Справа № 296/5003/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді Анциборенко Н.М.,

при секретарі - Медведській Т.В., Щудлак Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Житомирської міської ради, третя особа - Управління Держземагентства у Житомирському районі Житомирської області, про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акта та скасування його державної реєстрації,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Житомирської міської ради та просить визнати незаконним і скасувати рішення Житомирської міської ради №667 від 03.07.2008 року, згідно якого відповідачам надано у спільну власність земельну ділянку площею 0,0824 га по АДРЕСА_1, визнати недійсним державний акт НОМЕР_1 від 03.09.2008 року про право власності на зазначену земельну ділянку та скасувати його державну реєстрацію.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачеві на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0500 га за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 від 16.03.2007 року.

Також позивачеві на праві приватної власності належить прилегла земельна ділянка площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку НОМЕР_3 від 06.06.2011 року. Частина земельної ділянки площею 0,0594 га за адресою: АДРЕСА_2 до оформлення права власності належала позивачеві на праві оренди згідно договору оренди землі від 30.01.2008 року, укладеного з Житомирською міською радою.

Земельна ділянка позивача за адресою АДРЕСА_2 межує з земельною ділянкою по АДРЕСА_1, яка на праві спільної власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 03.09.2008 року. Зазначену земельну ділянку надано у власність рішенням Житомирської міської ради №667 від 03.07.2008 року.

Відповідно до умов договору від 05.03.2014 року КП "Житомирський міський центр земельних відносин" встановило на місцевості межі земельної ділянки позивача за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується актом від 13.03.2014 року. На кадастровому плані зовнішніх меж земельної ділянки, який є додатком до акта, цифрою 2 позначено частину ділянки позивача площею 0,0009 га, яку самовільно зайнято відповідачами.

Вважає, що порушення відповідачами вимог ч.1 ст.321 ЦК України та п."г" ч.1 ст.91 ЗК України, а саме порушення меж і самовільне зайняття частини земельної ділянки порушує її права як власника земельної ділянки, тому рішення Житомирської міської ради №667 від 03.07.2008 року є незаконним і підлягає скасуванню.

Позивач і представник позивача у судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Позивач також пояснила, що обставини порушення меж і самовільного зайняття відповідачами частини земельної ділянки, у тому числі щодо перенесення існуючої огорожі, їй невідомі, а про наявність перетину земельних ділянок вона дізналася з акту встановлення меж її земельної ділянки на місцевості від 13.03.2014 року.

Представник позивача також пояснив, що згідно протоколу встановлення та узгодження меж землекористування відповідачам по вул. Селецькій 10-а від 08.11.2007 року в якості суміжного землекористувача зазначено позивача по справі, але замість її підпису на підтвердження погодження межі зазначено номер державного акта на земельну ділянку по АДРЕСА_2, яка фактично з ділянкою по АДРЕСА_1 не межує, тобто, погодження меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 позивачем як суміжним землекористувачем відсутнє, що є підставою для визнання незаконним і скасування рішення, а також визнання недійсним державного акту і скасування його реєстрації.

Відповідачі та представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що згідно договору купівлі-продажу від 22.10.1999 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 купили земельну ділянку площею 0,0670 га за адресою: АДРЕСА_1. Згідно рішення Житомирського міськвиконкому №491 від 11.09.1997 року у попереднього власника ОСОБА_4 у власності та користуванні знаходились земельні ділянки площею 0,0670 га у власності, площею 0,0199 га у постійному користуванні та площею 0,0408 га в оренді, тому згідно положень ст.30 ЗК України 1990 року до відповідачів перейшло право власності та користування на земельні ділянки загальною площею 0,1277 га.

Згідно рішення Житомирського міськвиконкому №116 від 24.02.2000 року відповідачі оформили земельні ділянки площею 0,0408 га в оренду на три роки та площею 0,0195 га в постійне користування. При цьому, межі земельних ділянок були встановлені згідно правовстановлюючих документів. Після закінчення дії договору оренди на земельну ділянку площею 0,0408 га та у зв'язку з тим, що відповідно до ЗК України 2002 року земельні ділянки не могли знаходитись у постійному користуванні громадян, відповідно до рішення Житомирської міської ради №585 від 09.12.2005 року земельна ділянка площею 0,0606 га передана відповідачам в оренду на строк 25 років та 08.02.2006 року був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,0606 га, невід'ємною частиною якого є акт визначення земельної ділянки в натурі від 08.02.2006 року. Згідно даного акту розміри, місцеположення земельної ділянки і місця повороту зовнішньої межі закріплені в натурі межовими знаками та суперечок при відводі заявлено не було. Тобто, межі земельної ділянки відповідачів в частині, в якій вони межують із земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_2 були визначені ще у 2006 році.

Відповідно до рішення Житомирського міськвиконкому №318 від 13.04.2006 року відповідачам надано дозвіл на будівництво будинку та присвоєно адресу: АДРЕСА_1. Рішенням Житомирської міської ради №368 від 05.09.2007 року їм надано дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки площею 0,0606 га. При розроблені проекту відведення площа земельної ділянки була збільшена на 0,0218 га. Проект відведення земельної ділянки затверджений рішенням Житомирської міської ради №667 від 03.07.2008 року та земельна ділянка площею 0,0824 га передана у власність відповідачам. Межі земельної ділянки визначені та встановлені 08.11.2007 року, про що свідчить акт про передачу межових знаків на зберігання, тому земельна ділянка по АДРЕСА_1 сформована у 2007 році. Земельна ділянка по АДРЕСА_2 передана у власність позивача пізніше, а саме рішенням Житомирської міської ради №1143 від 23.12.2009 року, тому відповідачі не могли самовільно зайняти земельну ділянку позивача, так як мали у власності земельну ділянку площею 0,0824 га з визначеними та встановленими межами з 2006 року. Збільшення площі земельної ділянки на 0,0218 га при розроблені проекту відведення відбувалося за рахунок земельної ділянки, прилеглої до будинку №12 по вул. Селецькій і розміри межі земельної ділянки між точками Г-Д-А на кадастровому плані проекту відведення та розміри межі земельної ділянки між точками В-Г-А на кадастровому плані договору оренди не змінилися, тому й межі зі сторони земельної ділянки позивача не змінилися з часу їх встановлення у 2006 році при визначенні в натурі згідно акту від 08.02.2006 року. Крім того, протокол встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки складений 08.11.2007 року. Станом на цю дату позивач була власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 згідно договору міни та державного акта від 16.03.2007 року. Договір оренди на земельну ділянку укладено позивачем 30.01.2008 року і адреса земельної ділянки - АДРЕСА_2 виникла лише в 2008 році після прийняття рішення Житомирського міськвиконкому №162 від 28.02.2008 року, тому позивач не була суміжним землекористувачем.

Представник відповідача - Житомирської міської ради у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що оскаржуване рішення є законним, а позовні вимоги безпідставними; після оголошеної перерви не з'явилася, згідно поданої заяви просить справу розглядати у її відсутність (а.с.222).

Представник третьої особи - Управління Держземагентства у Житомирському районі Житомирської області у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Встановлено, що сторонам у справі належать земельні ділянки по АДРЕСА_1, які частково мають спільну межу, а саме: позивачеві - земельні ділянки №№8, 8-а, відповідачам - земельні ділянки №№10, 10-а.

Так, позивачеві на підставі договору міни від 12.03.2007 року за №780 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0500 га, яка розташована по АДРЕСА_2. Державний акт НОМЕР_2 зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №29 (а.с.5).

Відповідно до договору оренди землі від 30.01.2008 року Житомирська міська рада на підставі рішення Житомирської міської ради №547 від 21.11.2007 року надала позивачеві у строкове користування земельну ділянку площею 0,0594 га, у тому числі під ріллею - 0,0594 га, для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 строком на п'ять років (а.с.11-12).

На виконання зазначеного рішення 30.01.2008 року складено акт визначення меж земельної ділянки в натурі, в якому зазначено про відсутність суперечок при відводі (а.с.13).

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку позивача площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 у м. Житомирі (а.с.181-191).

Як вбачається з пояснювальної записки підставою для виконання робіт із розроблення технічної документації із землеустрою є, у тому числі, договір міни від 12.03.2007 року та витяг з рішення міської ради №162 від 28.02.2008 року.

Однак, наявне у матеріалах технічної документації зазначене рішення №162 від 28.02.2008 року було прийнято виконавчим комітетом Житомирської міської ради, а не Житомирською міською радою, до виключної компетенції якої згідно вимог п.34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" на час виконання технічної документації із землеустрою належало вирішення питань регулювання земельних відносин.

Як вбачається з п.1.3 зазначеного рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №162 від 28.02.2008 року позивачеві було надано дозвіл на розроблення проектно-кошторисної документації на будівництво двоквартирного житлового будинку на орендованій земельній ділянці заявника по АДРЕСА_2 та надання зазначеному будинку адреси: АДРЕСА_2 (а.с.185).

Таким чином, підставою для виконання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку позивача площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 у м. Житомирі згідно вимог чинного законодавства рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №162 від 28.02.2008 року не було. При цьому, будь-яке інше рішення Житомирської міської ради про надання дозволу на складання документації із землеустрою позивачем не надано.

Як вбачається з технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, на підставі укладеного 12.09.2008 року позивачем договору з КП "Житомирський міський центр земельних відносин", 12.02.2009 року складено протокол погодження меж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2, який підписано сторонами у справі як суміжними землекористувачами ділянок №№8, 8-а, 10, 10-а (а.с.188). Згідно зазначеного протоколу проведено встановлення в натурі існуючих меж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2, зазначені землекористувачем межі на місцевості проходять по сітчастій огорожі та дерев'яному паркану плану земельної ділянки, що додається.

Відповідно до протоколу погодження меж земельної ділянки та передачу межових знаків за адресою: АДРЕСА_2 від 22.05.2009 року (а.с.192) сторонами як суміжними землекористувачами претензій заявлено не було.

Тобто, оскаржуване позивачем рішення про надання відповідачам у спільну власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 прийнято 03.07.2008 року та на час встановлення в натурі існуючих меж земельної ділянки ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 12.02.2009 року та погодження меж і передачу межових знаків 22.05.2009 року за адресою: АДРЕСА_2 між сторонами спору про межі не існувало.

Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована по АДРЕСА_2 у м. Житомирі, НОМЕР_3 від 29.03.2011 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №00166 (а.с.6) зазначений державний акт було видано на підставі рішення Житомирської міської ради №1143 від 23.12.2009 року.

Згідно договору №84 від 05.03.2014 року КП "Житомирський міський центр земельних відносин" зобов'язалося винести в натурі межі земельної ділянки відповідно до державного акта позивача на право приватної власності на земельну ділянку (а.с.8) та згідно акту встановлення меж земельної ділянки на місцевості за адресою: м. Житомир, АДРЕСА_2 від 13.03.2014 року позивачеві встановлено межі земельної ділянки згідно державного акта на право власності на земельну ділянку, зареєстровану за №00166 від 06.06.2011 року (а.с.9). У кадастровому плані зовнішніх меж земельної ділянки позивача, складеного 18.03.2014 року, зазначено перетин із садибою АДРЕСА_1, а саме 0,0009 га забудованих земель (а.с.10).

Саме виявлений під час встановлення меж земельної ділянки на місцевості перетин земельних ділянок позивач вважає встановленим фактом самовільного зайняття відповідачами належної їй частини земельної ділянки по АДРЕСА_2.

Щодо земельних ділянок відповідачів, то згідно рішення виконкому Житомирської міської ради № 491 від 11.09.1997 року земельна ділянка по АДРЕСА_1 була закріплена за попередніми власниками домоволодіння та надана їм в постійне та тимчасове користування (а.с.225-229).

Згідно державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_4 від 24.10.1997 року (а.с.93) земельна ділянка по АДРЕСА_1 площею 0,0670 га була передана для будівництва, обслуговування жилого будинку і господарських будівель попередньому власнику ОСОБА_4 на підставі рішення виконкому Житомирської міської ради № 491 від 11.09.1997 року та, як вбачається з плану зовнішніх меж, земельна ділянка по АДРЕСА_1 межувала з земельними ділянками АДРЕСА_3.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №116 від 24.02.2000 року (а.с.230-232) припинено право постійного користування земельною ділянкою площею 0,0195 га, наданої для ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та надано право постійного користування даною земельною ділянкою без зміни цільового призначення відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 22.10.1999 року.

Згідно рішення Житомирської міської ради №585 від 09.12.2005 року відмінено п.3.1 рішення міськвиконкому №116 від 24.02.2000 року в частині надання в постійне користування земельної ділянки площею 0,0195 га для ведення особистого підсобного господарства та оренди земельної ділянки площею 0,0408 га по АДРЕСА_1 відповідачам та надано земельну ділянку площею 0,0606 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в довгострокову оренду строком на 25 років за вищезгаданою адресою (а.с.234-235).

Відповідно до договору оренди землі від 08.02.2006 року Житомирська міська рада згідно рішення Житомирської міської ради №585 від 09.12.2005 року надала відповідачам у строкове користування земельну ділянку для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0606 га, у тому числі під проїздами, проходами та площадками - 0,0606 га строком на двадцять п'ять років (а.с.148-151).

На виконання зазначеного рішення 08.02.2006 року складено акт визначення меж земельної ділянки в натурі, в якому зазначено про відсутність суперечок при відводі (а.с.153).

Згідно п.1 рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №318 від 13.04.2006 року та п.14 додатку 1 до нього відповідачам надано дозвіл на розроблення проекту та будівництво одноквартирного житлового будинку на земельній ділянці по АДРЕСА_1 з наданням цьому будинку адреси - АДРЕСА_1 (а.с.116-118).

Відповідно до п.3 рішення Житомирської міської ради №368 від 05.09.2007 року та п.4 додатку 3 до нього відповідачам надано дозвіл громадянам на складання проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с.119-120).

Проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0824 га по АДРЕСА_1 на підставі договору від 01.10.2007 року було розроблено КП "Житомирський міський центр земельних відносин" (організацією, яка у подальшому 18.03.2014 року у кадастровому плані зовнішніх меж земельної ділянки позивача зазначила про перетин із садибою АДРЕСА_1). Підставами відведення земельної ділянки є, у тому числі, рішення Житомирської міської ради №368 від 05.09.2007 року, договір оренди землі від 08.02.2006 року та протокол встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування від 08.11.2007 року.

У протоколі встановлення та узгодження зовнішніх меж від 08.11.2007 року зазначено, що межі проходять по існуючому паркану та межовим знакам та в частині відомостей про позивача як суміжного землекористувача по АДРЕСА_2 зазначено відомості про наявність державного акту від 16.03.2007 року згідно договору міни (а.с.130).

Зазначений проект у встановленому законом порядку було погоджено та, як вбачається з висновку проведеної згідно чинного законодавства обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації від 29.04.2008 року (а.с.96) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідачам площею 0,0824 га по АДРЕСА_1 погоджено при умові виправлення зауважень. Серед зауважень, зазначених у п.10 висновку, були: відсутність на титульному листі дати погодження начальником міського управління земельних ресурсів (зазначена дата 22.02.2008 року), необхідність уточнення на графічних матеріалах суміжного землекористувача В-Г (уточнено належність земель загального користування В-Г міській раді), відсутність довідки при присвоєння кадастрового номеру, схеми перенесення в натурі (у матеріалах проекту наявні довідка та схема), невідображення на плані відведення ситуаційного плану розміщення земельної ділянки (на а.с.131 зазначено ситуаційний план). Тобто, зауваження щодо проекту не стосувались відсутності підпису позивача як суміжного землекористувача у протоколі встановлення та узгодження зовнішніх меж та були виправлені і за результатами державної експертизи землевпорядної документації було погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідачам площею 0,0824 га по АДРЕСА_1.

На підставі проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки згідно п.9.1 рішення Житомирської міської ради №667 від 03.07.2008 року (а.с.95) відповідачам у власність надано у власність земельну ділянку площею 0,0824 га за адресою АДРЕСА_1 та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку від 03.09.2008 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №32 (а.с.94).

Статтею 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначено, що самовільне зайняття земельних ділянок - будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Згідно положень ст.10 зазначеного Закону право безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності мають державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель.

Позивач не заперечує, що їй невідомо, коли саме відбулось порушення межі чи самовільне зайняття її частини земельної ділянки та відбулось самовільне зайняття на місцевості чи перетин виник внаслідок помилок у документації із землеустрою. Однак, заявити клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи для визначення наявності зміщення зовнішніх меж земельних ділянок, зменшення або збільшення довжини меж і самовільного зайняття земельної ділянки позивач та представник позивача відмовилися.

Враховуючи, що належних і допустимих доказів на підтвердження обставин порушення меж, переміщення існуючого паркану чи самовільного зайняття відповідачами частини земельної ділянки позивача, у тому числі приписів, актів перевірок чи протоколів про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель, складених у встановленому порядку уповноваженою посадовою особою, позивачем не надано, тому суд приходить до висновку про недоведеність факту порушення меж чи самовільного зайняття відповідачами частини земельної ділянки позивача.

Щодо тверджень позивача про те, що відсутність її підпису у протоколі встановлення та узгодження зовнішніх меж від 08.11.2007 року є достатньою підставою для визнання незаконним та скасування рішення Житомирської міської ради №667 від 03.07.2008 року, то згідно положень ст.15 ЦК України та ст.3 ЦПК України захисту підлягає саме порушене право, тому позивачем має бути доведено, що дійсно порушуються її права як власника земельної ділянки, а відсутність підпису у протоколі встановлення та узгодження зовнішніх меж не свідчить про порушення саме права власності на земельну ділянку.

Натомість, підписання акта погодження меж самостійного значення не має, оскільки саме по собі погодження не призводить до виникнення прав на земельну ділянку; не означає, що погодження меж не відбулося та не є підставою для відмови особі у набутті права власності на земельну ділянку відповідно до ст.81 ЗК України.

Таким чином, оскільки факт порушення меж чи самовільного зайняття відповідачами земельної ділянки позивачем не доведений, тому сама по собі відсутність підпису не впливає на реалізацію позивачем права власності на земельну ділянку.

Крім того, згідно п.10 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №677 від 26.05.2004 року, погоджений проект відведення земельної ділянки підлягає державній експертизі, яка проводиться органом земельних ресурсів відповідно до законодавства.

Погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідачам площею 0,0824 га по АДРЕСА_1 був об'єктом проведення державної експертизи землевпорядної документації і згідно наявного висновку відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим стандартам, нормам і правилам, тому підстави для визнання незаконним і скасування рішення Житомирської міської ради №667 від 03.07.2008 року відсутні.

Враховуючи, що державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, тому вимоги про скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку і скасування державної реєстрації є похідними та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 30, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Н. М. Анциборенко