Справа № 127/6624/15-ц Провадження № 22-ц/772/1797/2015Головуючий в суді першої інстанції Вохмінова О. С.
Категорія 49Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В.А.,
суддів:Нікушина В.П., Стеблюк Л.П.,
при секретаріКирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 8 травня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

31 березня 2015 року ОСОБА_6 звернувся в суд із зазначеним позовом до ОСОБА_7 посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 9 листопада 1985 року, однак сім'я розпалась остаточно, примирення неможливе. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Відповідач проти розірвання шлюбу заперечує, а тому позивач просив суд розірвати шлюб.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 8 травня 2015 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, зареєстрований 09.11.1985 року, актовий запис 1654, про що 20.03.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області видане повторне свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 Прізвище ОСОБА_7 залишено без змін.

У апеляційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Зокрема відповідач посилалась на те, що суд безпідставно не задовольнив клопотання про надання строку для примирення подружжя.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи із наступного.

У відповідності до положень статті 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Із оскаржуваного рішення суду вбачається, що таке рішення є по суті правильним і справедливим, а тому скасованим бути не може.

Задовольняючи позов, судо першої інстанції виходив із встановлених обставин про те, що укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 9 листопада 1985 року шлюб підлягає розірванню, оскільки сторони тривалий час спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків. Їх діти є повнолітніми і мають свої сім'ї. Примиритись позивач не бажає, а формальне перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. Заявлене клопотання відповідача про надання строку для примирення суд вважав безпідставним.

Судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно встановив обставини по справі, з'ясував фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон який їх регулює.

Суд правильно встановивши обставини вірно застосував до них положення статті 24 СК України про те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд правильно вирішив спір за статтями 105,112 СК України.

Згідно з пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя (ч.5 ст.191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Колегія суддів знайшла обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що суд не вжив належно заходів до примирення подружжя, проте такі доводи не є підставою для скасування рішення і відмови у позові, оскільки на усунення цього порушення апеляційним судом було надано такий строк для примирення подружжя, а апеляційне провадження була зупинено.

Оскільки за наданий апеляційним судом строк на примирення подружжя не примирилось, колегія суддів, ураховуючи, що оскаржуване рішення по суті є правильним, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги про скасування рішення і ухвалення нового про відмову у позові.

На підставі викладеного вище, керуючись статтями 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 8 травня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: /підпис/ В.А. Іващук

/підпис/ В.П. Нікушин

/підпис/ Л.П. Стеблюк

Згідно з оригіналом

Суддя В.А. Іващук