Справа № 481/2131/14-ц
Провадж.№ 2/481/72/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

заочне

30.07.2015 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В.

при секретарі Кузьміній Н.П.

за участю :

представника позивача - адвоката ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в м. Новий Буг, Миколаївської області цивільну справу позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: Фермерське господарство "Кондор С", про розірвання договору оренди землі, -

Встановив

24 листопада 2014 року до Новобузького районного суду Миколаївської області звернулася ОСОБА_2 з позовом до відповідача ОСОБА_3. третя особа: Фермерське господарство «Кондор-С» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 01.10.2006 року вона передала в оренду відповідачу ОСОБА_3 належну їй земельну ділянку згідно зареєстрованого договору оренди землі. Внаслідок порушення відповідачем умов договору оренди землі та несплати орендної плати за 2013 роки за ним утворилася заборгованість перед позивачем по виплаті орендної плати. Також у своїй позовній заяві позивачка ОСОБА_2 посилається на те, що відповідачка ОСОБА_3 без її згоди передало право користування земельною ділянкою іншій особі, а саме Фермерському господарству «Кондор-С». Таким чином, відповідачка ОСОБА_3 передала своє право оренди та право здійснення сільськогосподарського виробництва на земельній ділянці, яка належать їй на праві приватної власності, третім особам, чим самим порушила умови договору оренди землі, вимоги нормативних актів та позбавило власника земельних ділянок можливості отримати плату за користування земельними ділянками, та користуватися земельними ділянками на власний розсуд, як власника земельної частки (паю).

Посилаючись на наведені обставини, позивачка просить розірвати договір оренди землі, укладений 01 жовтня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований у Новобузькому ДЗК 22 січня 2007 року за № 59.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з'явилася, але її інтереси в судовому засіданні представляв адвокат ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась повторно. Як видно із повідомлення Новобузького РС УДМС України в Миколаївській області ОСОБА_3 вибула 20.11.2012 року в м. Ялта Автономної Республіки Крим. Повідомлення відповідача ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи за клопотанням представника позивача було здійснено у встановленому законом порядку, що відповідає вимогам ч. 9 ст. 74 ЦПК України, шляхом поміщення оголошення до газети «Урядовий Курєр» від 19.05.2015 року № 87, ( а.с.36) причину неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи без їхньої участі не надсилали, а тому, зі згоди представника позивача суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 12.05.2015 року, та наявною розпискою представника ФГ "Кондор С" про отримання судової повістки, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, суд у відповідності до вимог ст. ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вислухавши думку представника позивача, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Ст. ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 6,79 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться в межах території Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії МК № 058326 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 52 від 24 серпня 2004 року, виданим на підставі розпорядження голови Новобузької райдержадміністрації Миколаївської області за № 920-р від 09 вересня 2004 року (а.с.4).

01 жовтня 2006 року було укладено договір оренди землі між позивачкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Даний договір оренди землі був зареєстрований у Новобузькому секторі реєстрації Миколаївської філії центру ДЗК 22 січня 2007 року за № 59 (а.с. 5-6). Відповідно до пункту 1 договору оренди землі ОСОБА_2 (Орендодавець) надає, а ОСОБА_3 (Орендар) приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, які знаходяться на території Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області. Згідно пункту 2 даного договору оренди землі об'єктом оренди є земельна ділянка загальною площею 6,79 га, тому числі: 6,79 га рілля. ( а.с.5-6)

Згідно п. п. 9, 10 Договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 900 грн. в рік. Обчисленні розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції.

Пунктом 11 Договору оренди землі встановлено, що орендна плата вноситься до 01 жовтня щорічно.

Пунктом 38 Договору оренди землі передбачено підстави його розірвання, зокрема: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

У судовому засіданні була досліджена довідка Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області від 11 червня 2015 року за № 1344, згідно якої Софіївська сільська рада повідомляє, що земельна частка (пай) ОСОБА_2 у 2013 році та у 2014 році оброблялась ФГ «Кондор-С» (а.с.34)

Відповідно до вимог Ст. 189 Земельного кодексу України сільська рада має право здійснювати самоврядний контроль за використанням та охороною земель.

Як передбачено Ст. 8 Закону України "Про оренду землі" орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця.

Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому.

Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі.

У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється.

Договір суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

Як було встановлено судом, у 2013 - 2014 роках належну позивачці ОСОБА_2 на праві приватної власності земельну ділянку орендар відповідачка ОСОБА_3 самостійно не обробляла, натомість обробітком земельних ділянок на території Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області займалася інша особа, а саме Фермерське господарство «Кондор-С» без укладання будь - якого договору оренди землі чи додаткових угод до діючого договору оренди землі. Зміна умов договору оренди землі у письмовій формі за взаємною згодою сторін не проводилася.

Статтею 25 Закону України "Про оренду землі" та договором оренди землі, укладеного 01 жовтня 2006 року між позивачкою ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3, передбачений обов'язок орендаря приступити до використання земельної ділянки, а статтею 24 вказаного Закону встановлено право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки згідно її цільового призначення.

Відповідно до Ст. 35 Закону України "Про охорону земель", власники і землекористувачі, орендарі земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов'язані забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Стаття 792 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною та інше. Вказані умови є істотними для зобов'язальних правовідносин, тому повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договору.

Відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами твердження позивача щодо невиплати йому орендної плати згідно договору оренди землі, зареєстрованого 22 січня 2007 року за № 59, та не доведено того факту, що спірна земельна ділянка (пай) обробляється ОСОБА_3 на умовах договору та згідно цільового призначення земельної ділянки самостійно, як це передбачено умовами договору оренди землі.

Відповідно до ч. 2 Ст. 409 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Згідно ч. 2 Ст. 410 Цивільного кодексу України землекористувач зобов'язаний вносити плату за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 Ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю- це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди.

Пунктом "в" ч. 1 Ст. 96 Земельного кодексу України встановлений обов'язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма Земельного кодексу України кореспондується відповідно з п. 4 ч. 1 статті 24 Закону України "Про оренду землі", яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

З положень Ст. 13 Закону України "Про оренду землі", який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами у застосуванні щодо даних правовідносин, вбачається, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частина 1 Ст. 32 Закону України "Про оренду землі" встановлює, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Крім того, частиною 2 ст. 25 цього Закону передбачені обов'язки орендаря, а саме:

- приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку;

- виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі;

- дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення;

- у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів.

Пунктом 31 договору про оренду землі, укладеного сторонами, визначені обов'язки орендаря, зокрема:

- приступити до використання земельної ділянки в строки встановлені цим договором;

- виконувати встановлені щодо земельної ділянки обмеження в обсязі, передбаченому законом та цим договором;

- дотримуватись режиму природоохоронного використання земель;

- своєчасно сплачувати орендну плату за орендовану земельну ділянку впродовж усього періоду оренди у розмірах і відповідності до строків, зазначених у п. 9, 11 цього договору;

- своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та місцевого самоврядування дані про стан і використання земель в порядку, встановленому законом;

- та інші.

Умовами п. 38 цього договору оренди землі передбачене припинення дії договору за взаємною згодою сторін та шляхом його розірвання за рішенням суду внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення чи пошкодження орендованої земельної ділянки, а також з інших підстав, визначених законом.

Вичерпний перелік підстав для припинення та примусового припинення права користування земельною ділянкою, що не підлягає розширеному тлумаченню, визначений статтями 141, 143 Земельного кодексу України.

У статті 15 Закону України "Про оренду землі" визначено ті умови, які є істотними для договору оренди землі і серед інших це - орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки тощо.

Відповідно до пунктів "а", "г", "г1", "д" ч. 1 Ст. 141 Земельного кодексу України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, систематична несплата земельного податку або орендної плати, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам.

Частиною 2 Ст. 651 Цивільного кодексу України визначено, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до приписів ч. 1 Ст. 652 Цивільного кодексу України разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Стаття 141 Земельного кодексу України передбачає підстави припинення права користування земельною ділянкою, однією із яких є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Частина друга Ст. 158 Земельного кодексу України встановлює, що: "виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб".

Враховуючи вищевикладене, відповідач ОСОБА_3 передала своє право оренди та право здійснення сільськогосподарського виробництва на земельну ділянку, яка належать позивачці ОСОБА_2 на праві приватної власності, третім особам, чим самим порушило умови договору оренди землі, вимоги нормативних актів та позбавило власника земельних ділянок можливості отримати плату за користування земельними ділянками, та не розрахувалося перед позивачем за орендну плату за земельну частку (пай) за 2013 рік, як це передбачено умовами договору оренди землі.

Тому судом було встановлено, що права позивачки ОСОБА_2, її сподівання та розрахунки на отримання матеріальної винагороди за використання відповідачем орендованої земельної ділянки, були порушені останнім, що має негативний вплив на матеріальний стан позивача, перешкоджає реалізації ним права власності, тому його права підлягають захисту, оскільки, відповідачем порушуються істотні умови договору оренди землі, протилежних доказів не надано, та враховуючи наявність тривалої заборгованості по орендній платі та відсутність перспектив щодо її погашення в майбутньому, тривале невикористання орендарем земельної ділянки, що свідчить про відмову від права користування земельною ділянкою, суд дійшов висновку, що права та законні інтереси позивачки ОСОБА_2 порушені, у зв'язку з чим позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Правомірним суд визнає і вимоги позивачки про відшкодування відповідачем понесених позивачкою і документально підтверджених судових витрат, оскільки такі вимоги відповідають ст.88 ЦПК України та узгоджуються з матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивачки ОСОБА_2 слід стягнути 963 грн 60 коп. судових витрат.

На підставі викладеного, відповідно до Ст.ст. 526, 625, 626, 651, 409, 410 Цивільного кодексу України, Ст. 96, 125, 141, 158, 189 Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі", керуючись Ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 третя особа без самостійних вимог: Фермерське господарство "Кондор С", про розірвання договору оренди землі - задовольнити.

Розірвати договір оренди землі від 1 жовтня 2006 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, зареєстрований у Новобузькому секторі реєстрації Миколаївської філії центру ДЗК за № 59 від 22.01.2007 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судові витрати сумі 963 (девятьсот шісдесят три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання через районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення чи з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.

Головуюча по справі суддя