Справа № 755/1057/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Антиповій Л.О.,

при секретарі Філімоновій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" (далі - ПАТ "Альфа-Банк") звернулось до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за договором кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.09.2006 року між Закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк", та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 490011291, згідно умов якого банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредит в сумі 17049,58 доларів США, який в свою чергу зобов'язувався повернути вказані кредитні кошти до 20.09.2011 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити відповідну платню за користування кредитом у розмірі 12% річних, в порядку та на умовах, визначених кредитним договором.

Для забезпечення виконання зобов'язання по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків, у зв'язку з порушенням умов кредитного договору та інших витрат позивача, пов'язаних з одержанням, являється порука, а саме 20.09.2006 року між Закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк" та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 490011291-П, згідно даного договору ОСОБА_2 несе солідарну відповідальність з ОСОБА_1 перед позивачем за виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору усім належним їй майном та грошовими коштами.

У зв'язку з недотриманням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначених умов кредитного договору та договору поруки, станом на 03.11.2014 року заборгованість відповідачів перед позивачем складає: 8657,67 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на дату розрахунку заборгованості становить - 112123,29 грн. - заборгованість за кредитом; 1819,36 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на дату розрахунку заборгованості становить - 62414,31 грн. - заборгованість по відсоткам; 49191,16 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на дату розрахунку заборгованості становить - 637062,22 грн. - пеня за неналежне виконання зобов'язання. Однак станом на дату подання даного позову до суду відповідачами не виконано умови кредитного договору, що є предметом позовних вимог.

Представник позивача Горобей І.С. в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, однак надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, долучені до матеріалів справи, про причини неявки суд не повідомив, доказів поважності причини його неявки суду не надав.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, долучені до матеріалів справи, про причини неявки суд не повідомила, однак надіслала до суду заяву, відповідно до якої проти позову заперечує в частині стягнення суми заборгованості з неї як солідарного боржника, у зв'язку із припиненням поруки.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи убачається, що на виконання вимог Закону України "Про акціонерні товариства" № 514-VI від 17.09.2008 року Закрите акціонерне товариство "Альфа-Банк" змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк".

Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" є правонаступником усіх прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства "Альфа-Банк" згідно протоколу загальних зборів акціонерів № 4/2010 від 29.10.2010 року.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення.

Закон України "Про оподаткування прибутку підприємств" (у редакції Закону України від 22 травня 1997 р.) дає загальне визначення поняття кредиту. За згаданим Законом це кошти та матеріальні цінності, які надаються резидентами або нерезидентами у користування юридичним або фізичним особам на визначений строк та під процент. Кредит розподіляється на фінансовий кредит, товарний кредит та кредит під цінні папери, що засвідчують відносини позики.

Більш повне визначення міститься в Положенні про кредитування, затвердженому постановою Правління Національного банку України від 28 вересня 1995 р. № 246. Цим актом кредит визначається як позичковий капітал банку у грошовій формі, що передається у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Кредитна операція - це договір щодо надання кредиту, який супроводжується записами за банківськими рахунками, з відповідним відображенням у балансах кредитора та позичальника.

Принцип забезпеченості кредиту передбачає наявність у банку права для захисту своїх інтересів, недопущення збитків від неповернення боргу через неплатоспроможність позичальника. Принципи повернення, строковості та платності означають, що кредит має бути повернений позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк із відповідною платою за його користування. Цільовий характер використання передбачає вкладення позичкових коштів із конкретною метою, визначеною кредитним договором.

Сторонами кредитного договору є кредитодавець - банк або інша кредитна організація, яка надає кошти, а також позичальник - особа, якій надаються кошти.

Предметом договору кредитування є сума грошових коштів (речей, визначених родовими ознаками), яка передається позичальникові на умовах повернення та сплати процентів.

Кредитний договір укладається в письмовій формі, недодержання якої призводить до недійсності договору. Він є оплатним, консенсуальним, двостороннім.

Кредитний договір є різновидом договору позички, тому до правовідносин, що виникають на його основі, застосовуються ті ж правила, що діють для договорів позички.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 20.09.2006 року між Закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 490011291, відповідно до п.1.1. якого, відповідачу ОСОБА_1 було надано грошові кошти (кредит) в сумі 17049,58 доларів США на придбання транспортного засобу, на строк до 20.09.2011 року, а відповідач в свою чергу зобов'язувався прийняти, належним чином використати та повернути кредитні кошти та сплатити плату за користування кредитом у розмірі 12% річних, відповідно до п. 1.1. даного договору та встановленого графіку повернення кредиту. (а.с. 5-9)

Позивачем виконано умови кредитного договору № 490011291 та надано відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 17049,58 доларів США.

20.09.2006 року між Закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 490011291-П, згідно п. 3.1 даного договору ОСОБА_2 несе солідарну відповідальність перед позивачем, у разі прострочення виконання боржником будь-якого з обов'язків, зазначених у п. 2.1. цього договору. (а.с. 11)

Відповідно до ч.1 ст. 543 Цивільного кодексу України, при солідарному обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язків частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Позивач належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши відповідачу обумовлені кредитним договором грошові кошти у розмірі 6 905,05 доларів США.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України)

Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту.

Позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов'язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору.

Згідно зі статтями 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст.615 Цивільного кодексу України)

В статті 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до п. 3.4. кредитного договору, за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню у розмірі 1% (один відсоток) від простроченої суми за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє позичальника від виконання зобов'язань, за порушення яких вона передбачена, і так само не звільняє його від обов'язку понад суму пені у повному обсязі відшкодувати банку збитки, заподіяні невиконанням або неналежним виконанням своїх зобов'язань за договором.

Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5, враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

Як убачається з матеріалів справи та наданих позивачем розрахунків, відповідачем ОСОБА_1 порушено умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту, процентів за користування кредитом та пені, у зв'язку з чим, станом на 03.11.2014 року сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 перед банком позивача складає: 8657,67 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на дату розрахунку заборгованості становить - 112123,29 грн. - заборгованість за кредитом; 1819,36 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на дату розрахунку заборгованості становить - 62414,31 грн. - заборгованість по відсоткам; а також на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір пені (неустойки) має бути зменшений ураховуючи принцип розумності та справедливості, на підставі яких обґрунтовано розрахунок пені, визначений позивачем, керуючись правилами строку позовної давності, судом визначено суму пені, що підлягає до стягнення в сумі 4328,84 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на дату розрахунку заборгованості становить 56061,65 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. (ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України)

Згідно ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5, при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Таким чином, суд вважає безпідставними вимоги позивача про солідарне стягнення кредитної заборгованості та нарахованої неустойки з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки враховуючи умови договору поруки № 490011291-П від 20.09.2006 року та кредитного договору № 490011291 від 20.09.2006 року, пунктом 1.1. якого передбачена дата виконання основного зобов'язання - 20.09.2011 року, керуючись положенням ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України та приймаючи до уваги роз'яснення Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 5, суд визнає поруку відповідачки ОСОБА_2 припиненою з підстав порушення позивачем з дня настання виконання основного зобов'язання шестимісячного строку звернення до поручителя з вимогою про повернення кредитної заборгованості, при цьому судом враховано, що умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягає до частково задоволення, а саме підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 сума простроченої заборгованості по кредиту в розмірі - 230599,25 грн.

Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 551, 553, 554, 559, 611, 625, 629, 1054 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5, ст.ст. 10, 31, 58, 60, 88, 208-210, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованість за кредитним договором № 490011291 від 20.09.2006 року на загальну суму 230599,25 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00 грн., а всього на загальну суму 234253,25 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: