АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 662/639/15-ц Головуючий у І інстанції Бугрименко В.В.
Номер провадження: 22-ц/791/1784/15 Доповідач: Семиженко Г.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року червня місяця 23 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого: Семиженка Г.В.

суддів: Базіль Л.В.

ОСОБА_1

при секретарі: Предместніковій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 20 травня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 ОСОБА_4» про відшкодування шкоди, завданої злочином,

ВСТАНОВИЛА:

у квітні 2015 року позивачка звернулася з вказаним позовом до суду посилаючись на те, що 15 березня 2007 року співробітником банківської установи ОСОБА_4 було прийнято від неї 25000 гривень для внесення на депозитний рахунок № 8, вказані кошти на рахунок позивачки внесено не було, а було передано не встановленим в межах кримінального провадження клієнтам банку в рахунок виплати належних їм відсотків по вкладу, даний факт встановлено вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року, частково зміненим ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 22 липня 2014 року, за яким ОСОБА_4 та ОСОБА_5 засуджено до кримінального покарання, у позові просила стягнути з відповідача на її користь із врахуванням інфляційних збитків 50050 гривень у відшкодування матеріальної шкоди та 70000 гривень у відшкодування моральної шкоди, що були завдані його працівниками.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 20 травня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду, виходячи із реальної вартості втраченого майна на час розгляду справи, але не менше 77450 гривень, оскільки в рамках кримінального провадження вона предявляла позов саме до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 ОСОБА_4», з якого і повинні бути стягнуті збитки, а не з співробітників цієї банківської установи ОСОБА_4 та ОСОБА_5, до яких позивачка не предявляла позовних вимог, судом першої інстанції було проігноровано вимоги ч. 4 ст. 61 ЦПК України та невірно застосовано норми ст. ст. 1166, 1172, 1192 ЦК України, також зазначила, що при визначені нею індексу інфляції у позовній заяві допущено арифметичну помилку і у звязку з тим, що рівень інфляції в період з 15 березня 2007 року на момент розгляду справи становить 309,8 %, тому втрати від знецінення грошей в розмірі 25000 гривень складають 52450 гривень.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді справи представники сторін свої процесуальні позиції підтримали, представник позивачки наполягав на задоволенні скарги та позовних вимог, представник відповідача проти цього заперечував.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, на позивача у такому випадку покладається обовязок доведення факту, що його право порушено відповідачем та підлягає захисту, при цьому позивач є вільним у обранні передбаченого чинним законодавством способу захисту порушеного права.

Для покладення на юридичну чи фізичну особу обовязку відшкодування завданої шкоди позивачу необхідно довести, а суду встановити факт завдання шкоди відповідною особою, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року за фактом невнесення переданих позивачкою 15 березня 2007 року на депозитний рахунок 25000 гривень визначено винних осіб засуджених цим вироком ОСОБА_5 та ОСОБА_4, цим вироком у задоволення заявленого цивільного позову позивачкою із засуджених на її користь солідарно стягнуто 25000 гривень, ухвалою колегії суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області від 22 липня 2014 року вирок в цій частині залишено без змін, посилання позивачки на ту обставину, що вона зверталася із цивільним позовом у кримінальній справі до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 ОСОБА_4», а не до підсудних, не може бути прийнятий до уваги, оскільки вирок набув чинності і є обовязковим до виконання.

У даній справі заявлено до стягнення 25000 гривень, за якими уже прийнято рішення судом у кримінальному провадженні, отже така вимога заявлена повторно, також заявлено про відшкодування інфляційних витрат, нарахованих на цю суму, проте такі витрати обумовлені несвоєчасним відшкодуванням шкоди винними особами, вони є похідними від невиконання обовязку погашення суми збитків у 25000 гривень та поєднані з особами, вина яких у завданні шкоди позивачці встановлена вироком суду.

Таким чином, оскільки позивачка уже розпорядилася своїм правом на відшкодування збитків у рамках кримінальної справи, і таке рішення прийнято вироком суду, що набув чинності, повторне відшкодування шкоди чинним законодавством не передбачено.

Посилання в апеляційній скарзі як на підставу для її задоволення на положення ч. 4 ст. 61 ЦПК України, за якою вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, є неправильним, оскільки вище вказаним вироком встановлено не тільки факт вчинення засудженими кримінально караних дій, що завдали шкоди позивачці, але і вирішено питання відшкодування їй завданої шкоди шляхом задоволення цивільного позову, отже вирішено і саме питання цивільно-правових наслідків дій винних осіб.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не містить обґрунтованих посилань на обставини чи норми права, які б могли бути підставою для її задоволення, скаргу слід відхилити, рішення у справі залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 20 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, на неї протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

Судді _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _