Справа № 573/1846/15-ц
Номер провадження 2/573/529/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст рішення)

29 жовтня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.,

за участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 01 квітня 2008 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №002-18112-010408, за умовами якого відповідачу відкрито картковий рахунок №8111 в національній валюті України гривні та кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. із встановленням ліміту кредитної лінії на рахунку у розмірі 3 000 грн. Відповідач порушив свої зобовязання щодо своєчасного і в повному обсязі повернення кредитних коштів, внаслідок чого станом на 15 липня 2015 року у нього виникла заборгованість по тілу кредиту в загальній сумі 5 742 грн. 24 коп. Посилаючись на те, що в добровільному порядку відповідач не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів, ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» у судове засідання не зявився, одночасно з позовом подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує (а. с. 2 зворотна сторона).

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити ПАТ «Дельта Банк» у задоволенні позовних вимог про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором, яка утворилася станом на 29 травня 2015 року, у звязку з пропуском встановленого законом строку позовної давності (а. с. 26).

Заслухавши відповідача ОСОБА_1, повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

У відповідності до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що на підставі кредитного договору №002-18112-010408 від 01 квітня 2008 року, укладеного між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і ОСОБА_1, позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 30 000 грн., встановивши на день укладання цього договору ліміт кредитування в сумі 3 000 грн. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно та не може перевищувати загальної суми кредитної лінії. Перегляд та/або зміна ліміту кредитної лінії/загального розміру кредитної лінії здійснюється у відповідності до внутрішніх процедур банку та умов цього договору. Банк самостійно не більше одного разу на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода до цього договору про зміну ліміту кредитної лінії/загального розміру кредитної лінії сторонами не складається. Інформація щодо зміни ліміту кредитної лінії (загального розміру кредитної лінії та строків уведення в дію зазначаються клієнту у щомісячній виписці та/або текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону (п. 1.3 договору).

У відповідності до п. 3.6 вказаного кредитного договору держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються в тарифах. Обовязковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов тарифів до складу ОМП можуть включатись інші платежі (а. с. 3).

Згідно з тарифами на обслуговування платіжних карток «Vissa Clasic» тарифний пакет «Vissa Класичний», затвердженими рішенням тарифного комітету ТОВ «Комерційний банк «Дельта» протокол №16 від 03 серпня 2007 року, з якими ОСОБА_1 ознайомлений під розпис, процент за користування кредитною лінією складає 29,90% річних та сплачується у день поповнення карткового рахунку. Процент на позитивний залишок складає 1% річних, сплачується у день, що слідує за днем нарахування, перераховується на картковий рахунок. Процент за недозволений овердрафт 90% річних, сплачується у день поповнення карткового рахунку. Включається в ОМП. Штраф за прострочену заборгованість обовязкового мінімального платежу (ОМП) складає 0,01%, але не менше та/або не більше 50 грн. за кожен факт прострочення, нараховується щомісячно, на суму непогашеної частки обовязкового мінімального платежу (ОМП) з дати прострочення (15 числа) та сплачується у день поповнення карткового рахунку. Включається в ОМП (а. с. 5 ).

Укладений між сторонами у справі кредитний договір №002-18112-010408 від 01 квітня 2008 року не суперечить вимогам діючого цивільного законодавства. Після досягнення згоди по всім істотним умовам він був підписаний сторонами в справі.

Факт виконання банком зобовязань по кредитному договору в частині надання ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується матеріалами справи і відповідачем не оспорюється.

З наданого ПАТ «Дельта Банк» розрахунку, який не суперечать умовам кредитного договору №002-18112-010408 від 01 квітня 2008 року, вбачається, що станом на 15 липня 2015 року у відповідача мається заборгованість за кредитним договором у сумі 5 817 грн. 24 коп., з яких: 5 742 грн. 24 коп. заборгованість по тілу кредиту та 75 грн. пеня.

З позовом до відповідача про стягнення заборгованості по пені ПАТ «Дельта Банк» не звертався. (а. с. 6).

Наведене вище свідчить про те, що відповідач належним чином не виконав свої зобовязання перед банком за означеним вище кредитним договором, у звязку з чим у нього утворилась заборгованість, розмір якої обєктивно підтверджується матеріалами справи.

В той же час суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №002-18112-010408 від 01 квітня 2008 року задоволенню не підлягають у повному обсязі. До такого висновку суд приходить, враховуючи наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони встановили як строк дії договору до повного виконання зобовязань за кредитним договором (п. 5.2 кредитного договору) так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів (п. 3.6 кредитного договору).

Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

У відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина пята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судом установлено, що згідно з умовами кредитного договору (п. 3.6) позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами).

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником щомісячно частинами, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань.

Як вбачається з розрахунку, основна заборгованість по кредиту у ОСОБА_1 утворилась із 29 травня 2009 року. Сплативши у листопаді 2009 року 225 грн. пені, відповідач фактично припинив виконувати свої зобовязання за кредитним договором із 01 грудня 2009 року (а. с. 6).

Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позивач пропустив встановлений законом строк звернення до суду з даним позовом, у звязку з чим позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 253, 254, 256, 257, ст. 261, ч. 4 ст. 267, 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530, ст. 599, ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049, ст. 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 11, 57, 58, 60, 64, 88, 174, 209, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

Справа № 573/1846/15-ц

Номер провадження 2/573/529/15

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна і резолютивна частина)

29 жовтня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.,

за участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Зважаючи на складність справи, для складання повного тексту рішення необхідний тривалий час, а тому суд вирішив проголосити його вступну та резолютивну частину.

Повний текст рішення буде виготовлений протягом пяти днів з дня проголошення вступної і резолютивної частини рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: