Справа № 2-137/2010 рік.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2010 року Бориславський міський суд

Львівської області

в складі головуючого-судді: Посисень Л.М.,

при секретарях: Монастирській Н.В.,

ОСОБА_1, ОСОБА_2

з участю адвокатів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бориславі цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу ОСОБА_7, про визнання недійсним правочину та стягнення коштів.

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить визнати недійсною довіреність від 07 грудня 2006 року видану йому відповідачем ОСОБА_6, яка посвідчена приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрована в реєстрі за № 1288 ;

стягнути з ОСОБА_6 в його користь 54196 грн. (п»ятдесят чотири тисячі сто дев»яносто шість гривень), отриманих ним за автомобіль марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору.

Відповідач позову не визнав.

Позивач, допитаний як свідок, пояснив, що у грудні 2006 року відповідач ОСОБА_6 запропонував йому купити у нього (як він тоді запевняв) його власний автомобіль марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору.

Даний автомобіль йому сподобався і він вирішив його купити. Вони домовились з відповідачем ОСОБА_6, що він продасть йому цей автомобіль за 6 800 дол. США. Однак, оформити правочин договором купівлі-продажу продавець ОСОБА_6 відмовився, пояснивши це тим, що тимчасово автомобіль зареєстрований за ОСОБА_8, яка проживає в м. Києві, яка видала йому довіреність на право відчуження даного автомобіля, і перереєстрація права власності на його ім»я займе багато часу та на це витратяться значні кошти, що дешевше оформити їх правочин буде шляхом видачі довіреності, а крім цього, кузов автомобіля безномерний і провести перереєстрацію даного автомобіля в органах ДАІ буде неможливо.

Саме тому, 07 грудня 2006 року відповідач ОСОБА_6 видав довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу ОСОБА_7, відповідно до якої ОСОБА_6 уповноважив його продати автомобіль марки ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору, а також на період дії довіреності уповноважив його керувати цим автомобілем на території України та за її межами.

Перед підписанням даної довіреності, він передав відповідачу ОСОБА_9 суму коштів еквівалентну 6000 дол. США., яку було знято ним в Бориславському відділенні ЗАТ КБ Приват-Банк з його банківських рахунків, зокрема з рахунку № 5768 він зняв грошові кошти в сумі 9 100 грн., а з рахунку №7327 грошові кошти в сумі 3 990 доларів США.

Продавець ОСОБА_6 при оформленні в нотаріальній конторі на нього довіреності на право керування автомобілем та передачі йому основної грошової суми за придбаний ним автомобіль запевнив його, що автомобіль вже його, а на початку весни 2007 року вони завершать документальне переоформлення придбаного ним автомобіля на нього, тобто підпишуть у нотаріальній конторі вже договір купівлі-продажу автомашини, так як до цього часу кузов придбаного ним автомобіля буде номерним.

Після видачі відповідачем довіреності, вони обидва поїхали до його друга ОСОБА_10, у якого він позичив грошові кошти в сумі 800 доларів США, які передав відповідачу, чим повністю розрахувався з ним за придбаний автомобіль. Після проведення повного розрахунку з відповідачем, він передав йому ключі та техпаспорт від автомобіля марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору.

З 07.12.2006року він почав користуватися придбаним автомобілем як власним.

Однак, 27 березня 2007 року у м. Дрогобичі Львівської області його зупинили працівники ІДПССЗ „Кобра ОП при МВС України. Старшина міліції цього спецпідрозділу ОСОБА_11 перевіривши у нього документи на автомобіль, яким він керував, затримав його. Як підставу затримання працівник спецпідрозділу ОСОБА_11 пояснив таку: підробка технічного паспорта його автомобіля та те, що автомобіль не розмитнений.

Він заперечував факт підробки документів на його автомобіль, оскільки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії КІС № 921260 видане МРЕВ-4 м. Києва ДАІ ГУ УМВС України 13 травня 2004 року є дійсним та ніким не скасовано, а сам автомобіль перебуває на обліку у МРЕВ-4 м. Києва ДАІ ГУ УМВС України, про що він особисто переконався при купівлі даного автомобіля.

Але на його заперечення та доводи працівники спецпідрозділу „Кобра не звернули увагу, вони вилучили у нього його автомобіль, а йому натомість вручили копію протоколу огляду та затримання транспорту від 27.03.2007 року.

В ході відібрання у нього пояснень з приводу затриманого автомобіля, від працівників міліції він дізнався про те, що його ошукано. Автомобіль, який він придбав, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, зареєстрований у МРЕВ-4 ОСОБА_12 в м. Києві за ОСОБА_8, однак, остання не є власником цього автомобіля, про що сама йому ствердила під час телефонної розмови, додатково повідомивши, що у неї у власності є свій автомобіль аналогічної марки, моделі та кольору. Про його автомобіль та начебто видачу нею довіреності на імя ОСОБА_6 їй нічого не відомо, так як вона не зверталася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13, та жодної довіреності, якою би уповноважила п.Малого М.М. керувати та розпоряджатися автомобілем марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору, не підписувала, і взагалі п. Малого М.М. не знає.

З 27.03.2007року він позбавлений можливості користуватися придбаним автомобілем, за який заплатив значні грошові кошти ОСОБА_9 Крім цього, відповідач ОСОБА_6 відмовляється повернути йому грошові кошти в сумі 6 800доларів США, які він отримав від нього в рахунок продажу йому автомобіля марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору.

При таких обставинах вважаючи, що зі сторони ОСОБА_6 за змовою з приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13, вчинено стосовно нього шахрайські дії, які завдали йому значної шкоди, він почав звертатися з письмовими скаргами в правоохоронні органи, щоб притягнули до відповідальності відповідача ОСОБА_6 та нотаріуса ОСОБА_13

В ході проведення перевірки за його скаргами, було відібрано пояснення у ОСОБА_8, яка ствердила, що жодної довіреності на право розпоряджатися автомобілем марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору вона не видавала, до даного автомобіля вона ніякого відношення не має, та про ОСОБА_6 їй взагалі нічого не відомо.

Під час відібрання працівниками міліції пояснень у ОСОБА_6, останній не заперечив того факту, що дійсно продав йому 07.12.2006року автомобіль марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору, отримавши за це у нього 6 800 доларів США, а натомість 07.12.2006 року видав йому довіреність на право керування даним автомобілем.

У відповідності до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

У відповідності з ч.3 ст.244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, плата за видачу якої діючим цивільним законодавством України не передбачена.

Договір купівлі-продажу автомобіля згідно вимог ч.1 ст.206, ч.3,4 ст.208, ст.210 ЦК України повинен укладатися в письмовій формі, так як відповідно до Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою КМУ №1388 від 07.09.1998р., підлягає реєстрації в органах ДАІ, так як наслідок тягне за собою перереєстрацію власника автомобіля (тобто, зміну одного власника автомобіля на іншого).

Оскільки, укладений між ним та відповідачем договір купівлі-продажу автомобіля не відповідає вимогам закону, а плата за видачу довіреності діючим цивільним законодавством України не передбачена, то відповідно відповідач ОСОБА_6 отримав від нього грошові кошти за автомобіль марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору, без достатньої правової підстави.

У відповідності до вимог ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов»язана повернути потерпілому це майно.

Відповідно до вимог ст.1213 ЦК України набувач зобов»язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

А тому, вважає, що відповідач повинен йому повернути суму коштів, еквівалентну 6800 доларів США, яку він отримав в рахунок продажу йому вищевказаного автомобіля, а саме 54196 грн., виходячи з того, що станом на 12 травня 2009 року курс долара США по відношенню до української гривні становить 7 грн.97 коп.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 не мав права розпоряджатися автомобілем марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору, згідно довіреності від 11.11.2006 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13, яка є сфальсифікованою, то відповідно видана відповідачем довіреність від 07.12.2006 року є недійсним правочином.

Позов просить задоволити.

Відповідач ОСОБА_6, допитаний як свідок, пояснив, що він через оголошення в газеті «Ваш магазин» дізнався про продаж спірного автомобіля, який і купив у ОСОБА_14 у м.Львові. Однак, оформленням довіреності від першого власника - ОСОБА_8 в м.Києві займався товариш ОСОБА_14 - ОСОБА_10. Він відправив через факс свої дані в м.Київ, та через деякий час приїхав у м.Львів до ОСОБА_14 і забрав свою довіреність.

Автомобілем зацікавився позивач і тому 07 грудня 2006 року він видав довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу ОСОБА_7, відповідно до якої уповноважив позивача продати автомобіль марки ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору, а також на період дії довіреності уповноважив його керувати цим автомобілем на території України та за її межами.

Автомобіль він не продавав, а отримав 07.12.2006 року від позивача 6800 доларів США за видану ним довіреність.

В позові просить відмовити.

Іншими доказами, дослідженими судом, зокрема:

Довіреністю від 07 грудня 2006 року стверджено, що 07.12.2006 року відповідач ОСОБА_6 видав довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу ОСОБА_7, відповідно до якої ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_5 продати автомобіль марки ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору, а також на період дії довіреності уповноважив його керувати цим автомобілем на території України та за її межами.

Протоколом огляду та затримання транспорту від 27 березня 2007 року стверджено, що 27.03.2007 року у м. Дрогобичі Львівської області працівником спецпідрозділу ІДПССЗ „Кобра ОП при МВС України, старшиною міліції ОСОБА_11 у зв»язку з підробленням техпаспорту та нерозмитненням затриманий автомобіль марки ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору, який належить ОСОБА_8

Відмовним матеріалом № 311-0304 ГУ МВСУ у Львівській області Бориславського МВ ЖРЗПЗ №281/6 від 06.02.2009 року по факту підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки БМВ 520, д.н.з. НОМЕР_1 стверджено, що 15.02.2009 року в порушенні кримінальної справи за ст.358 КК України відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовлено. А також, стверджено, що ОСОБА_8 жодної довіреності на право розпоряджатися автомобілем марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору, не видавала, до даного автомобіля вона ніякого відношення не має, та про ОСОБА_6 їй взагалі нічого не відомо; ОСОБА_6 не заперечив того факту, що дійсно продав позивачу 07.12.2006року автомобіль марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору, отримавши за це у нього 6 800 доларів США, а натомість 07.12.2006 року видав йому довіреність на право керування даним автомобілем.

С У Д О М В С Т А Н О В Л Е Н О, що у грудні 2006 року відповідач ОСОБА_6 запропонував позивачу купити у нього його власний автомобіль марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору. Сторони домовились про ціну - 6 800 дол. США. Оформити правочин договором купівлі-продажу продавець ОСОБА_6 відмовився, пояснивши це тим, що тимчасово автомобіль зареєстрований за ОСОБА_8, яка проживає в м. Києві, яка видала йому довіреність на право відчуження даного автомобіля, і перереєстрація права власності на його ім»я займе багато часу та на це витратяться значні кошти, що дешевше оформити їх правочин буде шляхом видачі довіреності, а крім цього, кузов автомобіля безномерний і провести перереєстрацію даного автомобіля в органах ДАІ буде не можливо. 07 грудня 2006 року відповідач ОСОБА_6 видав довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу ОСОБА_7, відповідно до якої ОСОБА_6 уповноважив позивача продати автомобіль марки ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору, а також на період дії довіреності уповноважив його керувати цим автомобілем на території України та за її межами і запевнив позивача, що автомобіль вже його, а на початку весни 2007 року вони завершать документальне переоформлення придбаного ним автомобіля на нього, тобто підпишуть у нотаріальній конторі вже договір купівлі-продажу автомашини, так як до цього часу кузов придбаного ним автомобіля буде номерним. Відповідач ОСОБА_6, отримавши від позивача 07.12.2006 року 6 800 доларів США, передав позивачу ключі та техпаспорт від автомобіля марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору.

