Справа № 157/1702/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Антонюк О.В.
Провадження № 22-ц/773/388/15 Категорія: 50 Доповідач: Веремчук Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Веремчук Л. М.

суддів - Овсієнка А.А., Лівандовської-Кочури Т. В.

при секретарі Черняк О.В.

позивача ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 30 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 30 грудня 2014 року позов задоволено.

Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 03 грудня 2014 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць у розмірі 1000 гривень (одна тисяча) допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 243 гривні 60 копійок судового збору та на користь ОСОБА_1 600 гривень судових витрат.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дане рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволені позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який на даний час розірвано. Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_2 - син ОСОБА_6, які після розірвання шлюбу проживають із матір'ю.

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

Відповідно до ч.2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; інші обставини, що мають істотне значення.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач, будучи молодою, працездатною особою, тимчасово не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває і жодних інших доказів, як на підставу своїх заперечень щодо неможливості сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі та наявності поважних причин не представив суду першої та апеляційної інстанцій. Тому, при визначенні розміру аліментів місцевий суд, відповідно до ст. 182 СК України, вірно врахував матеріальне становище платника аліментів і прийшов до висновку, що з ОСОБА_2 слід стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 500 гривень щомісячно.

За приписами ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив надані сторонами докази, правильно встановив обставини справи, з'ясував характер правовідносин сторін та норми права, які їх регулюють та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Отже апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду слід залишити без змін, оскільки воно ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 30 грудня 2014 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: