У Х В А Л А

іменем україни

07 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гончара В. П.,

суддів: Амеліна В. І., Остапчука Д. О.,

Карпенко С. О., Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на Ѕ частини будівельних матеріалів та усунення перешкод у користуванні своїм майном, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_4, у якому з урахуванням уточнень просив визнати за ним право власності на Ѕ частини будівельних матеріалів, які були використані під час будівництва торговельного павільйону, розташованого по АДРЕСА_1; зобов'язати відповідача не чинити йому перешкоди у користуванні вказаним майном, надавши дублікат ключів від торговельного павільйону.

Посилався на те, що будівельні матеріали, з яких побудовано вказаний павільйон, є спільним сумісним майном подружжя, проте ОСОБА_4 після розірвання шлюбу чинить йому перешкоди у користуванні вказаним майном.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03 березня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частини будівельних матеріалів, використаних при будівництві тимчасової споруди - торговельного павільйону, розташованого по АДРЕСА_1, об'єкт - НОМЕР_1.

Зобов'язано ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_3 перешкоди у користуванні Ѕ частини вказаних будівельних матеріалів, надавши йому дублікат ключів від торговельного павільйону.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2015 року рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03 березня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалене у справі рішення апеляційного суду просить скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що будівельні матеріали, які були використані при будівництві тимчасової споруди - торговельного павільйону, розташованого по АДРЕСА_1, придбано у період шлюбу сторін, тому право на Ѕ частини цих матеріалів у позивача виникло в силу вимог ст. ст. 60, 70, 71 СК України.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту, оскільки право власності на торговельний павільйон не виникло.

Проте з такими висновками апеляційного суду повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що з 21 квітня 2010 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2013 року був розірваний.

09 листопада 2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з ТОВ ВКФ «Перспектива» укладено договір на розробку проектної документації щодо об'єкта - тимчасової стаціонарної споруди МАФ по АДРЕСА_1.

Під час шлюбу для будівництва торговельного павільйону по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було придбано будівельні матеріали на загальну суму 67 941 грн 02 коп.

Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які складають підстави виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені ст. 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

За змістом цієї норми майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. При цьому рівність часток презюмується.

У той же час, вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, на порушення приписів ст. ст. 214, 303 ЦПК України апеляційний суд, не визначившись із характером спірних правовідносин та нормою права, що підлягає застосуванню, не звернув уваги на те, що позивач просив визнати за ним право власності на Ѕ частини будівельних матеріалів, які були придбані під час шлюбу сторін та використані для будівництва вказаного павільйону, та не врахував, що в силу вимог ст. 60 СК України спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя.

Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не суперечить змісту зазначеної норми закону.

Відмовляючи у цій частині вимог, апеляційний суд на зазначене уваги не звернув.

У свою чергу, суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи та належним чином оцінивши надані докази, дійшов правильного висновку про визнання за позивачем право власності на Ѕ частини будівельних матеріалів, використаних при будівництві тимчасової споруди - торговельного павільйону.

У той же час, відмовляючи в задоволенні позову про усунення перешкод у користуванні торговельним павільйоном, апеляційний суд правильно виходив із того, що реєстраційні документи на торговельний павільйон як стаціонарної споруди відсутні, таким чином право позивача у цій частині вимог не може бути захищеним в обраний ним спосіб.

Зважаючи на наведене, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2015 року в частині вирішення спору про визнання права власності на Ѕ частини будівельних матеріалів підлягає скасуванню із залишенням у цій частині в силі рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03 березня 2015 року, а в іншій частині рішення апеляційного суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2015 року в частині вирішення спору про визнання права власності на Ѕ частини будівельних матеріалів скасувати, залишити у цій частині в силі рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03 березня 2015 року.

В іншій частині рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. П. Гончар

Судді: В. І. Амелін

С. О. Карпенко

Д. О. Остапчук

В. О. Савченко