печерський районний суд міста києва
Справа № 757/378/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Гладун Х.А.,

при секретарі - Кулакова І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення коштів за банківськими вкладами,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до з позовом, в якому, просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 122551,88 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладених договорів не виконує взяті на себе зобов'язання щодо повернення коштів депозиту. Враховуючи, що на його звернення щодо повернення суми вкладу та нарахованих процентів, відповідач не відреагував, просить стягнути суму вкладу з відповідача в примусовому порядку.

В судовому засіданні представник позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03.10.2014 між Сторонами було укладено Договір банківського вкладу (депозиту) № 6087 на суму 1705,41 грн., строком до 17.10.2014 р., що автоматично був пролонгований до 12.12.2014 р. із процентною ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 19%.

Згідно п. 1.9 вказаного договору нараховані проценти за Вкладом виплачуються одночасно з поверненням суми вкладу по закінченню строку розміщення вкладу, шляхом зарахування на поточний рахунок НОМЕР_1, що відкритий на підставі Договору про відкриття на обслуговування даного поточного рахунку від 26.08.2014 р.

11.12.2014 р. на підставі п. 1.13 Депозитного договору від 03.10.2014 було подано заяву про повернення банківського вкладу у розмірі 1705,41 грн.

13.12.2014 р. вказана сума було зарахована Відповідачем на поточний рахунок Позивача НОМЕР_1.

Крім того, 25.11.2014 між сторонами було укладеного Договір № 8320 банківського вкладу (депозиту) на суму 123808,27 грн. із процентною ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 21,5 %.

03.12.2014 Позивач звернувся до Відповідача із заявою про дострокове повернення вкладу.

09.12.2014 р. сума депозиту було зарахована Відповідачем на поточний рахунок Позивача НОМЕР_1.

22.12.2014 Позивач звернувся до Відповідача з вимогою про отримання належних йому грошових коштів через касу банку, яка станом на день звернення до суду Відповідачем не задоволена.

Тобто, фактично позивачу було відмовлено у задоволенні його вимог щодо повернення коштів.

Суд вважає таку відмову безпідставною з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово - кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Частина 1 ст. 633 ЦК України дає визначення поняттю публічний договір: публічний договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно з ч. 2 ст. 633 ЦК України умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» клієнт банку - будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку.

Виходячи з вищенаведеного, вкладник за договором банківського вкладу є споживачем послуг банку (клієнт банку), зокрема у сфері залучення коштів на депозитні рахунки. Відповідно захист його прав як споживача регламентовано Законом України «Про захист прав споживачів» та відповідними нормами Цивільного Кодексу України.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Частиною 1 ст. 1058 ЦК України визначається: за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Вимога про повернення коштів позивачем, як зазначалося вище, була направлена до Банку, проте останній свої зобов'язання щодо повернення коштів не виконав.

У справі Zolotas проти Греції (No 2) Європейський суд з прав людини зазначив наступне:

«Суд зазначає, що на підставі ст. 830 Цивільного кодексу, якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід'ємні для банківських операцій і пов'язаним з ними правом.

Суд водночас нагадує, що принцип правової певності притаманний усій сукупності статей Конвенції і є одним з основоположних елементів правової держави».

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності позивачу, відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст. 5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції.

Таке порушення виявилося в наступному:

У ст. 1 Протоколу №1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Цей же принцип закріплено і в ст. 41 Конституції України.

Але, в порушення цих норм, позивач позбавлений права користуватися своїм майном. В даному випадку його майном є грошові кошти, які Банк отримав від позивача на умовах строковості та платності, та до цього моменту не повернув.

Частина 1 ст. 1061 ЦК України визначає, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Згідно виписки по рахунку позивача НОМЕР_1 станом на 22.12.2014 доступно 122551,88 грн.

Оскільки, Банком взяті на себе договірні зобов'язання за укладеними з позивачем договорами не виконані, а тому, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти за Договорами банківського вкладу та нараховані відповідно до їх умов відсотки.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 1058-1061 ЦК України,ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 223 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення коштів за банківськими вкладами - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 122551,88 грн., а також судові витрати в розмірі 1225,52 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя Х.А. Гладун