Справа № 667/6036/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 р. м. Херсон

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Черниш О.Л.

при секретарі Сільчик Т.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за борговою розпискою, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Комсомольського районного суду м. Херсона перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики. у якій позивач просить стягнути із відповідача борг у розмірі 2500 доларів США з конвертацією в національну валюту на день платежу та три відсотки річних у розмірі 2761,29грн, понесені судові витрати.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26 травня 2013року він передав у позику ОСОБА_3 2500 доларів США, що станом на день звернення до суду еквівалентні 55075гривень, для придбання автомобіля ВАЗ 2108, а відповідач зобовязався повернути кошти до 26 листопада 2013року, а в разі неповернення коштів зобовязався переоформити придбаний автомобіль на позивача.

На теперішній час позичені кошти не повернуті, переоформити автомобіль позивач відмовляється.

У судовому засіданні представник позивача надав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на автомобіль НОМЕР_1 та автомобіль ВАЗ 2108, д/н 4660ВА, що належать ОСОБА_3 в межах суми боргу.

На обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначив такі обставини:

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.151 ЦПК України , суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Згідно ч.1 ст.152ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Автомобіль Ford Sierra та автомобіль ВАЗ 2108 є особистою власністю відповідача.

На теперішній час з газет «Гривна» та «Прямо в руки» позивачу стало відомо, що ОСОБА_3 хоче розпорядитися даними автомобілями та відчужити їх на користь інших осіб для ухилення від виконання рішення суду, що в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду в подальшому.

Не прийняття заходів по забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду в подальшому.

Суд вважає, що заява не обґрунтована і не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України заходи забезпечення позову допускаються, якщо невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ст.151 ЦПК України причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, це є обєктивні обставини та припущення щодо обставин, що несуть реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі задоволення позову, тобто вказують на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Позивач у заяві про забезпечення позову виклав зміст норм закону, які регулюють питання забезпечення позову, послався на п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, але жодним чином не обґрунтував чому не накладення арешту на автомобілі унеможливить виконання рішення суду чи зробить його неможливим.

Згідно змісту накласти арешт на автомобілі необхідно тільки тому, що відповідач є їх власником і в газетах є оголошення про продаж автомобілів.

У заяві про забезпечення позову заявник не вказує обставин, через які, без накладення арешту на майно, виконання рішення суду стане неможливим або утрудненим в разі задоволення позову, не обґрунтовується чому саме такий засіб забезпечення позову має бути вжитий судом.

Предметом спору є грошові кошти, позивач просить накласти арешт на два автомобілі, зазначаючи, що в межах суми боргу, що є незрозумілим як на автомобілі може бути накладений арешт в межах боргу.

Майно, на яке просить накласти арешт позивач, не є предметом спору.

Та обставина, що є оголошення в засобах масової інформації про продаж автомобілів не є підставою для накладення арешту на автомобілі, належні відповідачеві.

Суд зазначає, що ухвалою від 19 серпня 2015року суд відмовив позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову. Відмовляючи у задоволенні заяви, суд мотивував своє рішення тим, що в заяві не зазначено причин, з яких має бути вжито саме такий спосіб забезпечення позову, як накладення арешту на два автомобілі.

Звертаючись до суду повторно із заявою про забезпечення позову, представник позивача продублював заяву про забезпечення позову, яка була надана разом із позовною заявою, жодним чином не обґрунтувавши необхідність вжиття такого заходу забезпечення позову, як арешт належних відповідачу автомобілів.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити представнику позивача у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобілі.

Суд розяснює, що відмова у задоволенні заяви не позбавляє позивача повторно звернутися до суду, обґрунтувавши належним чином заяву

Ухвала протягом пяти днів з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги через Комсомольський районний суд м. Херсона. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Черниш О.Л.