Справа №: 343/1834/15-ц
Провадження №: 2/0343/859/15
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Андрусіва І. М.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в позовній заяві про розірвання шлюбу зазначила, що 01.08.2009 року Долинським відділом реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківської області між нею та ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб, актовий запис №128. Від даного шлюбу в них народилась дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка мотивує свій намір розірвати шлюб тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося через те, що відповідач змінив віросповідання, а тому у них абсолютно різне світобачення, різні погляди на сімейне життя та обовязки. Відповідач не приділяє належної уваги сім"ї, не дбає про матеріальне становище, відмовляється працювати, заробляти гроші, не приймає участі у веденні домашнього господарства, приділяє увагу тільки молитвам та потребам церкви, до якої належить. Вони спільно не проживають з 19.02.2013 року, шлюбних відносин не підтримують, що призвело до розпаду сімї та стало причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вважає, що примирення між ними неможливе.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати, малолітню дочку залишити на проживанні з нею, судові витрати по справі покласти на відповідача.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечив щодо його задоволення.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Як встановлено ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НМ № 070550 від 01.08.2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 128, був зареєстрований шлюб.

Відповідно до ч.1 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

З даних копії свідоцтва про народження серії 1-НМ № 154179, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області 29.04.2010 року, актовий запис №70, встановлено, що від даного шлюбу в сторін 25.04.2010 року народилась дочка ОСОБА_4.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У відповідності до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні відносини, оскільки в них різні погляди на життя та сімейні обов'язки, сімейного побуту не ведуть, конфлікти в зв"язку зі зміною відповідачем віросповідання носили постійний характер, що призвело до припинення між ними сімейних відносин та розпаду їхньої сім'ї. Сторони спільно не проживають, наполягають на розлученні, що свідчить про те, що шлюб між ними носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, тому суд вважає за необхідним позов задовольнити, шлюб розірвати, малолітню дочку залишити проживати з матірю, судові витрати покласти на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 213-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 01.08.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №128 розірвати.

Малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матірю ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243, 60 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з часу ознайомлення з мотивувальною частиною рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: