Справа №490/1358/14-ц 05.11.2015 05.11.2015 05.11.2015
Провадження №22-ц/784/2569/15
Категорія 50 Головуючий у першій інстанції - Батченко О.В.
Доповідач апеляційного суду - Шаманська Н.О.
Р і ш е н н я

Іменем України

5 листопада 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Шаманської Н.О.,

суддів - Данилової О.О., Лівінського І.В.,

із секретарем судового засідання - Харитоновою І.В.,

за участю: відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 1

жовтня 2014 року у справі за позовом

ОСОБА_4

до

ОСОБА_3

про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и л а:

3 лютого 2014 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позивачка зазначала, що з 20 вересня 1996 року по 12 листопада 2013 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на її утриманні. Син страждає на часті простудні захворювання, через що один раз на рік має проходити санаторно-курортне лікування у відповідних медичних закладах. Крім того, має послаблення зору, щорічно проходить лікування в Миколаївській обласній офтальмологічній лікарні. У зв'язку з поганим станом здоров'я, дитина потребує постійного медикаментозного лікування, посиленого харчування та санаторно-профілактичного лікування.

Посилаючись на те, що відповідач проживає окремо та належної матеріальної допомоги дитині не надає, у додаткових витратах, обумовлених станом здоров'я дитини участі не приймає, позивачка просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 грн. щомісячно а також додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісяця , починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 1 жовтня 2014 р. задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі - 1000 грн. щомісячно та додаткові витрати у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 3 лютого 2014 року і до його повноліття. Розподілені судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення просив його скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так судом встановлено, що відповідач є батьком малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає з матір'ю ОСОБА_4

Виходячи з положень ст. ст. 180, 184 СК України суд дійшов вірного висновку про те, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач має нерегулярний дохід.

При визначенні розміру аліментів, суд вважав можливим встановити аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. При цьому, суд першої інстанції не з'ясував стан здоров'я та матеріальне становища відповідача.

Як пояснив відповідач в засіданні судової колегії, його середньомісячній дохід, як приватного підприємця становить 1500 грн., а тому сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1000 грн. він не має можливості.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, необхідно встановити у розмірі 700 грн. щомісяця, а тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає зміні.

Крім того, не можна погодитися і з висновком суду першої інстанції стосовно стягнення з відповідача на користь позивачки додаткових витрат на утримання дитини.

Так, положеннями ч. 1 ст. 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Звертаючись до суду з вимогами про стягнення додаткових витрат, які вона має понести в майбутньому, позивачка посилалась на те, що у зв'язку з незадовільним станом здоров'я, дитина потребує постійного медикаментозного лікування, посиленого харчування та санаторно-профілактичного лікування.

Проте, обставини, на які посилається позивачка не можна вважати особливими, в розумінні ст. 185 СК України, та такими, що дають підстави для стягнення додаткових витрат на утримання дитини на майбутнє.

До того ж доказів, які б підтверджували необхідність отримання дитиною в майбутньому постійного медикаментозного лікування, матеріали справи не містять.

Однак, вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув належної уваги на зазначені норми права, які регулюють спірні правовідносини, та дійшов помилкового висновку про можливість стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

За такого, рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки додаткових витрат підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 1 жовтня 2014 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини відмовити.

Вказане рішення в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів змінити, зменшивши стягнення аліментів з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Миколаєва (ІН НОМЕР_1), на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1000 грн. до 700 грн. щомісячно, починаючи з 3 лютого 2014 року і до повноліття дитини.

Рішення суду в частині розподілу судових витрат залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: