Справа № 591/8258/14-ц
Провадження № 2/591/528/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2015 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді - Прокудіної Н.Г.

при секретарі - Різніченко Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що відповідач є власницею квартири АДРЕСА_1, але тривалий час не сплачує за надані послуги з теплопостачання, які надавалися позивачем, в зв'язку з чим заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.12.2011 р. по 30.04.2014 р. становить 4941 гривень 55 копійки, яку просить стягнути з відповідача , а також судові витрати, сплачені при зверненні до суду.

Відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом, який мотивує тим, що своїми діями ТОВ "Сумитеплоенерго" спричиняє їй моральної шкоди, оскільки заборгованість перед підприємством у неї відсутня, вона вимушена ходити в судові інстанції, дії відповідача завдають їй стресового стану, підвищується тиск, збільшуються серцеві напади, просить стягнути з ТОВ "Сумитеплоенерго" на її користь моральну шкоду в сумі 5500 грн. та судові витрати по справі, в первісному позові відмовити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" в судовому засіданні позов підтримав повністю, просить його задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просить відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала, оскільки в оборотній відомості за період з 01.12.2011 року по 30.04.2014 року відсутні дані про сплату , проведену нею за спірний період - нараховано 8509, 66 грн., сплачено 8541 грн.41 коп., є переплата та вважає, що заборгованість взагалі відсутня. Просить в позові відмовити за необґрунтованістю.

Суд, заслухавши учасників процесу дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Судом при розгляді справи встановлено, що згідно довідки відповідач є власницею квартири АДРЕСА_1, на думку позивача, за період з 01.12.2011 р. по 30.04.2014 р. заборгованість відповідача вважає, становить 4941 гривень 55 копійки.

З матеріалів справи слідує, що 08.07.2014 року ухвалою Зарічного районного суду м.Суми заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задоволено, судовий наказ від 27.05.2014 року виданий у справі 591/3479/14-ц провадження 2-н /591/770/14 , яким було стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 4941, 55 грн. скасовано (а.с.7).

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 08.02.2010 року позов ТОВ "Сумитеплоенерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено та стягнуто на користь ТОВ "Сумитеплоенерго" суму боргу розміром 1165, 33 грн.. в солідарному порядку (а.с.77).

Сума заборгованості за рішенням суду від 08.02.2010 року була сплачена (а.с.76).

Як вбачається з матеріалів справи заборгованість з оплати послуг за теплопостачання станом на 30.11.2011 року в сумі 2824. 48 грн. була стягнута з ОСОБА_5 судовим наказом Зарічного районного суду м.Суми від 16.12.2011 року (а.с.70).

Ухвалою від 07.02.2012 року наказ Зарічного районного суду м.Суми від 16.12.2011 року у справі № 2-н-3145/2011 , виданого за заявою ТОВ "Сумитеплоенерго" про стягнення з ОСОБА_5 2824 грн. 48 коп. заборгованості з оплати послуг з теплопостачання та 94 грн.10 коп. судових витрат скасовано (а.с.71).

23.08.2012 року ухвалою Зарічного районного суду м.Суми позовну заяву ТОВ "Сумитеплоенерго" до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості залишено без розгляду в зв'язку з письмовою заявою позивача (а.с.72).

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

Отже, правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Відповідно до ст. ст.67, 68 ЖК України, п.18 "Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 р. N 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Отже, обов'язок проводити розрахунок визначено незалежно від наявності договору.

Відповідно до змісту статті 627 ЦК України свобода договорів не є безмежною і у випадках, передбачених актами цивільного законодавства, особа зобов'язана укласти відповідний договір. Такий випадок, зокрема, передбачено пунктом 1 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до якого споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Встановивши, що виконавцем такі послуги надаються, а споживач їх отримує, однак ухиляється від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, який підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, суд за позовом виконавця ухвалює рішення про визнання зазначеного договору укладеним .

В силу ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Свідок ОСОБА_6 пояснила у судовому засіданні, що є заборгованість відповідача перед позивачем.

Однак, відповідачем надано докази сплати заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. (а.с.31-39)

Доказів на підтвердження протилежного позивачем ТОВ "Сумитеплоенерго " суду не надано.

Враховуючи вищезазначене, в задоволенні позовних вимог ТОВ "Сумитеплоенерго " необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а згідно п.2 ч.2 цієї ж статті, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. При цьому відповідно до ч.3 цієї ж статті розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Що стосується заподіяної моральної шкоди, то суд приходить до переконання, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки на підтвердження вимог позивачка ОСОБА_1 за зустрічним позовом не надала жодних доказів, медичних документів, показів свідків, заподіяння їй моральної шкоди, тому не має змоги встановити глибину страждань позивачки.

Тому, в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити, оскільки ОСОБА_1 не надала суду переконливих доказів на підтвердження їх заподіяння.

Керуючись ст. ст. 3,10, 11, 88, 213-215, 218 ЦПК України, ЗУ "Про житлово-комунальні послуги, ЗУ "Про теплопостачання"", ст.1167 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" в задоволенні позовних вимог в повному обсязі за необґрунтованістю.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст виготовлено та підписано 10 березня 2015 року.

Суддя Н.Г.Прокудіна