АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/2032/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3109/15Головуючий у 1-й інстанції Рибалка Ю. В. Доповідач ап. інст. Мартєв С. Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - ТРИГОЛОВА В.М., ХІЛЬ Л.М.,

за участю секретаря - ГНАТЮК О.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, відділу державної виконавчої служби Глобинського районного управління юстиції про стягнення заборгованості по аліментам, неустойки, моральної шкоди.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 вересня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1) заборгованості по сплаті аліментів у сумі 13 389,35 грн, неустойку у сумі 50000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати, а саме у відшкодування сплаченого судового збору - 121,80 грн, витрати пов'язані з розглядом справи - 73,39 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 633,89 грн.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушено питання про скасування рішення з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального та процесуального права і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання підлягає задоволенню частково щодо стягнення заборгованості по аліментам.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.307, ч.1 ст.310 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі скасувати рішення суду і закрити провадження у справі з підстав, передбачених ст.205 ЦПК України.

Відповідно до ст. 205 п.1 ч.2 набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав.

В позовній заяві ОСОБА_2 просить стягнути суму заборгованості яка утворилася під час стягнення з ОСОБА_3 коштів на утримання ОСОБА_4

Дійсним предметом позову є кошти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 які вже були стягнуті на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.09.1991 року.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.11.2013 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментам встановлено юридичний факт наявності заборгованості коштів на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 у розмірі 13389,35 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України , обставини, встановлені судовим рішенням , що набрало законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, що до якої встановлено ці обставини.

Інші довідки про розрахунок заборгованості по аліментам на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.09.1991 року які містяться в матеріалах справи суд не може прийняти до уваги, тому, що достовірність і правильність їх не можливо перевірити в зв'язку із знищенням виконавчого провадження.

Згідно з довідкою ВДВС Голобинського РУЮ від 27.03.2013 року в зв'язку з закінченням строку зберігання виконавчого провадження воно було знищено на підставі акту про вилучення виконавчого провадження від 20.02.2013 року( а.с.218).

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам судове рішення у частині заявлених вимог про стягнення заборгованості по аліментам не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27.09.1991 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку, починаючи з 14.08.1991 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 20 рублів на місяць.( а.с.175).

На час досягнення ОСОБА_4 повноліття відповідач мав заборгованість по оплаті аліментів у розмірі 13389,35 грн.

Правовою природою заборгованості є кошти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 які вже стягнуті на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.09.1991 року.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 17 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», а також у статтях 194 - 197, 274 СК України.

Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має вчиняти дії по стягненню аліментів у т. ч. заборгованості за аліментами в разі виникнення такої. Спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Позивачка розміру заборгованості не оспорює, просить її стягнути.

Відтак, при відсутності такого спору, заборгованість по аліментам стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

Чинним законодавством не передбачена можливість отимання заборгованості за аліментами, яка утворилась при виконанні судового рішення про їх стягнення, шляхом подачі позову до суду у іншій справі.

За таких обставин рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.09.1991 року вже було стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4

Суд першої інстанції наведеного не врахував та безпідставно відкрив провадження і розглянув справу у частині стягнення заборгованості по аліментам.

У зв'язку з наведеним рішення суду першої інстанції слід скасувати в частині стягнення заборгованості по аліментах , а провадження в цій частині закрити відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 194 СК України встановлено, що заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

Наведене не позбавляє позивачку права на отримання недоплачених коштів , пред'явивши виконавчий документ , виданий на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.09.1991 року , у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.303, п.4 ч.1 ст.307, ч.1 ст.310, п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 вересня 2015 року в частині стягнення заборгованості по аліментах на користь ОСОБА_2 скасувати.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, відділу державної виконавчої служби Глобинського районного управління юстиції про стягнення заборгованості по аліментам, неустойки, моральної шкоди в частині стягнення заборгованості по аліментах - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: С.Ю. МАРТЄВ

Судді : В.М. ТРИГОЛОВ

Л.М. ХІЛЬ

З оригіналом згідно:

суддя С.Ю. МАРТЄВ