Справа № 466/3133/15 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/783/5677/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

Секретар: Бохонко Е.Р.

З участю прокурора Заєць І.Є., представника ОСОБА_2- ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Брюховицької селищної ради на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 26 червня 2015 року у справі за позовом заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Брюховицької селищної ради до ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи Львівська регіональна філія ДП «Центр державного земельного кадастру», Управління Держкомзему у м.Львові, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Корпало Г.В., ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання недійсним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання недійсним правочину,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 26 червня 2015 року відмовлено за безпідставністю у задоволенні позову заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Брюховицької селищної ради до ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи Львівська регіональна філія ДП «Центр державного земельного кадастру», Управління Держкомзему у м.Львові, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Корпало Ганна Василівна, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання недійсним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 площею 0,1000 га, що розташована на АДРЕСА_1 та визнання недійсним правочину .

Рішення суду оскаржив заступник прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Брюховицької селищної Ради. Просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В апеляційній скарзі посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального права.

Вважає, що судом не дано належної оцінки тому, що рішення Брюховицької селищної ради від 29.09.2005 року №514 на підставі якого було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку на ім»я ОСОБА_2 не містить даних про затвердження проекту відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 та безоплатну її передачу у приватну власність ОСОБА_2

Звертає увагу на те, що за фактами зловживання службовим становищем та службового підроблення посадовими особами Брюховицької селищної ради 17.10.2013 року зареєстровано кримінальне провадження за ознаками правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.2 ст.366 КК України - зловживання службовим становищем та службове підроблення посадовими особами Брюховицької селищної ради, досудове розслідування по якому триває.

Зазначає, що суд не надав належної оцінки оглянутим у судовому засіданні матеріалам кримінальної справи № 183-0331, де встановлено, що в межах згаданої кримінальної справи наявні протоколи допиту свідків - 11 депутатів Брюховицької селищної ради (з 14 присутніх на сесії 29.09.2005) , які в категоричній формі вказали, що рішення про передачу у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки на сесії Брюховицької селищної ради 29.09.2005 року не приймалося. Інші три депутати з присутніх на згаданій сесії не змогли пригадати чи таке рішення приймалося. Крім цього, в матеріалах кримінальної справи є протокол вилучення від 07.12.2007 року, згідно з яким працівниками міліції вилучено у Брюховицькій селищній раді протокол сесії від 29. 09.2005 року №48 на 10 аркушах, а також рішення ХУ1 сесії ХХ1У скликання №514 від 29.09.2005 року. При вилученні вказані документи прошиті, прошнуровані, скріплені гербовою печаткою Брюховицької селищної ради . Протокол та рішення сесії Брюховицької селищної ради від 29.09.2005 року іншого змісту у Брюховицькій селищній раді не вилучались.

Заслухавши прокурора Заєць І.Є. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, пояснення ОСОБА_4, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 29.09.2005 року на сесії Брюховицької селищної ради було прийнято рішення №514 згідно якого ОСОБА_2 та іншим громадянам було передано у власність земельну ділянку на АДРЕСА_1, що стверджується даним рішенням і протоколом засідання Брюховицької селищної Ради від 29.09.2005 року №48. Зазначені рішення були належним чином оформлені та підписані головою ради, секретарем, скріплені мокрою печаткою.

27 жовтня 2005 року ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га для дачного будівництва, кадастровий номер НОМЕР_2 НОМЕР_1 . ( т.1 а.с.4).

У вказаному державному акті зазначено, що він виданий на підставі рішення 16 сесії 24 скликання Брюховицької селищної ради від 29 вересня 2005 року №514.

28.10.2005 року ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Корпало Г.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 7817 продав спірну земельну ділянку ОСОБА_4

