Номер провадження: 22-ц/785/6375/15
Головуючий у першій інстанції Малиновський О.М.
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

Плавич Н.Д.,

при секретарі - Желєзнову В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до державного підприємства «Одеська залізниця», за участю третьої особи Одеської дорожньої профспілкової організації профспілки залізничників і транспортних будівельників України про стягнення додаткової допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення, недоплаченої суми допомоги, відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 червня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 3 березня 2015 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що з 18 грудня 1967 року по 26 вересня 2014 року працювала на Одеській залізниці, звільнена 26 вересня 2014 року за статтею 38 КЗпП України в зв'язку з виходом на пенсію. За умовами колективного договору має право на одноразову грошову допомогу в зв'язку з виходом на пенсію у розмірі п'яти середньомісячних заробітків залежно від стажу роботи в галузі та на додаткову допомогу з огляду на стаж роботи більше 35 років для жінок в розмірі п'яти середньомісячних заробітків. У липні 2014 року до колективного договору внесено зміни, згідно яких звільненим до 30 вересня 2014 року пенсіонерам збільшено розмір одноразової допомоги до семи середньомісячних заробітків. При звільненні виплатили одноразову допомогу в розмірі семи середньомісячних заробітків, при цьому не доплатили 2900,00 грн., та не виплатили додаткову допомогу в розмірі п'яти середньомісячних заробітків. Невиплата додаткової допомоги завдала моральної шкоди, оціненої в розмірі 10000,00 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила стягнути з ДП «Одеська залізниця» додаткову допомогу за роботу на залізничному транспорті при стажі роботи в галузі більше 35 років для жінок в розмірі п'яти середньомісячних заробітків, рівних 27282,85 грн., доплату до одноразової допомоги при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію в розмірі 2900,94 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в за період з 26 вересня 2014 року по 26 лютого 2015 року в сумі 27282,85 грн., на відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн. (а.с.1-4).

Відповідач ДП «Одеська залізниця» позов не визнав (а.с.67-69, 91-92).

Третя особа Одеська дорожня профспілкова організація профспілки залізничників і транспортних будівельників України підтримала відповідача.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16 червня 2015 року в позові відмовлено (а.с.113-114).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Неправильність рішення суду апелянт мотивувала неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, досягла пенсійного віку ІНФОРМАЦІЯ_2, однак продовжувала працювати (а.с.5).

16 серпня 2013 року ОСОБА_3 подала заяву про звільнення з 30 вересня 2013 року з роботи в зв'язку з виходом на пенсію, однак після закінчення визначеного частиною 2 статті 38 КЗпП України строку попередження про звільнення роботи не залишила і не вимагала розірвання трудового договору, відтак, звільнена за поданою заявою не була (а.с.25).

Право розірвати трудовий договір з власної ініціативи ОСОБА_3 реалізувала у вересні 2014 року. Наказом від 23 вересня 2014 року №100/0с ОСОБА_3 звільнена з роботи з посади інженера-електроніка 2 категорії відділу телекомунікаційних систем і мереж передачі даних Інформаційно-обчислювального центру державного підприємства «Одеська залізниця» з 26 вересня 2014 року за статтею 38 КЗпП України (за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію) (а.с.10).

Таким чином, ОСОБА_3 на різних посадах в різних структурних підрозділах Одеської залізниці працювала з 18 грудня 1967 року по 26 вересня 2014 року, що в цілому складає 46 років 9 місяців 18 днів (а.с.6-11).

Колективний договір між адміністрацією і шляховим комітетом профспілки Одеської залізної дороги на 2011-2015 роки (зі змінами та доповненнями), схвалений конференцією трудового колективу дороги 21 грудня 2010 року, зареєстрований Департаментом праці і соціальної політики Одеської міської ради за №02/548-04 від 31 грудня 2010 року, містить положення щодо основної одноразової грошової допомоги та щодо додаткової допомоги. Так, пунктом 4.17 колективного договору передбачено при звільненні робітників у зв'язку з виходом на пенсію вперше виплату основної одноразової грошової допомоги у відповідності до додатку №8 до договору в розмірі не більше п'яти середньомісячних заробітків в залежності від стажу роботи в галузі, зокрема, при стажі роботи більше 15 років - п'ять середньомісячних заробітків. Також, пунктом 4.17 колективного договору передбачено у випадку звільнення робітника за власним бажанням на пенсію при виникненні права на пенсію, але не пізніше трьох місяців (без врахування тимчасової непрацездатності), виплату додаткової допомоги за добросовісну працю та залізничному транспорті в розмірах, залежних від стажу роботи в галузі, зокрема, при стажі роботи більше 35 років для жінок - п'ять середньомісячних заробітків. В окремих випадках робітникам дороги за особливі заслуги, значний стаж і бездоганну роботу на залізничному транспорті на підставі клопотання адміністрації і профспілкового комітету підрозділу може виплачуватися за спільним рішенням (постановою) керівництва Одеської залізниці та Дорпрофсожу додаткова допомога при звільненні на пенсію пізніше трьох місяців з дати виникнення права на пенсію (а.с.59-60).

Постановою керівництва Одеської залізниці і Президії Дорпрофсожу від 16 липня 2014 року №П-37/67 Н-6/158 «Про внесення змін до колективного договору Одеської залізниці на 2011-2015 роки щодо виплати одноразової грошової допомоги працівникам залізниці, які вперше звільняються на пенсію» - зроблено доповнення до першого абзацу пункту 4.17 договору, за змістом якого збільшено у період з 1 серпня 2014 року по 30 вересня 2014 року розмір основної одноразової грошової допомоги на два середньомісячні заробітки (а.с.42).

Додаток №8 до колективного договору Одеської залізної дороги на 2011-2015 роки (на який міститься посилання, зокрема, в п.4.17 договору) передбачає порядок і умови виплати одноразової допомоги в зв'язку виходом на пенсію робітників Одеської залізниці, згідно яких допомога виплачується при звільненні працівника в зв'язку з виходом на пенсію вперше за власним бажанням (п.п.1.1). Розмір середньомісячної заробітної плати розраховується, виходячи з виплат за останні два календарних місяці роботи підряд перед виходом на пенсію в порядку і на умовах, передбачених постановою КМУ від 8 лютого 1995 року №100 (зі змінами та доповненнями) (п.3) (а.с.83-84).

Колективний договір між адміністрацією і профспілковим комітетом відокремленого структурного підрозділу Одеської залізної дороги - Інформаційно-обчислювального центру на 2011-2015 роки, схвалений конференцією трудового колективу Інформаційно-обчислювального центру 24 лютого 2011 року, зареєстрований Департаментом праці і соціальної політики Одеської міської ради за №02/175-04 від 21 березня 2011 року, (де безпосередньо працювала ОСОБА_3.) містить положення щодо основної одноразової грошової допомоги та щодо додаткової допомоги. Так, пунктом 4.15 колективного договору передбачено при звільненні робітників у зв'язку з виходом на пенсію вперше виплату основної одноразової грошової допомоги у відповідності до додатку №7 до договору в розмірі не більше п'яти середньомісячних заробітків в залежності від стажу роботи в галузі, зокрема, при стажі роботи більше 15 років - п'ять середньомісячних заробітків. Також, пунктом 4.15 колективного договору передбачено у випадку звільнення робітника за власним бажанням на пенсію при виникненні права на пенсію, але не пізніше трьох місяців (без врахування тимчасової непрацездатності), виплату додаткової допомоги за добросовісну працю та залізничному транспорті в розмірах, залежних від стажу роботи в галузі, зокрема, при стажі роботи більше 35 років для жінок - п'ять середньомісячних заробітків. В окремих випадках робітникам дороги за особливі заслуги, значний стаж і бездоганну роботу на залізничному транспорті на підставі клопотання адміністрації і профспілкового комітету Інформаційно-обчислювального центру може виплачуватися за спільним рішенням (постановою) керівництва Одеської залізниці та Дорпрофсожу додаткова допомога при звільненні на пенсію пізніше трьох місяців з дати виникнення права на пенсію (а.с.104-108).

Додаток №7 до колективного договору Інформаційно-обчислювального центру Одеської залізної дороги на 2011-2015 роки (на який міститься посилання, зокрема, в п.4.15 договору) передбачає порядок і умови виплати одноразової допомоги в зв'язку виходом на пенсію робітників Інформаційно-обчислювального центру, згідно яких допомога виплачується при звільненні працівника в зв'язку з виходом на пенсію вперше за власним бажанням (п.п.1.1). Розмір середньомісячної заробітної плати розраховується, виходячи з виплат за останні два календарних місяці роботи підряд перед виходом на пенсію в порядку і на умовах, передбачених постановою КМУ від 8 лютого 1995 року №100 (зі змінами та доповненнями) (п.3) (а.с.81-82, 109-110).

Ухвалюючи рішення на підставі вищевказаних фактичних даних, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення додаткової допомоги в розмірі п'яти середньомісячних заробітків та про правильність нарахування основної одноразової грошової допомоги в розмірі семи середньомісячних заробітків, а, відтак, і про відсутність підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

ОСОБА_3 звільнилася 26 вересня 2014 року на підставі статті 38 КЗпП України за власним бажанням в зв'язку з виходом на пенсію. В порядку виконання вимог статті 116 КЗпП України з ОСОБА_3 проведено розрахунок при звільненні, як то проведена виплата всіх сум, що належали їй від підприємства в зв'язку зі звільненням. У відповідності до положень п.4.17 колективного договору між адміністрацією і шляховим комітетом профспілки Одеської залізної дороги на 2011-2015 роки та п.4.15 колективного договору між адміністрацією і профспілковим комітетом відокремленого структурного підрозділу Одеської залізної дороги - Інформаційно-обчислювального центру на 2011-2015 роки, з дотриманням порядку та умов виплати одноразової допомоги в зв'язку виходом на пенсію, передбачених додатками №8 та №7 до колективних договорів відповідно, ОСОБА_3 нараховано та виплачено основну одноразову допомогу при звільненні в зв'язку з виходом на пенсію вперше в розмірі семи середньомісячних заробітків. Таким чином, реалізацію права ОСОБА_3 на отримання основної одноразової грошової допомоги при звільненні в зв'язку з виходом на пенсію вперше ДП «Одеська залізниця» забезпечила, таке право не порушено.

Що ж до додаткової допомоги, то обов'язковість виплати такої передбачена для робітників, які при виникненні права на пенсію звільняються з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію не пізніше трьох місяців з моменту виникнення права на пенсію.

У ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, право на пенсію за віком виникло з досягненням пенсійного віку, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2, у 1998 році вона з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію не звільнилася, а продовжила працювати і пропрацювала на підприємстві до 71 років, отримуючи заробітну плату та пенсію на протязі 16 років. Таким чином, станом на 26 вересня 2014 року (дату звільнення у зв'язку з виходом на пенсію вперше) ОСОБА_3 не була працівником, який звільняється за власним бажанням на пенсію протягом трьох місяців з дня виникнення права на пенсію, відтак, ДП «Одеська залізниця» не мала перед ОСОБА_3 обов'язку виплачувати додаткову допомогу.

Звільняючись з роботи 26 вересня 2014 року у віці 71 років за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію, право на яку виникло у 1998 році з досягненням пенсійного віку, ОСОБА_3 могла б отримати додаткову допомогу лише за певних умов, а саме на підставі спільного рішення (постанови) керівництва Одеської залізниці та Дорпрофсожа, прийнятого за результатами розгляду клопотанням адміністрації і профспілкового комітету Інформаційно-обчислювального центру Одеської залізниці. Таке рішення (постанова) щодо виплати ОСОБА_3 додаткової допомоги прийнято не було. Таким чином, при звільненні робітника за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію вперше за спливом трьох місяців з дня виникнення права виплата додаткової допомоги є правом, а не обов'язком підприємства, реалізувати це право підприємство може в окремих випадках з обов'язком прийняттям рішення (постанови) про таку виплату. Не належить до компетенції суду прийняття за керівництво ДП «Одеська залізниця» та Дорпрофсож відповідного рішення, відтак, підстави вимагати стягнення додаткової допомоги судовим рішенням за відсутності рішення (постанови) ДП «Одеська залізниця» та Дорпрофсожа про виплату додаткової допомоги робітнику, який звільняється на пенсію вперше після спливу трьох місяців з дня виникнення права на пенсію, відсутні.

Посилання ОСОБА_3 на те, що у 2013 році піднімалося питання про виплату їй додаткової допомоги, не є підставою для задоволення позову в цій частині вимог, оскільки, подавши 16 серпня 2013 року заяву про звільнення з 30 вересня 2013 року з роботи в зв'язку з виходом на пенсію, ОСОБА_3 не звільнилася, продовжила працювати ще рік. Що ж до обумовлених колективним договором допомог, то виплата таких передбачена лише за умови звільнення на пенсію вперше при проведенні розрахунку (виплаті всіх сум, що належать працівнику від підприємства при звільненні).

Згідно абзацу 3 розділу П «порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою КМУ від 8 лютого 1955 року № 100 (зі змінами та доповненнями) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. При обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата, доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час, суміщення професій і посад, розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-погодинникам, високі досягнення в праці, умови праці, інтенсивність праці, керівництво бригадою, вислугу років та інші), виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії, винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо.

Одноразова винагорода за підсумками роботи за рік до середнього заробітку зарахована шляхом додавання до заробітку кожного місяця розрахункового періоду 1/12 винагороди, нарахованої в поточному році за попередній календарний рік. Так, за липень 2014 року основна заробітна плата склала 3391,00 грн., доплати та надбавки-1552,50 грн., 1/12 винагороди за підсумками року-134,58 грн., всього 5078,08 грн.; за серпень 2014 року основна заробітна палат складала 3391,00 грн., доплати та надбавки-1480,64 грн., 1/12 винагороди за підсумками року 134,58 грн., всього 5006,22 грн.; в цілому середня заробітна плата за липень-серпень 2014 року складала 5042,15 грн.(10084,30 грн. : 2 = 5042,15 грн.). Одноразова грошова допомога при звільненні вперше на пенсію в розмірі семи розмірів середньої заробітної плати нарахована при звільненні у вересні 2014 року в сумі 35295,05грн. (5042,15 грн. середньої заробітної плати х на 7 розмірів = 35295,05 грн.) та виплачена 29 вересня 2014 року разом з іншими виплатами, належними ОСОБА_3 при звільненні, з вирахуванням податків та інших обов'язкових платежів (а.с.86-90). ОСОБА_3 правильність обчислення середньої заробітної плати для розрахунку вихідної допомоги при звільненні та, відповідно, розміру нарахованої допомоги не спростовано.

Оскільки порушень при виплаті основної одноразової допомоги не встановлено, а підстав для виплати додаткової допомоги не має в силу не прийняття спільного рішення (постанови) керівництвом ДП «Одеська залізниця» та Дорпрофсожу, то й не наступає відповідальність ДП «Одеська залізниця» у вигляді виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди.

Суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, його висновки відповідають таким, рішення ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, ухвалено з дотриманням норм процесуального права, правові підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до державного підприємства «Одеська залізниця», за участю третьої особи Одеської дорожньої профспілкової організації профспілки залізничників і транспортних будівельників України про стягнення додаткової допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення, недоплаченої суми допомоги, відшкодування моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Н.Д.Плавич