Справа № 456/3904/15-ц
Провадження № 2/456/1728/2015
РІШЕННЯ

іменем України

20 жовтня 2015 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бораковського В. М. ,

за участю секретаря Проців І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

встановив:

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що вона та відповідач є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 За час неповноліття з відповідача стягувались аліменти на утримання сина ОСОБА_4. На даний час ОСОБА_3 є повнолітнім, але продовжує навчатись в Національному університеті «Львівська політехніка». В період 2012-2013 років їхній син навчався на бакалавра в НУ «Львівська політехніка» за галуззю знань будівництво та архітектура за напрямом архітектура. Оскільки навчання в університеті було платне, то за час навчання сина ОСОБА_4 на бакалавра вона сплатила 14800,00 грн. У зв'язку з тим, що їхній син навчається на магістра в НУ «Львівська політехніка», самостійно утримувати себе не може, а тому потребує матеріальної допомоги. Вона забезпечую сина матеріально, а відповідач добровільно не бажає компенсувати частину сплаченої суми за навчання сина. Відповідач має дохід, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу, а саме частково оплачувати навчання сина.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позові обставини, та просить суд їх задоволити

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив суду пояснивши, що його заробітна плата в місяць складає 1500 грн., тому він не має змоги сплачувати кошти.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив суду пояснивши, що статтею 199 СК України передбачено обов'язок батьків по утриманню дитини на період її навчання у випадку, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу, однак відповідач такої змоги не має, оскільки отримує малу заробітну плату.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З свідоцтва про народження від 23.12.2003р., актовий запис №12, виданого повторно, вбачається, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.н.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15.09.2011р. ухвалено стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утриманні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 700 (сімсот) грн., починаючи з 05 травня 2011 року і до завершення останнім навчання, тобто до 01.06.2012р.

Як вбачається з договорів про освітні послуги №1201-12 від 05.09.2012р. та №1909-13 від 09.09.2013р., Національний університет «Львівська політехніка» бере на себе зобов'язання за рахунок коштів ОСОБА_3 здійснити його навчання на денній формі навчання за галуззю знань - архітектура, за напрямом - архітектурне проектування будівель та споруд.

З довідок про оплату вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проплатила за навчання ОСОБА_3 (дог.№1201-12 від 05.09.2012р. та №1909-13 від 09.09.2013р.) 14800 грн.

Як вбачається з довідки ПЖКГ Моршинської міської ради №2798 від 21.08.2015р., ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом з ОСОБА_1 в АДРЕСА_1.

Як вбачається з відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми заплачених податків від 28.09.2015р. №15574/10/13-50-11-01-10/175, ОСОБА_2 в 2012р. нараховано доходу в розмірі 18668,34 грн., з яких в бюджет перераховано 2699,44 грн.; в 2013р. нараховано доходу в розмірі 18524,28 грн., з яких в бюджет перераховано 2683,24 грн.; в 2014р. нараховано доходу в розмірі 20160,30 грн., з яких в бюджет перераховано 2915,17 грн.

З довідки про доходи від 16.09.2015р. вбачається, що загальна сума доходу в ОСОБА_2 на посаді інженера 1 категорії в ЛНУ імені Івана Франка за період з березня 2015р. по серпень 2015р. без урахування аліментів становить 11330,30 грн.

Відповідно до ст.ст. 3, 6 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Стаття 18 Конвенції визначає, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 5 протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітній син продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Як вбачається з п. 18 постанови Пленум Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Пункт 20 згаданої постанови передбачає, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.н., який в період 2012-2013рр. навчався на денній формі навчання в Національному університеті «Львівська політехніка». Позивач понесла додаткові витрати на його навчання в цей період в розмірі 14800 грн., що документально підтверджено.

Враховуючи, що понесені позивачем додаткові витрати викликані особливими обставинами, а саме навчанням сина, в зв'язку з чим відповідач, відповідно до вимог ст.ст.185, 199 СК України, зобов'язаний брати участь у таких витратах, а також зважаючи на те, що обов'язок по утриманню дитини покладено на обох батьків і вони мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей, тому позовні підлягають до задоволення.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 185, 199 СК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на навчання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.н., в розмірі 7400 (сім тисяч чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Рішення виготовлене в одному примірнику і має силу оригіналу.

Головуючий-суддя В. М. Бораковський