З 07.12.2006року позивач почав користуватися придбаним автомобілем як власним.

27.03.2007 року у м. Дрогобичі Львівської області працівником спецпідрозділу ІДПССЗ „Кобра ОП при МВС України, старшиною міліції ОСОБА_11 у зв»язку з підробленням техпаспорту та нерозмитненням був затриманий автомобіль марки ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору, який належить ОСОБА_8

15.02.2009 року ДІМ ГУМВСУ у Львівській області в порушенні кримінальної справи за ст.358 КК України відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовлено та встановлено, що ОСОБА_8 жодної довіреності на право розпоряджатися автомобілем марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору, не видавала, до даного автомобіля вона ніякого відношення не має, та про ОСОБА_6 їй взагалі нічого не відомо. А також встановлено, що ОСОБА_6 не заперечив того факту, що дійсно продав позивачу 07.12.2006 року автомобіль марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер НОМЕР_2, чорного кольору, отримавши за це у нього 6 800 доларів США, а натомість 07.12.2006 року видав йому довіреність на право керування даним автомобілем.

У відповідності до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншими актами цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

У відповідності з ч.3 ст.244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, плата за видачу якої діючим цивільним законодавством України не передбачена.

Договір купівлі-продажу автомобіля згідно вимог ч.1 ст.206, ч.3,4 ст.208, ст.210 ЦК України повинен укладатися в письмовій формі, так як відповідно до Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою КМУ №1388 від 07.09.1998 р., підлягає реєстрації в органах ДАІ, так як наслідок тягне за собою перереєстрацію власника автомобіля (тобто, зміну одного власника автомобіля на іншого).

Оскільки, укладений між позивачем та відповідачем договір купівлі-продажу автомобіля не відповідає вимогам закону, а плата за видачу довіреності діючим цивільним законодавством України не передбачена, то відповідач ОСОБА_6 отримав від позивача грошові кошти за автомобіль марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер НОМЕР_2, чорного кольору, без достатньої правової підстави.

У відповідності до вимог ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов»язана повернути потерпілому це майно.

Відповідно до вимог ст.1213 ЦК України набувач зобов»язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

А тому, відповідач повинен повернути позивачу суму коштів, еквівалентну 6800 доларів США, яку він отримав в рахунок продажу йому вищевказаного автомобіля, а саме 54196 грн., виходячи з того, що станом на 12 травня 2009 року курс долара США по відношенню до української гривні становить 7 грн.97 коп.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 не мав права розпоряджатися автомобілем марки „ВМW, 1993 року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору, згідно довіреності від 11.11.2006 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13, яка є сфальсифікованою, то відповідно видана відповідачем довіреність від 07.12.2006 року є недійсним правочином.

При встановлених в судовому засіданні обставинах, позов позивача підлягає до задоволення.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ст.203, ч.1 ст.206, ч.3,4 ст.208, ст.ст.210, 215, 216, 244, 1212, 1213 ЦК України.

З врахуванням наведеного та

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 209 ч.3 ЦПК України,

ст.203, ч.1 ст.206, ч.3,4 ст.208, ст.ст.210, 215, 216, 244, 1212, 1213 ЦК України,

суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати недійсною довіреність від 07 грудня 2006 року, видану ОСОБА_6, яка посвідчена приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрована в реєстрі за № 1288.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_5 54196грн. (п»ятдесят чотири тисячі сто дев»яносто шість гривень), отриманих ним за автомобіль марки „ВМW, 1993року випуску, кузов № бн, реєстраційний номер 15483КТ, чорного кольору.

Стягнути із ОСОБА_6 в користь ОСОБА_5 791 грн.96 коп. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

С У Д Д Я: