АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/2562/13-ц Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/896/К/15 інстанції - Дурасова Ю.В.
Категорія 5 (1) Доповідач - Савіна Г.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Митрофанової Л.В., Чорнобука В.І.,

при секретарі - Голуб О.О.,

за участю - представника ТОВ "Кредитні Ініціативи" - Курдюмова Миколи Миколайовича,

прокурора прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу Колпак Віти Анатоліївни,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні Ініціативи" на заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 березня 2008 року по справі за позовом прокурора Саксаганського району м. Кривого Рогу в інтересах громадянина ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло № С 989 від 11.09.2006 року, виданого за розпорядженням УЖКГ виконкому Криворізької міської ради № С 799 від 30.08.2006 року; договору купівлі-продажу квартири від 27.10.2006 року № 3741, договору купівлі-продажу квартири від 13.02.2007 року № 13604; треті особи без самостійних вимог - ОСОБА_6, ОСОБА_7, Комунальне підприємство "Криворізьке бюро технічної інвентаризації", приватний нотаріус Пахомова Н.І., приватний нотаріус Іванова С.Я.,-

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 березня 2008 року позовні вимоги по цивільній справі, порушеній за заявою прокурора Саксаганського району м Кривого Рогу в інтересах громадянина ОСОБА_5 до відповідачів ОСОБА_4 та Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 11.09.2006 року, виданого за розпорядженням УЖКГ виконкому Криворізької міської ради № С799 від 30.08.2006 року; договору купівлі-продажу квартири від 27.10.2006 року № 3741, договору купівлі-продажу квартири від 13.02.2007 року № 13604 задоволені.

Визнано недійсними свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_1 від 11.09.2006 року, видане за розпорядженням УЖКГ виконкому Криворізької міської ради № С799 від 30.08.2006 року.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 27.10.2006 року № 3741 укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, та посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Івановою С.Я.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 13.02.2007 року № 13604 укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, та посвідченого приватним нотаріусом Похомовою Н.І.

Скасовано реєстрацію права власності на житло, квартири АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_7 у Комунальному підприємстві «Криворізьке бюро технічної інвентаризації».

Скасовано реєстрацію права власності на житло, квартири АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_6 у Комунальному підприємстві «Криворізьке бюро технічної інвентаризації».

Скасовано реєстрацію права власності на житло, квартири АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_4 у Комунальному підприємстві «Криворізьке бюро технічної інвентаризації».

Зобов'язано сторони правочинів, які визнані недійсними, повернути другій стороні у натурі все, що вони одержали на виконання недійсного правочину.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 08 грн.50 коп. та. витрати, на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 07 грн. 50 коп.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд неправомірно задовольнив позовні вимоги, не врахував, що ОСОБА_7 є добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_2 та безпідставно позбавив її права власності на вказану квартиру, а також залишив поза увагою те, що ОСОБА_4 не мав права звертатися до суду з даним позовом, оскільки ніколи не був власником спірної квартири, а міг бути лише її наймачем. Визнавши договір купівлі-продажу квартири між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 недійсним, суд зачіпив інтереси товариства, як нового кредитора за кредитним договором, укладеним 13.02.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_7, в забезпечення виконання якого було передано ОСОБА_7 належну їй квартиру АДРЕСА_2, іпотеко держателем якої відповідно до договорів факторингу та відступлення прав за іпотечним договором від 28.11.2012 року є ТОВ «Кредитні ініціативи».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 липня 2015 року відновлено повністю втрачене судове провадження по цивільній справі №2-781/08 року за позовом прокурора Саксаганського району в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та УЖКГ виконкому Криворізької міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_2 від 30.08.2006 року, виданого за розпорядженням УЖКГ виконкому Криворізької міської ради С799 від 30.08.2006 року; договір купівлі-продажу квартири від 27.10.2006 року №3741, договору купівлі-продажу квартири від 27.10.2006 року №3741, договору купівлі-продажу квартири від 13.02.2007 року №13604.

Як убачається із тексту вищезазначеного рішення суду Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу 20 березня 2008 року виніс заочне рішення за позовом прокурора Саксаганського району в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та УЖКГ виконкому Криворізької міської ради про визнання недійсним свідоцтва про права власності на житло, де позовні вимоги були задоволені повністю, згідно копії заочного рішення (а.с.8-10). Згідно копії купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 від 27.10.2006 року №3741 укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, та посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Івановою С.Я. (а.с.56), згідно витягу з реєстру права власності на нерухоме майно від 07.02.2007 року № 13490747 де вказано ОСОБА_6 є власницею квартири АДРЕСА_1 згідно договору купівлі - продажу (а.с.58), згідно витягу з реєстру права власності на нерухоме майно від 13.03.2007 року № 13901717 квартири АДРЕСА_1 (а.с.59) згідно листа КП БТІ №1266 від 28.05.2015 згідно архівної справи, станом на 31.12.2012 рік, право власності на нерухоме майно за вищезазначеною адресою зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ» на ім'я ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_3, виданого 25.01.2011 року Управлінням житлово - комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради, згідно з розпорядженням № С-23 від 21.01.2011 року (а.с.115), згідно листа КП ЖЕО №35 №7001 від 22.07.2015 року зазначено що, особистий рахунок на квартиру АДРЕСА_1 відкрито на ОСОБА_13. На даний час в житловому приміщенні зареєстровано: ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_2, також додатково повідомили що в вищезазначеному приміщенні ОСОБА_14 був зареєстрований з 19.05.2000 року, ОСОБА_13 була зареєстрована 19.05.2000 року. Окрім зазначених осіб в період часу з 2006-2015 року у житловому приміщенні жодні особи не реєструвались (а.с.118).

Із змісту заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого рогу №2-781/08 від 20.03.2008 року за заявою прокурора Саксаганського району м. Кривого Рогу в інтересах громадянина ОСОБА_5 до відповідачів ОСОБА_4, УЖКГ виконкому криворізької міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_2 від 30.08.2006 року, виданого за розпорядженням УЖКГ виконкому Криворізької міської ради С799 від 30.08.2006 року; договору купівлі-продажу квартири від 27.10.2006 року №3741, договору купівлі-продажу квартири від 13.02.2007 року №13604 вбачається що, громадянин ОСОБА_5 звернувся до Саксаганської прокуратури м. Кривого Рогу про захист його інтересів про незаконне позбавлення його права на житло. 24.07.2006 року згідно з вироком суду ОСОБА_5 був засуджений до позбавлення волі строком на 2 роки. В період відбуття покарання до нього приїхала його рідна сестра ОСОБА_16, розповіла про те, що скоро закінчуються строки приватизації житлових приміщень, в зв'язку з цим треба встигнути приватизувати квартиру, де мешкають і зареєстровані він та його мати. Для цього ОСОБА_5 надав їй довіреність за №8 від 28.07.2006 року посвідчену начальником Широковського виправного центру №75 УДДУВП в Дніпропетровській області, де він відбував покарання, він передумав викликав жінку ОСОБА_17 та видав їй довіреність №9 від 08.08.2006 року, якою відмінив дію довіреності №8 від 28.07.2006 року. Але ОСОБА_4 його мати в серпні 2006 у невстановленої особи отримала довіреність №10 від 18.08.2006 року, начебто виданої від імені ОСОБА_5 і здійснила приватизацію квартири на своє ім'я та продаж квартири. Згідно висновку експертів (л/с 26-34) в судовому засіданні встановлено, що довіреність №10 від 18.08.2006 року ОСОБА_5 не підписував та не видавав.

Суд дійшов висновку та задовольнив позовні вимоги за заявою прокурора Саксаганського району м. Кривого Рогу в інтересах громадянина ОСОБА_5 до відповідачів ОСОБА_4, УЖКГ виконкому Криворізької міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_2 від 30.08.2006 року, виданого на ім'я ОСОБА_4 за розпорядженням УЖКГ виконкому Криворізької міської ради С799 від 30.08.2006 року; договору купівлі-продажу квартири від 27.10.2006 року №3741, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, договору купівлі-продажу квартири від 13.02.2007 року № 13604, між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 згідно якого було винесено Саксаганським районним судом м. Кривого Рога заочне рішення від 20.03.2008 року де позовні вимоги були задоволені в повному обсязі.

Із наданої апелянтом ксерокопії іпотечного договору № 0307/0207/71-044-Z-1 від 13.02.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_7 останньою на забезпечення виконання основного зобов'язання, що випливають з кредитного договору між ними від 13.02.2007 року було передано в іпотеку належну їй на праві власності за договором купівлі-продажу від 13.02.2007 року квартиру АДРЕСА_1. За договором факторингу № 15 від 28.11.2012 року ПАТ «Сведбанк», який виступав правонаступником ВАТ «Сведбанк», який в свою чергу виступав правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», відступив права грошової вимоги банку щодо погашення заборгованості з боржників, зокрема, ОСОБА_7 відповідно до ст.. 1078 ЦК України за кредитними договорами ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», який в свою чергу за договором факторингу від 28.11.2012 року відступив право грошової вимоги клієнту щодо погашення (стягнення) заборгованості з боржників, зокрема, з ОСОБА_7, на підставі кредитних договорів ТОВ «Кредитні ініціативи».

Із вищезазначеного випливає, що на момент ухвалення рішення Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу від 20 березня 2008 року кредитором за кредитним договором від 13.02.2007 року, боржником та іпотекодавцем за цим договором та договором іпотеки є ОСОБА_7, був акціонерний банк «ТАС-Комерцбанк», інтереси якого зачіпалися вказаним рішенням, а не інтереси ТОВ «Кредитні ініціативи».

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Сутність договору факторингу полягає у тому, що суб'єкт цивільних правовідносин (кредитор), маючи боржника, який з тих чи інших причин не сплачує належні першому клієнту кошти, ці кошти все ж таки отримує, хоча і не від боржника, а від третьої особи, шляхом укладення з нею договору факторингу. Тобто факторинг - це спосіб кредитування однієї особи іншою з умовою платежу у формі правонаступництва («покупки», або передачі прав вимоги до третьої особи).

Таким чином, факторинг є різновидом посередницької діяльності, при якій фірма-посередник (факторингова компанія) за визначену плату отримує право стягувати та зараховувати на його рахунок належну йому від покупців суму грошей (право інкасувати дебіторську заборгованість). Одночасно з цим посередник кредитує обіговий капітал клієнта та бере на себе його кредитні та валютні ризики.

Частинами 1, 2 ст. 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

На відміну від правочину цесії предметом договору факторингу можуть бути тільки грошові вимоги, тобто вимоги клієнта до боржника на підставі будь-якого договору, за яким боржник повинен виплатити клієнту повну грошову суму. Таким чином вимоги клієнта до боржника, пов'язані з отриманням від боржника будь-яких робіт, послуг або інших благ в натуральній формі, не можуть бути предметом відступлення за договором факторингу.

Як убачається з кредитного договору від 13.02.2007 року АКБ «ТАС-Комерцбанк» надав ОСОБА_7 грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 12600,00 доларів США на строк до 13.02.2007 року по 12.02.2019 року включно на умовах, передбачених у цьому договорі, а отже ТОВ «Кредитні ініціативи» не позбавлено права грошової вимоги до ОСОБА_7 за договором факторингу від 28.11.2012 року відповідно до положень ст. 1078 ЦК України.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ст. 1079 ЦК України сторонами договору факторингу є фактор (факторингова компанія) і клієнт (кредитор). Третя особа (боржник) право грошової вимоги до якої клієнт відступає факторові, не є стороною договору факторингу.

Відповідальність клієнта перед фактором закріплено у статті 1081 ЦК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні Ініціативи" відхилити.

Заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 березня 2008 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Г.О.Савіна

Судді: Л.В.Митрофанова

В.І.Чорнобук