Справа № 2-о-297/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Кізюн Л.І.

при секретарі: Слепусі О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту смерті, -

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся в суд з заявою, у якій просив встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, місце смерті с. Сонячне, м. Феодосія, Республіка Крим.

Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник зазначив, що він перебував у шлюбі з 29 жовтня 1960 року з ОСОБА_2, яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла на території півострова Крим, у селі Сонячне.

Після смерті ОСОБА_2, розпочати процедуру відкриття спадщини заявнику не вдається, оскільки свідоцтво про смерть видано на території республіки Крим та є недійсним і не створює правових наслідків, а тому змушений звернутися з заявою про встановлення факту смерті до суду.

Заявник підтримав заяву про встановлення факту смерті, просив її задовольнити, посилаючись на викладені у заяві обставини.

Від заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника.

Суд, врахувавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Питання державної реєстрації смерті регулюються ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5.

Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я чи судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів.

Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у вищевказані строки, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У разі надходження заяви після закінчення одного року з дня настання смерті та, якщо факт смерті встановлено у судовому порядку або особа оголошена судом померлою, державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника.

Оскільки документ, який виданий на території Республіки Крим є недійсним і не створює правових наслідків, заявник звернувся до суду.

Судом встановлено, що згідно з даними свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.10), паспорта заявника та померлої (а.с.а.с. 6-9), ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб 29 жовтня 1960 року, актовий запис №21.

Відповідно до даних довідки Житлово-експлуатаційної дільниці №906 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» від 22.07.2015 року №3126 ОСОБА_2 була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1, з 21 березня 1997 року до дня смерті (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла в с. Сонячне, м. Феодосія, Республіка Крим, що підтверджується даними свідоцтва про смерть, виданого Феодосійським міським відділом записів актів громадянського стану Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим (а.с. 11) та довідкою про смерть №675 (а.с.18).

Згідно ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджується наданими заявником доказами, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 213, 214, 215, 256, 259 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, та на день смерті проживала у с. Сонячне, м. Феодосія, Республіка Крим.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І. Кізюн