Провадження № 2/645/833/15
07 квітня 2015 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - Горпинич О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Денісенко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Фрунзенського районного суду м. Харкова в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування вищевказаною квартирою. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є власницею вищевказаної квартири. У вищевказаній квартирі зареєстрований, але з 01.04.2014 року не проживає відповідач. Комунальні послуги ОСОБА_2 не сплачує, в квартирі не проживає та не з'являється, однак до теперішнього часу з реєстраційного обліку не знявся, чим здійснює позивачці перешкоди у користуванні своїм майном.
Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити позов.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає необхідним зазначити наступне.
З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до договору купівлі - продажу від 25.01.2008 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1.
Згідно відповіді адресно - довідкого бюро за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано місце проживання ОСОБА_2.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3, яка попереджена про кримінальну відповідальність, пояснила суду, що вона є сусідкою позивачки мешкає у квартирі АДРЕСА_2 та рік тому ОСОБА_2 добровільно виїхав з квартири АДРЕСА_1 та більше в ній не з'являвся. Особистих речей та документів відповідача в квартирі позивача немає. Позивач самостійно опікується станом квартири. Свідки зазначили, що позивач жодним чином не перешкоджала проживанню відповідача у вказаній квартирі.
Позивачкою надано акт ЖК «Лосєво-15» відповідно до якого у квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не проживає з 01.04.2014 року, особистих речей в квартирі не має.
КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 3» повідомляли, що ОСОБА_2 в період з квітня 2014 року о теперішній час в поліклініку за медичною допомогою не звертався, медична документація в поліклініці відсутня.
Також від Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області отримано інформацію відповідно до якої ОСОБА_2 в період з 2009 року по теперішній час до Фрунзенського РВ з будь - якими заявами, скаргами чи повідомленнями н звертався.
Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування й розпорядження своїм майном.
Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: квартири АДРЕСА_1.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 169, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224, 225, 226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1, визнавши ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, відповідно до вимог ст.. 229 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачами, які не приймали участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано.
Суддя - Горпинич О.В.