АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 647/3872/13-ц
Справа №22-ц/791/2085/2015 Головуючий в І інстанції Волошин Р.Р.
Категорія Доповідач: Воронцова Л.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року серпня місяця 12 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця М.П.
Суддів:Воронцової Л.П.
Ігнатенко П.Я.
При секретарі: За участю адвокатів:Цулукіані І.О. Панчука М.О. Миргорода О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 18 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення грошової компенсації вартості частки у майні, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2013 року ОСОБА_7 звернувся до суду з вище зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом є власником ? частини домоволодіння АДРЕСА_1, та ? частини земельної ділянки загальною площею 0,06 га, що розташована за тією ж адресою.

ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності у спільному майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину за законом належить ? частини вище зазначеного домоволодіння та ? вищезазначеної земельної ділянки.

Крім того, після смерті ОСОБА_9 відкрилася спадщина на автомобіль ЗИЛ 130, 1975 р.в., д.н. НОМЕР_1 та автомобіль ВАЗ 21011 1976 р.в., д.н. НОМЕР_2., яку ОСОБА_8, ОСОБА_7 прийняли в рівних долях шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, проте останній не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки ОСОБА_8 чинить перешкоди в оцінці автомобілів, що передує отриманню свідоцтва.

В ході розгляду справи по суті ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 18.12.2013 р. по справі було призначено судову будівельно - технічну експертизу, за висновками якої визначити варіанти виділу частки ОСОБА_7 з житлового будинку АДРЕСА_1 в натурі неможливо, оскільки належна йому частка є недостатньою для виділу окремої житлової квартири нормованої площі.

Уточнивши позовні вимоги в ході розгляду справи, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_8 на його користь 40 86850 грн. грошової компенсації за ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 та 13683 грн. грошової компенсації ? частини земельної ділянки, розташованої за тією ж адресою; припинити його право власності на вказане нерухоме майно; визнати за ОСОБА_8 право власності на ? частину вказаного житлового будинку; визнати за ОСОБА_8 право власності на ? частину земельної ділянки за вище вказаною адресою; визнати за ОСОБА_7 в порядку спадкування за законом право власності на ? частину автомобіля ВАЗ 21011, 1976 р.в., д.н. НОМЕР_2 та ? частину автомобіля ЗИЛ 130, 1975 р.в., д.н. НОМЕР_1, стягнути с ОСОБА_8 на його користь судові витрати.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 18 вересня 2014 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_7, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права просить його скасувати у частині відмовлених у задоволенні позовних вимог про стягнення грошової компенсації вартості належної йому частки у нерухомому майні, ухвалити в зазначеній частині нове рішення, яким позов задовольнити.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_8 просить її відхилити, рішення суду І інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає її не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи ОСОБА_7 у задоволенні позову, суд І інстанції виходив з того, що право співвласника, який бажає виділу на одержання від інших учасників грошової компенсації вартості його частки не кореспондується з обов'язком співвласника сплатити таку грошову компенсацію. Оскільки відповідачка не надала згоду викупити частку, належну позивачу у будинку, примушувати її до цього є порушенням її прав.

Крім того, суд вважав, що позивачем не використана надана йому законом можливість щодо реалізації прав співвласника майна, як-то: усунення перешкод у користуванні цим майном, встановлення порядку користування ним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, ОСОБА_7 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 31.10.2008р. №№2478, 2480, належить ? частина житлового будинку з надвірними спорудами та ? частина земельної ділянки загальною площею 0,06га, які розташовані у АДРЕСА_1 /а.с. 8-10/.

Власником ? частини вказаного житлового будинку та ? частини земельної ділянки є ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності від 23.04.2008р. НОМЕР_3 та свідоцтв про право власності на спадщину за законом від 23.04.2008р. №№764, 766 /а.с. 24-26/.

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи №83/2013 від 10.06.2014 року виділ частки ОСОБА_7 у житловому будинку АДРЕСА_1 в натурі, не вбачається можливим. Ринкова вартість даного домоволодіння становить - 163474 грн., а земельної ділянки - 27366 грн. /а.с. 49-61/.

Позивач в ході розгляду справи в суді І інстанції визначився зі своєю правовою позицією, змінивши позовні вимоги про виділ частки у майні на стягнення грошової компенсації вартості належної йому частки у майні.

При цьому, позивач не скористався правом на виділ його частки у житловому будинку з відступом від її розміру, проти чого не заперечувала відповідач.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до приписів ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння і користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Тобто, відповідно до приписів закону, перш, ніж претендувати на грошову компенсацію належної позивачу частки у майні, останній повинен використати надану законом можливість щодо вирішення питання про надання йому у володіння і користування належного майна, яка позивачем не використана. Доказів чинення перешкод відповідачкою у користуванні належним йому майном, позивач суду не надав.

Слід зазначити, що відповідачка ОСОБА_8 є пенсіонеркою, особою похилого віку, отримує пенсію по старості у розмірі 1490 грн., що підтверджується довідкою ПФУ у Бериславському районі Херсонської області, яка є єдиним засобом її існування, і вона позбавлена можливості сплатити позивачу компенсацію вартості його частки у майні через скрутне матеріальне становище, розмір компенсації для неї є достатньо значним і неможливим. Позивач даний факт в установленому порядку не спростував.

У силу положень ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. 319 ЦК України, всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи із цих положень правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України, з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом, незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до частин першої, другої ст. 364 ЦК України, кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ в натурі частки із спільного майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ внатурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 ЦК), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

При вирішенні справ про стягнення грошової компенсації вартості частки у будинку, що знаходиться у спільній частковій власності, крім вказаної спеціальної норми, враховуються і загальні засади цивільного законодавства (ст. 3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності з врахуванням прав та інтересів усіх співвласників. З урахуванням обставин справи, колегія суддів перевірила, чи не зловживає позивач, який бажає виділу частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації її вартості та його позицію висловлену представниками позивача про те, що останній забезпечений власним житлом, проживає у іншому населеному пункті і його влаштовує лише грошова компенсація належної йому частки. Реалізація такого права позивача, на думку колегії суддів, порушить права відповідачки, яка не має змоги сплатити співвласнику грошову компенсацію вартості його частки.

Колегія суддів зазначає, що правовий режим спільної часткової власності має враховувати інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України №4-цс від 19 лютого 2014 року.

З огляду на те, що відповідач не має можливості сплатити позивачу компенсацію та з урахуванням правового режиму спільної часткової власності, який передбачає урахування інтересів всіх її учасників і заборони обмеження прав одних учасників за рахунок інших, судом І інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного рішення суду не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом І інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 18 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: