У х в а л а

іменем україни

21 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,
суддів:Журавель В.І., Хопти С.Ф.
Черненко В.А.Штелик С.П.,
розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відстрочку виконання заочного рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 15 січня 2013 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про звернення стягнення на нерухоме майно, виселення, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до суду із вказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що заочним рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківсьуої області від 15 січня 2013 року, частково зміненим рішенням апеляційного суду Харківської області від 13 листопада 2013 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки - належну ОСОБА_6 трикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Посилаючись з урахуванням уточнень на положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», заявники просили суд відстрочити виконання судового рішення у порядку, що передбачений ст. 373 ЦПК України.

Ухвалою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 22 квітня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відстрочку виконання заочного рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 15 січня 2013 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про звернення стягнення на нерухоме майно, виселення.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19 травня 2015 року скасовано ухвалу Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 22 квітня 2015 року.

Постановлено нову ухвалу, якою відстрочено виконання заочного рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 15 січня 2013 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про звернення стягнення на нерухоме майно, виселення до втрати чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та залишити в силі судове рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає відхиленню на таких підставах.

Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно зі ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 15 січня 2013 року, частково зміненим рішенням апеляційного суду Харківської області від 13 листопада 2013 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HAR0GL01270067 від 17 вересня 2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - належну ОСОБА_6 трикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Згідно з п. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до суду із заявою про відстрочку виконання заочного рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 15 січня 2013 року, частково зміненого рішенням апеляційного суду Харківської області від 13 листопада 2013 року, у зв'язку із тим, що на правовідносини пов'язані зі зверненням стягнення на спірну квартиру поширюються положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» і це є підставою для відстрочення відповідного судового рішення.

23 січня 2015 року державним виконавцем відділу ДВС Куп'янського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2023/2025/2012 від 20 березня 2014 року, виданого Куп'янським міськрайонним судом Харківської області про виселення ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 із квартири АДРЕСА_1.

Посилаючись на положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», заявники просили суд відстрочити виконання судового рішення у порядку, що передбачений ст. 373 ЦПК України, оскільки питання їх виселення зі спірної квартири безпосередньо пов'язане із процедурою звернення стягнення на це майно та його реалізації, тобто з діями, на які поширюється мораторій згідно з положеннями указаного Закону.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для відстрочення виконання заочного рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 15 січня 2013 року відсутні і заявниками не надано доказів необхідності застосування такого відстрочення.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції й постановляючи нову ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив із того, що квартира АДРЕСА_1 є постійним місцем проживання ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, загальна площа квартири складає 68 кв.м, відомості про наявність у відповідачів іншого нерухомого житлового майна відсутні і вказана квартира є предметом іпотеки на забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, наданим в іноземній валюті, а тому виконання рішення у даній справі необхідно відстрочити на підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» до моменту втрати чинності вказаним Законом.

До такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції, оскільки згідно з положеннями ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а тому, з урахуванням фактичних обставин справи, у суду апеляційної інстанції були підстави дійти висновку про те, що вимоги заяви підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом апеляційної інстанції допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які давали б підстави для скасування оскарженого судового рішення, а фактично зводяться до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду з їх оцінки, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

За таких обставин, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що ухвала апеляційного суду Харківської області від 19 травня 2015 року відповідає вимогам закону й підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник
Судді:В.І. Журавель
С.Ф. Хопта
В.А. Черненко
С.П. Штелик