Обгрунтовуючи позовні вимоги, заступник прокурора Львівської області зазначав про те, що службові особи Брюховицької селищної ради, зловживаючи своїм службовим становищем, видали Державні акти на право власності на землю, в тому числі на ім»я ОСОБА_2, при тому, що питання про виділення земельних ділянок вказаним особам на розгляд сесії не виносилося і рішення з цього приводу не приймалося, а відтак ОСОБА_2 незаконно отримав землю у власність та в подальшому її продав за відсутності законних на це підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що оригінали згаданих документів 07.12.2007 року з приміщення Брюховицької селищної ради були вилучені співпрацівниками міліції на підставі постанови слідчого прокуратури від 09.11.2007 року і подальша доля цих оригіналів є невідомою. У матеріалах кримінальної справи знаходяться лише фотокопії рішення №514 від 29.09.2005 року та протоколу засідання ради від 29.09.2005 року №48 у яких відсутні питання про надання громадянам земельних ділянок на АДРЕСА_1 На підтвердження цього апелянт посилався на провадження слідчим відділом прокуратури Львівської області кримінальної справи, порушеної за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України. Із матеріалів справи вбачається, що службові особи Брюховицької селищної ради, зловживаючи своїм службовим становищем, видали Державні акти на право власності на землю, в тому числі і на ім»я ОСОБА_2 при тому, що питання про виділення земельних ділянок вказаним особам на розгляд сесії не виносилося і рішення з цього приводу не приймалося, а відтак- останній незаконно отримав землю у власність та в подальшому її відчужив за відсутності законних на те підстав.

Крім цього, про незаконність передачі спірної земельної ділянки ОСОБА_2 свідчить і невідповідність даних державного акту ОСОБА_2 змісту рішення Брюховицької селищної ради №514 від 29.09.2005 року, адже таке питання на сесії не розглядалося.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилаючись на незаконність набуття ОСОБА_2 у власність земельної ділянки, прокурор не довів належними та допустимими доказами факту підроблення рішення Брюховицької селищної ради м.Львова №514 від 29.09.2005 року, адже суду не було надано оригінал зазначеного рішення для порівняння із документами, які стали підставою для передачі спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_2

Прокуратурою не спростовано незаконність рішення № 514 від 29.09.2005 року, відтак зазначена обставина для задоволення позову не може бути визнана обґрунтованою.

На підтвердження факту розроблення плану кварталу по вул. Курортна-Макаренка в смт.Брюховичі і затвердження вулиці Б.Макаренка відповідач надав докази, зокрема, план-схема розташування спірної земельної ділянки з погодженням відповідних служб, а також докази про надання погодження на підготовку документів для відводу спірної земельної ділянки, які прокурором не спростовані і яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Дані обставини підтверджуються й іншими доказами, а саме: витягом з журналу архітектора смт.Брюховичі, ксерокопії журналу реєстрації обтяжень, обтяжень сервітутів та обмежень земельної ділянки на АДРЕСА_1 які були предметом дослідження в суді.

За змістом ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 61 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування. Частиною четвертою цієї статті визначено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань чи мали місце ці дії та чи вони вчинені цією особою.

Судом встановлено, що вирок по кримінальній справі, порушеній за фактом службового підроблення посадовими особами Брюховицької селищної ради рішення №514 від 29.09.2005 року, а також видачі незаконного акта на прізвище ОСОБА_2 відсутній.

Кримінальна справа, на результати розслідування, у якій посилається прокурор, була закрита за п.2 ст.6 КПК України за відсутністю в діях складу злочину.

Суд першої інстанції на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені судом, дійшов правильного висновку про безпідставність та недоведеність позовних вимог заступника прокурора Львівської області.

Крім цього, позивач не був стороною оскаржуваного договору купівлі-продажу земельної ділянки, а тому обраний прокурором спосіб захисту порушеного права не відповідає вимогам ст.16 ЦПК України та характеру даних правовідносин, оскільки якщо майно вибуло поза волею власника, власник має право на застосування такого способу судового захисту, як витребування майна з чужого незаконного володіння на підставі ст.ст. 387, 388 ЦК України, однак такі вимоги прокурором не заявлялися.

Твердження апелянта про те, що судом не дано належної оцінки рішенню Брюховицької селищної ради від 29.09.2005 року № 514 у якому немає даних про затвердження проекту відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 та безоплатну її передачу у приватну власній ОСОБА_2, є безпідставним, оскільки судом вживалися заходи для витребування та огляду в судовому засіданні оригіналу вказаного рішення та протоколу засідання сесії Брюховицької селищної ради, однак такі суду надані не були.

Статтею 257 ЦК України встановлено трирічний строк позовної давності, тобто строк протягом особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частинами 4,5 статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини порушення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

За змістом ч.1 ст.46 ЦПК України органи та інші особи, які відповідно до статті 45 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах, мають процесуальні права й обов»язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, хоч і не вирішив питання поновлення строку позовної давності, проте дійшов вірного висновку, що позов є безпідставним, а відтак колегія суддів не знаходить підстав для визнання рішення незаконним.

Відповідно до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Брюховицької селищної ради в і д х и л и т и .

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 26 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин