Справа № 522/7093/15-ц
Номер провадження 2/522/5816/15
У Х В А Л А

«14» квітня 2015 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Суворової О.В.,

при секретарі Бондаренко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі клопотання позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Ді Ен ОСОБА_2» про визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, ТОВ «Ді Ен ОСОБА_2» про визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення.

Позивач в позовній заяві просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме підвальні приміщення №503 та №702 в будинку №6 по вул. Торговій в м. Одесі.

Суд, розглянувши клопотання, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що клопотання про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений шляхом накладання арешту на майно, що належить відповідачу.

Згідно ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускаються на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" , розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У клопотанні позивача про забезпечення позову не надано доказів, які би підтверджували, що невжиття заходів по забезпеченню позову може унеможливити виконання рішення суду, а також не обґрунтована необхідність забезпечення позову.

Окрім того, позивачем в порушення вимог п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України не надано доказів належності зазначених підвальних приміщень відповідачам по справі - Департаменту комунальної власності Одеської міської ради та ТОВ «Ді Ен ОСОБА_2».

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду на будь-якій стадії розгляду справи.

Також суд зауважує, що предметом позову є підвальне приміщення №702 в будинку №6 по вул. Торговій в м. Одесі, тоді як позивачем заявлено клопотання про накладення арешту на приміщення №503 та №702 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Ді Ен ОСОБА_2» про визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя О.В.Суворова