Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №310/334/15-ц Головуючий у 1 інстанції Полянчук Б.І.
Провадження № 22-ц/778/4582/15 Суддя-доповідач Дзярук М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.,

Суддів: Дзярука М.П.,

Трофимової Д.А.,

При секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Бердянської районної державної адміністрації на заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 травня 2015 року у справі за позовом Бердянської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі головного управління Держземагенства у Запорізькій області до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації, визнання недійсним державного акту, зобов'язання зробити дію, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року Бердянська міжрайонна прокуратура в інтересах держави в особі головного управління Держземагенства у Запорізькій області звернулася до суду з позовом до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_3, про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації, визнання недійсним державного акту, зобов'язання зробити дію.

В позові зазначала, що проведеною прокурорською перевіркою встановлено, що розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації № 441 від 17.07.2012 року «Про передачу гр. ОСОБА_3 у власність земельної ділянки на території Новопетрівської сільської ради» затверджено проект відведення земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1 га, розташовану на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району для індивідуального дачного будівництва. На підставі зазначеного розпорядження ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, кадастровий номер НОМЕР_2.

Проект відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва ОСОБА_3 погоджено та затверджено з порушенням водного та земельного законодавства.

На підставі постанови прокурора від 08.12.2014 року, винесеної в межах кримінального провадження № 0005963 приватним підприємством «Азовгеопроект» проведено геодезичне дослідження розташування спірної земельної ділянки відносно урізу води Азовського моря. Результати вказаного дослідження оформлено у вигляді ситуаційної схеми, відповідно до якої виділена ОСОБА_3 земельна ділянка знаходиться на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району в межах визначеної ст..88 Водного Кодексу України двокілометрової зони прибережної захисної смуги Азовського моря, а саме на відстані 541 м від урізу Азовського моря.

Відповідно до листів Управління Держземагенства у Бердянському районі від 31.12.2014 року та Новопетрівської сільської ради від 02.12.2014 року проект встановлення прибережної захисної смуги розроблений та затверджений лише на території с. Куликівське Новопетрівської сільської ради. За межами населених пунктів на території Новопетрівської сільської ради проект становлення прибережної захисної смуги не розроблений та не затверджений.

Спірна земельна ділянка була передана у приватну власність в порушення ст.ст. 85, 90 ВК України та ст. 59 ЗК України.

У затвердженому оскаржуваним розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації № 441 від 17.07.2012 року проекті землеустрою розміри і межі прибережної захисної смуги Азовського моря не враховано, що унеможливлює відведення такої земельної ділянки в силу ст..88 Водного Кодексу України та п. 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 5 листопада 2004 року № 434, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.11.2004 року.

Бердянською райдержадміністрацією при прийнятті розпорядження № 441 від 17.07.2012 року порушено вимоги земельного та водного законодавства, що вказує на протиправність дій Бердянської райдержадміністрації.

Посилаючись на зазначені обставини прокурор просив суд визнати незаконними та скасувати розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації № 441 від 05.03.2010 року «Про передачу ОСОБА_3 у власність земельної ділянки на території Новопетрівської сільської ради»; визнати недійсним державний акт на право власності НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 0,1 га, виданий на ім'я ОСОБА_3 для індивідуального дачного будівництва на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району; зобов'язати ОСОБА_3 повернути зазначену вище земельну ділянку Головному управлінню Держземагенства у Запорізькій області.

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 травня 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсним та скасовано розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації № 441 від 05.03.2010 року «Про передачу ОСОБА_3 у власність земельної ділянки на території Новопетрівської сільської ради».

Визнано недійсним державний акт на право власності НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 0,1 га, виданий на ім'я ОСОБА_3 для індивідуального дачного будівництва, розташовану за адресою: Запорізька область, Бердянський район, Новопетрівська сільська рада , за межами населеного пункту.

Зобов'язано ОСОБА_3 повернути земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Бердянський район, Новопетрівська сільська рада, за межами населеного пункту, межі якої визначені в державному акті на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, виданому ОСОБА_3., Головному управлінню Держземагенства у Запорізькій області.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 червня 2015 року заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Бердянська районна державна адміністрація звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із доведеності того, що передача у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,1000 га, розташовану на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району для індивідуального дачного будівництва, яка відноситься до земель рекреаційного призначення, була здійснена в порушення порядку, визначеного земельним, водним та містобудівним законодавством.

Як установлено судом, розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації №441 від 17.07.2012р. "Про передачу гр.. ОСОБА_3 у власність земельної ділянки на території Новопетрівської сільської ради» було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр.. ОСОБА_3 для індивідуального дачного будівництва за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення (район вул.. Приморська) на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району, за межами населеного пункту, переведено земельну ділянку (землі запасу) загальною площею 0,1000 га із земель сільськогосподарського призначення в землі рекреаційного призначення державної власності, передано безоплатно у власність гр.. ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,10000 га, в тому числі: забудовані землі, для індивідуального дачного будівництва за рахунок земель рекреаційного призначення державної власності, яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району, за межами населеного пункту.

На підставі зазначеного розпорядження ОСОБА_3 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1.

Відповідно до положень статей 19, 20 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі: землі житлової та громадської забудови й землі водного фонду; віднесення їх до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання відповідно до статті 21 ЗК України недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною тощо.

Статтею 4 ВК України, пунктом "б" частини першої статті 58 ЗК України визначено, що до земель водного фонду належать, зокрема, землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів.

Крім того, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоч і не розташований водний фонд, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню водного фонду.

За положеннями статті 60 ЗК України та статті 88 ВК України (у редакціях, які були чинними на час виникнення правовідносин) уздовж морів та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів установлюється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води.

Розмір та межі прибережної захисної смуги вздовж морів та навколо морських заток і лиманів установлюються за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів - з урахуванням містобудівної документації.

Крім того, за положеннями частини четвертої статті 88 ВК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення правовідносин) у межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням конкретних умов, що склалися.

Згідно з пунктом 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 5 листопада 2004 року №434, у разі відсутності землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо прибережних захисних смуг водних об'єктів, природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку з урахуванням конкретної ситуації.

Таким чином, землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на які розповсюджується окремий порядок надання та використання.

Згідно з пунктом "ґ" частини третьої статті 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до положень частини четвертої статті 59 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час прийняття рішення про надання земельної ділянки у власність) громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду земельні ділянки прибережних захисних смуг можуть передаватися лише на умовах оренди для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Отже, за змістом наведених норм права землі в межах двох кілометрів прибережних захисних смуг уздовж морів не могли передаватись у власність громадян, оскільки є землями водного фонду України.

Крім того, відповідно до пунктів 5, 10 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня1996 року №486, розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно технічної документації, а на землях міст і селищ міського типу розмір водоохоронної зони, як і прибережної захисної смуги, встановлюється відповідно до існуючих на час встановлення водоохоронної зони конкретних умов забудови.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягають обов'язковій державній експертизі, зокрема проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок водного фонду, оздоровчого та рекреаційного призначення.

З огляду на системний аналіз положень вищенаведених норм законодавства при наданні в користування земельних ділянок навколо водних об'єктів, у разі відсутності землевпорядної документації (документації із землеустрою, проекту землеустрою) та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо прибережних захисних смуг водних об'єктів, збереження водних об'єктів повинно бути досягнуто шляхом урахування нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку, з урахуванням конкретної ситуації.

З огляду на викладене, встановивши, що спірна земельна ділянка розташована на відстані 541 м від урізу води Азовського моря, суд першої інстанції правильно виходив із того, що спірна земельна ділянка належить до земель водного фонду, є прибережною захисною смугою, зміна її цільового призначення в установленому законом порядку здійснена не була, а тому її передано у власність ОСОБА_3 для індивідуального дачного будівництва неправомірно. Крім цього, спірна земельна ділянка розпорядженням була віднесена до земель рекреаційного призначення, тому ст. 9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" та ч.9 ст.118 ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачена обов'язкова державна експертиза землевпорядної документації при її виділенні. Однак експертиза проведена не була.

Оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Таким чином, у разі встановлення судом неправомірного отримання особою земельної ділянки або отримання її з непередбачених законом підстав особа не набуває права власності на неї.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що під час винесення розпорядження головою Бердянської районної державної адміністрації від 17.07.2012р. грубо порушено вимоги чинного на той час законодавства в частині підстав та порядку надання земельної ділянки у власність відповідачу ОСОБА_3, а тому розпорядження є незаконним, державний акт на право приватної власності на земельну ділянку підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка поверненню Головному управлінню Держземагенства у Запорізькій області.

Доводи апеляційної скарги є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а лише відображають позицію, висловлену апелянтом у запереченнях на позов прокурора і яку він вважає такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для скасування рішення та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Бердянської районної державної адміністрації - відхилити.

Заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 травня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: