Справа № 469/240/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року Березанський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді - Тавлуя В.В.

при секретарі - Ткач Т. В.

за участю

представника відповідачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач АТ «Дельта Банк» 27.02.2015 року звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначив, що 16.05.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений Договір про надання споживчого кредиту №0, згідно з умовами якого Банк надав відповідачці кредитні кошти у розмірі 61 000,00 доларів США на строк до 16.05.2025 року.

З метою забезпечення виконання зобовязань відповідачки ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_3 16.05.2008 року було укладено договір поруки №203888, відповідно до якого відповідач зобовязався перед Кредитором відповідати за виконання відповідачкою ОСОБА_2 усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору, укладеного між боржником та кредитором, в повному обсязі, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), виплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.

АКІБ «УкрСиббанк» свої зобовязання за укладеним кредитним договором виконав, надавши відповідачці ОСОБА_2 кредит у сумі 61000 доларів США.

08.12.2011 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» відступило свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі за вищевказаним договором, Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк», що підтверджується випискою з Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року та Актом прийому-передачі Документації.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 16.05.2008 року, укладеного між відповідачкою ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк».

Проте, у порушення умов договору відповідачка ОСОБА_2 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 19.01.2015 року має місце заборгованість відповідачки перед позивачем по вказаному Кредитному договору в розмірі 112 313,67 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 19.01.2015 року є еквівалентом 1 775 424,95 гривень.

Посилаючись на наведені обставини та положення ст.ст.514, 554, 629, 1049 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку на його користь заборгованість за кредитом у розмірі 1 775 424,95 гривень.

В судове засідання представник позивача, повідомленого належним чином про місце, день і час судового засідання, не зявився. У позовній заяві позивач просив суд розглянути справу без участі його представника.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3, повідомлений належним чином про місце, дату і час судового засідання, відповідно до положень абз.5 ч.5. ст.74 ЦПК України, повторно не зявився.

За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності представника позивача та відповідача ОСОБА_3

Представник відповідачки, ОСОБА_2 ОСОБА_1, яка була присутня у судовому засіданні, проти задоволення позову заперечувала. Вважала недоведеними наявність у позивача права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 16.05.2008 року, а також суму заявленої до стягнення заборгованості. В звязку з цим, просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника відповідачки ОСОБА_2 та дослідивши наявні у справі письмові докази, судом встановлено наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0 від 16.05.2008 року, за умовами якого Банк зобовязався надати відповідачці кредитні кошти у розмірі 61 000,00 доларів США на строк до 16.05.2025 року, а відповідачка зобовязалася своєчасно повернути кредит та сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку і на умовах, визначених договором (п.1.1., 1.2.2. Договору), що підтверджується копією зазначеного договору з додатками (а.с.6-22).

На забезпечення виконання відповідачкою ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_3 16.05.2008 року було укладено договір поруки №203888, відповідно до якого відповідач зобовязався перед Кредитором відповідати за виконання відповідачкою ОСОБА_2 усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору, укладеного між боржником та кредитором, в повному обсязі (п.1.2., 1.3. Договору), що підтверджується копією зазначеного договору (а.с.24-25).

Згідно доданих до матеріалів позову ксерокопії Виписки з Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року (а.с.34-35) між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року (а.с.82-100). Відповідно до умов укладеного договору Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» відступило позивачу права вимоги до кредитних договорів, укладених між ним та позичальниками.

З ксерокопії Акту прийому-передачі Документації від 27.03.2012 року (а.с.33) вбачається, що позивач отримав від АКІБ «УкрСиббанк» на виконання зазначеного договору документи кредитної справи відповідачки ОСОБА_2, в тому числі, оригінал Договору про надання споживчого кредиту №0 від 16.05.2008 року та Виписку про рух коштів по рахунку Позичальника.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 існують кредитні правовідносини, в силу яких відповідачка має перед позивачем зобовязання щодо виконання умов Договору про надання споживчого кредиту №0 від 16.05.2008 року, в тому числі зобовязання щодо повернення суми боргу та сплати відсотків за користування кредитом.

Позивач посилаючись на те, що він набув прав вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 16.05.2008 року, а також на те, що відповідачка ОСОБА_2 свої договірні зобовязання не виконує, просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку 1 775 424,95 гривень.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог АТ «Дельта Банк» суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони

(кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з вимогами ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ч.1. ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими нормами матеріального права.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.60, ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.2 ст.60 ЦПК). Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ч.3 ст.60 ЦПК).

Позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку 1 775 424,95 гривень заборгованості відповідачки ОСОБА_2 за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 16.05.2008 року, в підтвердження наявності якої, до матеріалів позову долучає Довідку від 19.01.2015 року (а.с.23).

Разом з тим, а ні Розрахунку заборгованості відповідачки ОСОБА_2 за вказаним договором, у якому були б відображені складові елементи заявленої до стягнення суми у розрізі відповідних нарахувань з привязкою до конкретного періоду часу, а ні Виписки з особового рахунку ОСОБА_2 з даними про рух коштів по рахунку відповідачки, позивачем до суду не надано.

У Довідці від 19.01.2015 року (а.с.23) вказані дані відсутні.

Таким чином, оцінюючи наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає недоведеною представленими позивачем доказами суму заборгованості відповідачки ОСОБА_2 за кредитним договором, заявленої позивачем до стягнення, встановлення якої має значення для ухвалення рішення у справі.

На підставі викладеного, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог АТ «Дельта Банк» слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд ,

в и р і ш и в:

У задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд Миколаївської області шляхом подачі скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26 жовтня 2015 року.