І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2015 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області у складі :
головуючого судді Рогозіна С.В.,
при секретарі Якимчук І.В.
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на проживання в квартирі № 139, котра знаходиться по вул. Млинівська, 41 в м. Рівне.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що позивач є власницею квартири № 139, що розташована в м. Рівне по вул. Млинівська, 41. Разом з нею в даній квартирі проживала та зареєстрована на правах члена сімї її дочка ОСОБА_2 Однак після закінчення навчання в Острозькій національній академії, остання вийшла заміж та виїхала із своїм чоловіком на заробітки у невідомому напрямку не знявшись із реєстрації. За місцем реєстрації ОСОБА_2 не проживає більше чотирьох років, місце її проживання позивачу не відоме, на її дзвінки з проханням приїхати та знятися із реєстрації не реагує. А останнім часом змінила телефонний номер та взагалі обірвала будь-який зв'язок. Формальна приписка відповідача в квартирі створює ОСОБА_1 додаткові затрати на комунальні послуги та позбавляє можливості отримати субсидію на оплату комунальних послуг, а також вільно розпоряджатися своєю власністю. Будь-яких витрат за комунальні послуги відповідач не несе.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задоволити, у звязку із неявкою відповідача не заперечувала щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася шляхом розміщення оголошення в газеті «Вісті Рівненщини» № 40 (1934) від 09 жовтня 2015 року.
Суд, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, зі згоди позивача, вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1, що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 497340 виданого Виконавчим комітетом Рівненської міської ради 28.02.2007 року.
З будинкової книги для реєстрації громадян, проживаючих ІНФОРМАЦІЯ_1 квартирі № 139 по вулиці Млинівській в м. Рівному, вбачається, що у вказаному помешканні, окрім позивача ОСОБА_1 зареєстровані ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2.
Як встановлено з пояснень позивача відповідач ОСОБА_2 після закінчення навчання в Острозькій національній академії вийшла заміж та виїхала із своїм чоловіком на заробітки у невідомому напрямку. За місцем реєстрації відповідач не проживає більше чотирьох років, де вона проживає на даний час позивачу не відомо.
Факт не проживання відповідача у вказаному помешканні підтверджується показами свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які були допитані в судовому засіданні.
На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
ОСОБА_1, у відповідності до ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод в користуванні своєю власністю.
Аналізуючи докази по справі у сукупності, суд вважає доведеним факт тривалого не проживання відповідача у вказаному помешканні. Поважних причин її відсутності за місцем реєстрації із досліджених судом доказів встановлено не було, а тому її слід вважати такою, що втратила право на користування житлом. Крім цього, реєстрація відповідача у належній позивачу квартирі порушують права останньої, як власника.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 243,60 грн. сплаченого нею судового збору.
На підставі ст.ст. 72 ЖК України, ст. 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226, 233 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволити повністю.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 139 в будинку № 41 по вул. Млинівській в м. Рівне.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243,60 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.В. Рогозін