Номер провадження 2/631/382/15
Номер справи 631/669/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року смт ОСОБА_1

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Ю.М. Покальчука

при секретарі О.В. Євсюковій

розглянув у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

В Нововодолазький районний суд Харківської області звернулася з позовом ОСОБА_2, в якому зазначила, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5, який помер 13 серпня 1994 року. До складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5, входить житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, сел. Бірки, вул. Кірова, 36. Мати позивача, ОСОБА_3, відповідач по справі, мала право на обовязкову частку у спадщині, фактично прийняла її, однак не маючи наміру приймати спадщину в шестимісячний термін з моменту смерті ОСОБА_5 не звернулася до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття обовязкової частки спадщини. Відповідач по справі, ОСОБА_4, також спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_5 спадщину за заповітом фактично не прийняла та не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведене, позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 на житловий будинок, який входить до складу спадщини.

Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач надала до суду заяву, в якій просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, слухання справи провести без її участі.

Відповідач по справі, ОСОБА_3, в наданій до суду заяві просила слухання справи провести без її участі, зазначила про визнання позову та відсутність заперечень проти його задоволення.

Відповідач по справі, ОСОБА_4, надала до суду заяву, в якій зазначила про визнання позову, відсутність заперечень проти його задоволення та просила слухання справи провести без її участі.

Суд, розглянув заяви позивача та відповідачів по справі, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Батько позивача, ОСОБА_5, помер 13 серпня 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ВЛ №301034, виданим Бірківською селищною радою Нововодолазького району Харківської області, актовий запис №22.

Судом встановлено, 20 листопада 1990 року, ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений заступником голови виконавчого комітету Бірківської селищної ради Нововодолазького району Харківської області, зареєстрований в реєстрі за №118, яким заповів все своє майно де б таке не було та з чого б воно не складалося, в тому числі: житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, сел. Бірки, вул. Кірова, 36 своїм дітям: ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в рівних частинах кожному.

Суд зазначає, відповідно до довідки виконавчого комітету Бірківської селищної ради Нововодолазького району Харківської області №139 від 24 березня 2015 року ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Проживав разом з дружиною, ОСОБА_3.

Судом встановлений родинний зв'язок між позивачем, її батьком, матірю ОСОБА_3 та сестрою ОСОБА_4, відповідачами по справі.

Судом встановлено, до складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5, входить житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, сел. Бірки, вул. Кірова, 36. Згідно договору купівлі-продажу від 04 травня 1971 року посвідченого нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори, зареєстрованого за №357, вищезазначений житловий будинок належав ОСОБА_5 В технічному паспорті, виготовленому КП Нововодолазьке АІБ станом на 16 квітня 2015 року, зазначені житловий будинок літера А-1, загальною площею 39,8 квадратних метрів, житловою площею 18,8 квадратних метрів, веранда літери а, б, тамбур літера а1, ґанок літера а2, літня кухня літера Б, сарай літери б1, Г, Д, вбиральня літера Г, погріб літера В, баня літера Е, вбиральня літера Ж, огорожа літера N, хвіртка літера N1, розташований за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, смт Бірки, вул. Кірова, 36.

Відповідно до статті 534 ЦК Української РСР позивач та відповідач по справі, ОСОБА_4 є спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_5

Судом встановлено, в шестимісячний термін з моменту смерті ОСОБА_5 позивач не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини через юридичну необізнаність, вважала що прийняла спадщину фактично, оскільки правовстановлюючі документи на вищезазначений житловий будинок знаходилися у неї з моменту смерті батька. Мати позивача, ОСОБА_3, відповідач по справі мала право на обовязкову частку у спадщині відповідно до ст. 535 ЦК Української РСР, фактично прийняла її, однак не маючи наміру приймати спадщину в шестимісячний термін з моменту смерті ОСОБА_5 не звернулася до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття обовязкової частки спадщини.

Судом встановлено, інші спадкоємці за заповітом, ОСОБА_6, який помер 17 листопада 2014 року, та ОСОБА_4, відповідач по справі, спадщину за заповітом фактично не прийняли та не зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.548 ЦК України /1963 р./ для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцям з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК України /1963 р./ визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

В п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983 р. №4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» зазначено, якщо в шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Судом встановлено, на заяву позивача державному нотаріусу Нововодолазької Державної нотаріальної контори Харківської області про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 на зазначений в позові житловий будинок позивач отримала відмову (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №309 від 21.04.2015 року) в звязку з тим, що ОСОБА_3, дружина спадкодавця, мала право на обовязкову частку у спадщині, фактично прийняла її, однак не маючи наміру приймати спадщину в шестимісячний термін з моменту смерті ОСОБА_5 не звернулася до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття обовязкової частки спадщини.

Судом перевірено, інших спадкоємців, які б фактично прийняли спадщину чи звертались до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 немає.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, одним із способів якого є встановлення фактів, які мають юридичне значення.

Згідно ст.16 ЦК України /2004 р./ - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права.

Відповідно до частини першої статті 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Враховуючи заяви, що надані відповідачами по справі про визнання позову та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено, позивач прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5, який помер 13 серпня 1994 року, відповідач по справі, ОСОБА_3, не маючи наміру приймати спадщину в шестимісячний термін з моменту смерті чоловіка не звернулася до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття обовязкової частки спадщини через юридичну необізнаність, відповідач по справі, ОСОБА_4, спадщину за заповітом фактично не прийняла та не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у звязку з чим суд вважає за доцільне визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок згідно позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 3, 5-11, 57-66, 114, 130, 159, 174, 175, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 534, 535, 548, 549, 562 ЦК України /1963 Р./, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, який помер 13 серпня 1994 року, на житловий будинок літера А-1, загальною площею 39,8 квадратних метрів, житловою площею 18,8 квадратних метрів, веранда літери а, б, тамбур літера а1, ґанок літера а2, літня кухня літера Б, сарай літери б1, Г, Д, вбиральня літера Г, погріб літера В, баня літера Е, вбиральня літера Ж, огорожа літера N, хвіртка літера N1, розташований за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, смт Бірки, вул. Кірова, 36.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області в 10-денний строк з дня його проголошення через Нововодолазький районний суд Харківської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Покальчук Ю.М.