Провадження № 2/127/6071/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2015 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника 3-ї особи та відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку Вінницької обласної філії, за участю третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» про визнання іпотеки такою, що припинена,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_3 з позовом до Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку Вінницької обласної філії, за участю третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» про визнання іпотеки такою, що припинена.

Позовну заяву мотивовано тим, що 23.10.2007р. між ОСОБА_4 та АКБ СP «Укрсоцбанк» в особі Вінницької обласної філії було укладено Договір кредиту №050/25-1201/1 на суму 370000,00 грн.

В забезпечення виконання зобовязань за Договором кредиту №050/25-1201/1 між Банком та ОСОБА_3 23.10.2007р. укладено іпотечний договір №050/1-1111, посвідчений приватним нотаріусом ВМНО ОСОБА_5 за реєстровим №3067 та передано в іпотеку Банку цокольне приміщення №245 загальною площею 58,4 кв. м., що знаходиться за адресою м. Вінниця, Хмельницьке шосе,53.

Крім того, 14.04.2008 року ОСОБА_4 та АКБ СР «Укрсоцбанк» в особі Вінницької обласної філії укладено Договір кредиту №050/25-1475/1 на суму 300000,00 грн. В забезпечення виконання зобовязань за Договором кредиту №050/25-1475/1 між Банком та ОСОБА_3 14.04.2008р. укладено іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом ВМНО ОСОБА_5 за реєстровим №526 та передано в іпотеку Банку цокольне приміщення №245 загальною площею 58,4 кв. м., що знаходиться за адресою м. Вінниця, Хмельницьке шосе,53. Цокольне приміщення №245 загальною площею 58,4 кв. м., що знаходиться за адресою м. Вінниця, Хмельницьке шосе,53 належить позивачці на праві приватної власності на підставі свідоцтва про власність №52 від 07.07.1997р.

Позивач на момент укладення вищезазначених договорів перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 та мали спільну дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1. 03.03.2010 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 припинено. 28.09.2010 року ОСОБА_4 помер. Позивачка неодноразово повідомляла банк про смерть позичальника та надала копію свідоцтва про смерть. По даний час банк не предявив вимоги до спадкоємців у встановлений законодавством строк, хоча і був повідомлений про осіб, які виявили намір вступити у спадщину. За таких обставин правонаступництво за кредитними договорами померлого ОСОБА_4 не відбулося, а тому основне зобовязання є припиненим, а відповідно припиняються і похідні від основного зобовязання іпотечні договори. Просила суд визнати іпотечні договори припиненими та зняти заборони відчуження.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав за обставин викладених в позові, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволені позовних вимог, надав суду заяву про застосування строку позовної давності. Зазначивши, що позичальник ОСОБА_4 помер 28.09.2010 року, а отже строк на позов з обставинами на які посилається позивач почалися з 28.09.2010 року та діяли по 2013 рік.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобовязань.

При розгляді справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 23.10.2007р. між ОСОБА_4 та АКБ СP «Укрсоцбанк» в особі Вінницької обласної філії було укладено Договір кредиту №050/25-1201/1 на суму 370000,00 грн. В забезпечення виконання зобовязань за Договором кредиту №050/25-1201/1 між Банком та ОСОБА_3 23.10.2007р. укладено іпотечний договір №050/1-1111 посвідчений приватним нотаріусом ВМНО ОСОБА_5 за реєстровим №3067 та передано в іпотеку Банку цокольне приміщення №245 загальною площею 58,4 кв. м., що знаходиться за адресою м. Вінниця, Хмельницьке шосе,53 (а.с.7-8).

Крім того, 14.04.2008 року ОСОБА_4 та АКБ СР «Укрсоцбанк» в особі Вінницької обласної філії укладено Договір кредиту №050/25-1475/1 на суму 300000,00 грн. В забезпечення виконання зобовязань за Договором кредиту №050/25-1475/1 між Банком та ОСОБА_3 14.04.2008р. укладено іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом ВМНО ОСОБА_5 за реєстровим №526 та передано в іпотеку Банку цокольне приміщення №245 загальною площею 58,4 кв. м., що знаходиться за адресою м. Вінниця, Хмельницьке шосе,53 (а..с 9-10).

Цокольне приміщення №245 загальною площею 58,4 кв. м., що знаходиться за адресою м. Вінниця, Хмельницьке шосе,53 належить позивачці на праві приватної власності на підставі свідоцтва про власність №52 від 07.07.1997р.(а.с. 12).

03.03.2010 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 припинено відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-АМ № 058585(а.с. 16).

Позичальник ОСОБА_4 помер 28.09.2010 року, що підтверджується свідоцтвом серії 1-АМ № 186856 (а.с. 17).

Відповідно до довідки № 262/02-14 від 31.03.2011 року третьої Вінницької державної нотаріальної контори, спадкоємцем ОСОБА_4 в рівних частках кожний є: дочка ОСОБА_7 та син ОСОБА_6 (а.с. 18).

Таким чином спадкоємцем майна ОСОБА_4 не є ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека є окремим видом застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. В силу іпотеки іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Підстави припинення іпотеки передбачені ст. 17 Закону України «Про іпотеку», відповідно до змісту якої іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Ст.593 ЦК, яка є загальною нормою права /з огляду на те, що іпотека - це окремий вид застави/ також не передбачено такої підстави для припинення іпотеки як смерть боржника за основним зобов»язанням. Зокрема, ця стаття визначає, що застава припиняється у разі: припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізації предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Таким чином, як положеннями Цивільного кодексу, які в даному випадку можуть бути застосовані як загальні норми права, так і спеціальним законом не встановлено такої підстави припинення іпотеки, як смерть боржника у зобов»язанні, забезпеченому іпотекою.

Згідно із частиною п'ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінченнястроку дії іпотечного договору.

Відповідно до статті 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до вимог ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Оскільки між сторонами АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 виникли кредитні правовідносини, зобов»язання боржника ОСОБА_4 не є нерозривно пов»язаними з його особою, тому у зв»язку зі смертю останнього не припиняються і покладаються на спадкоємців, що прийняли спадщину, причому, це не тягне за собою зміну умов і обсягу відповідальності, оскільки до складу спадщини входять всі права і обов»язки, що належали спадкодавцю.

Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (пункт 5 статті 1219, стаття 1282 ЦК України).

Таким чином, основне зобов»язання не припинене, тому іпотека є дійсною.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов'язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Крім того, за змістом ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі і в порядку спадкування, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обовязки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Тобто, у разі переходу іпотечного майна до спадкоємців, іпотека є дійсною для набувача цього майна.

В даному ж випадку правовий статус іпотечного майна не змінився і за АКБ СР «Укрсоцбанк» зберігається право задоволення кредиторських зобов»язань по даному кредитному договору за рахунок іпотечного майна.

Крім того, позивачка, не будучи спадкоємцем ОСОБА_4, не є належним позивачем за даним позовом в розумінні ст. 1281 ЦК України.

Щодо заявленого представником відповідача та третьої особи клопотання про застосування до даного спору строків давності, то суд зазначає про наступне.

Наслідки пропущення строку позовної давності можуть бути підставою для відмови у позові, лише коли суд прийде до висновку про обґрунтованість вимог позову. Одночасна відмова у позові по суті вимог та у звязку з пропуском позовної давності є недопустимою, на що також звертає увагу Пленум Верховного Суду України у п. 11 Постанови від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі».

На підставі Закону України «Про іпотеку» ст.ст. 575, 1281 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_3 до Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку Вінницької обласної філії, за участю третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» про визнання іпотеки такою, що припинена - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення суду може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів з моменту проголошення рішення суду.

Суддя: