Справа № 567/1022/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Гуц Ф.Л.

секретар - Самолюк А.В.

з участю : позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 сільської ради Острозького району Рівненської області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Острозького району Рівненської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Острозького району Рівненської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1, мотивуючи тим, що 18.07. 2013 року померла його мати ОСОБА_5, яка 14.10. 2005 року склала заповіт, який був посвідчений секретарем Могилянівської сільської ради Острозького району Рівненської області у якому залишила особисте розпорядження на випадок своєї смерті, відповідно до якого все своє майно заповіла йому. На день смерті заповіт змінено чи скасовано не було.

Зазначає, що на день смерті ОСОБА_5 проживала у США за постійною адресою: 1533 ОСОБА_6, Норт-Порт, округ Сарасота, Флорида 34286, Сполучені Штати Америки, де і наступила її смерть. Місцем поховання ОСОБА_5 є «ОСОБА_7 Гарденс», що розташоване у м. Веніс, ОСОБА_8, Сполучені Штати Америки.

Вказує, що згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, а у відповідності до ст.ст. 70,71 Закону України «Про міжнародне приватне право», встановлений порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов'язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок та визначено, що - з урахуванням положень цих статей спадкові відносини регулюються правом держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання, якщо спадкодавцем не обрано в заповіті право держави, громадянином якої він був. Вибір права спадкодавцем буде недійсним, якщо після складання заповіту його громадянство змінилося. Спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України.

Зазначає, що до складу спадщини, що відкрилася після смерті матері входить її право на земельну ділянку площею 2,62 га, що розташована на території Могилянівської сільської ради Острозького району Рівненської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності ОСОБА_5 посвідчується Державним актом на право приватної власності на землю серії РВ № 02081 виданим 30.06.2000 року Могилянівською сільською радою народних депутатів, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1853. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 41151159 виданого 06.08.2015 року, інформація за параметрами запиту «ОСОБА_5, дата смерті 18.07.2013» - відсутня, що підтверджує те, що спадкові справи після її смерті не заводилися, а отже заяви про прийняття спадщини чи відмову її прийняття не подавалися.

Вказує, що згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Мати померла 18.07.2013 року, а тому строк для прийняття спадщини після її смерті сплив 19.01.2014 року.

Строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 ним було пропущено з поважної причини, а саме тому, що на день своєї смерті, мати постійно проживала у США, де і було складено свідоцтво про її смерть, котре було видано тільки 26.01.2015 року та було надіслано йому, а потім ним отримано на початку травня місяця 2015 року. 07.05.2015 року ним було здійснено офіційний переклад свідоцтва про смерть. Без примірника свідоцтва смерть та його перекладу неможна було вчинити будь-які дії щодо спадкування після смерті ОСОБА_5, оскільки саме ним посвідчувався факт її смерті, та будь-якої іншої можливості посвідчити його у нього до часу отримання свідоцтва про смерть не було. Тому вважає, що зазначені обставини створили йому обєктивні, непереборні, істотні труднощі для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері - ОСОБА_5, що і змусило його звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки з поважної причини пропустив передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для подання такої заяви. Крім того, зазначає, що немає на розгляді у суді чи іншому юрисдикційному органі іноземної держави справи із спору між ним та ОСОБА_3 сільською радою Острозького району Рівненської області про визначення йому додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Острозького району в судовому засіданні не заперечувала проти позовних вимог та пояснила, що дійсно матір позивача виїхала на постійне місце проживання в США де померла. Про існування заповіту стало відомо в вересні 2015 року коли він був нею зареєстрований.

Суд, вислухавши позивача та його представника , представника відповідача ОСОБА_3 сільської ради Острозького району Рівненської області, вивчивши матеріали справи вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню.

Із свідоцтва про народження 1 -ГЮ № 238013 вбачається, що ОСОБА_1 народився 10.10.1958 року. Його батьками зазначені ОСОБА_9 та ОСОБА_5

( а.с.8)

Відповідно до заповіту від 14.10.2005 року, який був посвідчений секретарем Могилянівської сільської ради Острозького району Рівненської області та зареєстрований в реєстрі за № 105, ОСОБА_5 залишила особисте розпорядження на випадок своєї смерті, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом буде мати право, заповіла своєму сину - ОСОБА_1 На день смерті вказаний заповіт змінено чи скасовано не було, про що на ньому свідчить відповідна відмітка.

( а.с.9)

Із свідоцтва про смерть вбачається, що на день своєї смерті ОСОБА_5 проживала у Сполучених Штатах Америки, де і померла, про що свідчать відповідні записи а саме в графах «місце, де наступила смерть», «назва закладу або адреса вулиці», «населений пункт, де наступила смерть», «місце проживання» зазначено, що вона постійно проживала за адресою: 1533 ОСОБА_6, Норт-Порт, округ Сарасота, Флорида 34286, Сполучені Штати Америки, де і наступила її смерть. Згідно цього ж свідоцтва про смерть, місцем поховання ОСОБА_5 є «ОСОБА_7 Гарденс», що розташоване у м. Веніс, ОСОБА_8, Сполучені Штати Америки.

( а.с.10-13)

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії РВ № 02081 виданого 30.06.2000 року Могилянівською сільською радою народних депутатів, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1853 ОСОБА_5 належить земельна ділянка площею 2,62 га, що розташована на території Могилянівської сільської ради Острозького району Рівненської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

( а.с.15)

Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 41151159 виданого 06.08.2015 року (копія додається), інформація за параметрами запиту «ОСОБА_5, дата смерті 18.07.2013» - відсутня.

( а.с.14)

Із свідоцтва про смерть ОСОБА_5 вбачається, що воно буле видане 26 січня 2015 року. Його офіційний переклад був посвідчений 7 травня 2015 року.

( а.с.13)

Відповідно до поштового повідомлення Державного підприємства спеціального зв'язку № 531, доданого конверту вбачається , що ОСОБА_1 20.02.2015 року був відправлений пакет з США вагою 0,060 кг, який він отримав 25.02.2015 року.

( а.с. 25-26)

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до статтей 70, 71 Закону України «Про міжнародне приватне право», який встановлює порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов'язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, визначено, що - з урахуванням положень статей 71, 72 цього Закону спадкові відносини регулюються правом держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання, якщо спадкодавцем не обрано в заповіті право держави, громадянином якої він був. Вибір права спадкодавцем буде недійсним, якщо після складання заповіту його громадянство змінилося. Спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1220 ЦК України, 18.07.2013 року відкрилась спадщина спадкодавця ОСОБА_5, строк прийняття якої відповідно до ст. 1270 ЦК України закінчився 19.01.2014 року.

В судовому засіданні встановлено, що в зазначений термін позивач будучи, відповідно до ст. 1233 ЦК України, спадкоємцем за заповітом, спадщину не прийняв.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику в справах про спадкування, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд вважає, що строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 позивачем було пропущено з поважної причини, оскільки на день своєї смерті ОСОБА_5 постійно проживала у США, де і було складено свідоцтво про її смерть. Свідоцтво про смерть було видано 26.01.2015 року. Надіслано ОСОБА_1 20.02.2015 року, а отримано ним 25.02.2015 року. Певний час позивачем було затрачено на його переклад, а 7 травня 2015 року його було офіційно посвідчено, як того вимагає чинне законодавтсво.

Крім того, встановлено, що на час розгляду справи немає на розгляді у суді чи іншому юрисдикційному органі іноземної держави справи із спору між позивачем та відповідачем про визначення йому додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його матері - ОСОБА_5

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки в судовому засіданні встановлено, що він з незалежних від нього об'єктивних обставин, немав можливості надати в нотаріальну контору свідоцтво про смерть своєї матері, що не дало йому в свою чергу змоги своєчасно подати заяву в строк вказаний в статті 1270 ЦК України про прийняття спадщини, а тому цю причину рахує поважною.

Задовольняючи заявлений позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд захищає права та законні інтереси ОСОБА_1, як спадкоємця, щодо можливості прийняття ним спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_5

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1221-1223,1233,1268-1270,ч.3 ст.1272 ЦК України,ст.ст. 1, 2, 4, 7, 70, 71 Закону України «Про міжнародне приватне право», п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику в справах про спадкування ст. 10, 60,212-215,218 ЦПК України суд, -

вирішив:

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_5 два місяці - до 22 грудня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_8