Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді Чулуп О.С.

при секретарі Гречко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2, ОСОБА_3,

третя особа - ОСОБА_4

про витребування майна

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про визнання права власності. Позивач вказує, що відповідно до рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 29.03.2011р. та свідоцтво про право власності на нерухоме майно, відповідачам належить по 1/3 частині в квартирі АДРЕСА_1. Позивач вказує, що рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 07.11.2006р. договір купівлі-продажу, який укладений між ним та ОСОБА_5 13.06.2001р. був визнаний недійсним. Позивач вказує також, що рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 29.03.2011р. відповідачам повернуто по 1/3 частки спірної квартири, проте позивачу 1/3 частку спірної квартири не повернуто, оскільки вона через необізнаність такі вимоги перед судом не заявляла. Позивач вказує, що оскільки договір купівлі-продажу спірної квартири був визнаний недійсним, то їй як співвласнику квартири повинно бути повернуто її 1/3 частку вказаної квартири. Позивач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву в якій просив справу слухати за його відсутності в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися.

Третя особа в судове засідання не з'явилася.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено заочне рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 07.11.2006р., за яким договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 визнано не дійсним.

Судом досліджено рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 29.03.2011р. за яким суд встановив, що договір купівлі-продажу спірної квартири від 01.08.2003р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є нікчемним, та суд виніс рішення про повернення відповідачам - ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (ОСОБА_3В.) по 1/3 частки спірної квартири.

Судом досліджено, свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 24.05.2001р. за яким квартира АДРЕСА_3 на праві власності належить позивачу ОСОБА_1 - 1/3 частка, та членам її сім?ї: ОСОБА_6 - 1/3 частка, та ОСОБА_2 1/3 частка.

Судом досліджено, свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 06.08.2012р. за яким АДРЕСА_4 (вул.Свердлова) в м.Миколаєві на праві власності належить ОСОБА_2 1/3 частки, ОСОБА_6 1/3 частки.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно з ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним, а відповідно до ч.1 ст.236 ЦК України нікчемний правочин є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, судом встановлено, що рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 07.11.2006р. договір купівлі-продажу спірної квартири від 01.08.2003р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є недійсним, до недійсного договору право власності на частку квартири належало позивачу, то суд приходить до висновку, що порушене право спільної часткової власності позивача, підлягає судовому захисту шляхом повернення у спільну часткову власність 1/3 частки спірної квартири.

Керуючись ст.ст.10,60,61,62,201,212 ЦПК України, відповідно до ч.1 ст.220, ст.387 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Повернути у власність ОСОБА_1 1/3 частину квартири АДРЕСА_2.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва.

Суддя