Справа № 638/5470/14-ц
Провадження № 2/638/789/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 р. Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Омельченко К. О.

за участю секретаря Забіякі Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради Харківської області про визнання права власності,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить визнати право власності на гаражі літ. „Д", площею 68,3 кв. м., та літ. „Г", площею 41,4 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.

В обґрунтування поданого позову позивач ОСОБА_1 зазначає, що вона є власником 35/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, для обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка. В 1994 р. вона звернулася із заявою про надання дозволу на становлення гаражів, дозвіл на встановлення гаражів вона отримала, побудувала гаражі, після чого звернулася до інспекції державного будівельного архітектурного контролю із заявою про прийняття гаражів до експлуатації в липні 1996 р., до сьогоднішнього часу ніякого рішення не прийнято, ні про відмову у прийнятті, ні про прийняття об'єктів про експлуатації, що є порушенням прав позивача, у зв'язку з чим вона звернулася до суду з даним позовом.

Відповідач Харківська міська рада Харківської області у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить 35/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (комунальна), загальна площа квартири складає 36,8 кв. м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 06.06.1994 р., виданого ВАТ „Теплоенергомонтаж". За цим свідоцтвом квартира № 1 приміщення у квартирі спільного заселення № 141, одноквартирний житловий будинок по вул. Армійської зареєстрований у Харківському міському бюро технічної інвентаризації на праві власності за ОСОБА_1 та записано у реєстрову книгу за № В - 10665 від 06.06.1994 р.

Для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 виділена земельна ділянка площею 927 кв. м. на підставі рішення виконкому Дзержинської Ради депутатів трудящих від 26.07.1955 р. № 20.

24.03.1994 р. ОСОБА_1 звернулася із заявою до ВАТ „Теплоенергомонтаж", в якій просила дозволу на встановлення гаражу, який будуть встановлювати власним коштом. ОСОБА_1 отримала згоду, в разі узгодження з районним архітектором, як свідчить відмітка архітектора Дзержинського району м. Харкова від 02.07.1994 р., він не заперечує, оскільки жилий будинок до зносу не планується.

Після отримання дозволу на будівництво гаражу від архітектора Дзержинського району м. Харкова, за власний кошт ОСОБА_1 побудовано гаражі, літера „Д" та „Г" в 1996 році.

В липні 1996 року ОСОБА_1 звернулася до інспекції державного будівельного архітектурного контролю із заявою про прийняття гаражів літ. „Д" та літ. „Г" до експлуатації. За результатами розгляду її заяви була винесена постанова № 904 від 31.07.1996 р. інспекції держархбудконтролю виконкому Харківської міської ради народних депутатів, якою ОСОБА_1 за самовільне будівництво гаражу по АДРЕСА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності в вигляді штрафу в розмірі 15 мільйонів карбованців. 31.07.1996 р. штраф був сплачений в повному обсязі.

Згідно положень ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно побудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 р. „Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" на підставі частини третьої статті 376 ЦК суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК).

Відповідно до технічного висновку ТОВ „Харківреконструкція" (ліцензія № 490969 серія АВ від 23.11.2009 р.) всі основні будівельні конструкції гаражів літ. „Г" та літ. „Д" видимих деформацій не мають, знаходяться в задовільному стані та придатні для подальшої експлуатації за призначенням. Будівництво гаражів відповідає вимогам діючих будівельних та санітарних норм: ДБН В.2. - 15 - 2005 „Жилі споруди. Основні положення".

Відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна зі змінами внесеними згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 09.08.2012 року №404 індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинку, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року, не належать до самочинного будівництва.

На підставі ст. ст. 8, 11, 60, 209, 224 - 226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської міської ради Харківської області про визнання права власності задовольнити частково.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на гараж: літ. „Г", площею 41,4 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через районний суд шляхом подання в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя