /а.с. 4-5, 7/.

Згідно заяв ОСОБА_5 у період з 20.05.2015р. по 16.06.2015р. про видачу готівкових коштів з її рахунку у період з 18.05.2015р. по 19.06.2015р. їй повернуто 14210 Євро, що підтверджується випискою з особового рахунку НОМЕР_1 /а.с. 43-46; 52-70/.

За зняття готівкових грошових коштів з вказаного рахунку банк утримав з позивачки 3457,83 грн. /а.с. 48-51/. Відповідно до рахунку-фактури на ім'я ОСОБА_7, виданого університетом прикладних наук Саксіон, Нідерланди від 02.04.2015 року, загальна пакетна вартість за 2015-2016 навчальний рік складає 14100 Євро і повинна бути сплачена на відповідний рахунок до 09 серпня 2015 року та напису на ньому, здійсненому АТ «Ощадбанк», останнім було перераховано за навчання 29.05.2015р. і 02.06.2015р. 6540 і 1260 Євро, відповідно 7800 Євро /а.с. 7, 113/.

Колегія суддів погоджується з висновком суду І інстанції про те, що спірні правовідносини регулюються постановою Правління НБУ від 29.12.2007р. №496 «Про затвердження Правил здійснення за межі України та в Україні переказів фізичних осіб за поточними валютними неторговельними операціями та їх виплати в Україні та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», а доводи апеляційної скарги у зазначеній частині підлягають відхиленню за безпідставністю і, як такі, що висновки суду щодо нормативного врегулювання спірного питання не спростовують.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_5 щодо безпідставної відмови відповідачем у здійсненні переказу грошових коштів за навчання ОСОБА_7 згідно рахунку-фактури учбового закладу, наданого іноземною державою з наступних підстав.

Так, відповідно до п.1.2 пп «в» вказаних вище Правил, до переказів фізичних осіб за поточними валютними неторговельними операціями належать: - на оплату витрат на навчання і стажування в навчальних закладах іншої держави, витрат на проведення тестів, іспитів, тощо.

У п.2.1 пп. «б» Правил зазначено, що відповідно до вимог цих Правил фізичні особи-резиденти можуть здійснювати за межі України перекази іноземної валюти у сумі, що в еквіваленті перевищує 15000 грн. в один операційний день, - виключно з поточного рахунку в іноземній валюті на підставі підтвердних документів. Вказані норми не містять вказівки про те, що респондент здійснює переказ саме за своє навчання.

Згідно приписів п.1.3 Правил, фізична особа для здійснення переказу має подати до банку такі документи:

= платіжне доручення або заяву на переказ готівки або документ відповідної платіжної системи на відправлення переказу;

= паспорт або документ, що його замінює;

= документи, що підтверджують наявність підстав для здійснення переказу за межі України (далі - підтвердні документи).

Підтвердними документами для фізичних осіб-резидентів є договори (контракти), рахунки-фактури, листи-розрахунки чи листи-повідомлення юридичних осіб-нерезидентів, тощо.

З огляду на вище зазначене, твердження відповідача про невідповідність операції клієнта вимогам договору або законодавства, а саме: пп. 1.2; 2.1 Правил, є безпідставними, а відмова у переказі грошових коштів саме за навчання у сумі 7800 Євро згідно наданого позивачкою, яка є резидентом, підтверджуючого документу - рахунку-фактури незаконною і безпідставною, такою, що не відповідає пп.16.2, п.16 Угоди від 28.05.2014р. та положенням Правил.

Відповідно до п.21 Угоди сторін, банк не несе відповідальності перед клієнтом за відшкодування будь-яких витрат та збитків, моральної шкоди або неотриманих доходів, що можуть виникнути внаслідок розкриття Банком інформації, у т.ч. банківської таємниці щодо клієнта та його операцій, а також через відмову банку від надання послуг за договором, зупинення банком операції по рахункам клієнта або відмови від їх проведення, якщо такі дії було вчинено банком відповідно до вимог законодавства України або умов Договору, або якщо банк діяв відповідно до угоди/дозволу на розкриття/ передачу інформації.

14210 Євро, внесених ОСОБА_5 на поточний рахунок НОМЕР_1 відповідача відповідно до призначення платежу, є внесення готівки на власний рахунок, однак не завдатком, як зазначає позивач ні за своїм змістом, ні за формою, відповідно до положень ст. 570 ЦК України. Вказані грошові кошти повернуті відповідачем позивачці, тому відсутні підстави для стягнення вказаної суми у подвійному розмірі.

Доводи апеляційної скарги у вказаній частині, у зв'язку з безпідставністю підлягають відхиленню.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що оскільки дії банку не відповідали вимогам закону - Правилам та Договору, укладеному між сторонами щодо відмови у переказі грошових коштів за навчання сина позивачки, відповідач повинен нести відповідальність по відшкодуванню понесених позивачкою витрат та збитків, а саме: витрат позивачки по відкриттю нею поточного рахунку у банку - у сумі 100 грн. та утримання відповідачем комісії при видачі позивачці готівкових коштів у сумі 3357,83 грн., які зазнала позивачка внаслідок неправомірних, а отже, винних дій відповідача /а.с. 48-51/.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 п.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Колегія суддів погоджується з висновком суду в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_5 у відшкодуванні моральної шкоди в сумі 5000 грн., оскільки позивачкою не обґрунтовані вказані позовні вимоги у позовній заяві, позивачка не надала суду доказів на підтвердження її заподіяння та розміру, а представник позивача в суді апеляційної інстанції зазначив, що апелянт підтримує свої вимоги щодо незаконності судового рішення в частині відмови у стягненні з банку збитків, заподіяних позивачці.

З огляду на викладене, рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про відшкодування збитків підлягає скасуванню, ухваленню нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі ст. 22 ЦК України, керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 серпня 2015 року у частині відмови ОСОБА_5 у задоволенні позовних вимог до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про відшкодування збитків - скасувати, ухвалити нове.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» Херсонської обласної ради на користь ОСОБА_5 на відшкодування збитків 3457,83 грн. та судовий збір у сумі 243,60 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: