Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/2796/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Жукова О.Є.
Провадження № 22-ц/778/5537/15 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Бєлки В.Ю.

Суддів Онищенка Е.А.

Воробйової І.А.

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний Банк України», про повернення депозиту, нарахованих відсотків, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Державний ощадний Банк України», про повернення депозиту, нарахованих відсотків.

В обґрунтування позову зазначала, що 31.03.2014 року вона уклала з Банком договір на вклад «Динамічний» на загальну суму 57000 грн. Строк повернення депозиту 29.06.2014 року.

Після закінчення строку дії договору вона звернулась до Банку з вимогою повернути депозит та відсотки, проте їй було відмовлено.

Вважає, що відповідач повинен також сплатити інфляційні втрати та три відсотки річних за несвоєчасне виконання зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене просила суд стягнути з ПАТ «Державний ощадний Банк України» на її користь кошти за договором на вклад «Динамічний» від 31.03.2014 року в розмірі 78327 грн.; 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 1425 грн. та інфляційні втрати в сумі 17442 грн.; стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 серпня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Встановлено, що згідно наданого позивачем договору № 115 на вклад «ДИНАМІЧНИЙ» для фізичної особи , сторонами в якому зазначено AT «Ощадбанк» та ОСОБА_3, згідно п.1.1. якого вкладник вносить , а Банк приймає на вкладний рахунок на умовах договору кошти в сумі 57 000 гривень. Процентна ставка за договором складає 17,5 % річних, строк дії до 29 червня 2014 року .

Вказаний договір скріплений печаткою банку , однак підписи сторін в ньому відсутні, що підтверджено оригіналом договору , який був оглянутий у суровому засіданні. Також, до вказаного договору долучена квитанція № 3 від 31 березня 2014 року про внесення позивачем готівки до каси банку в сумі 57 000 гривень. Вказана квитанція також скріплена печаткою Банку, однак підписи сторін в ній відсутні (а.с.9-10,11).

Випискою з рахунку ОСОБА_3 встановлено, що будь-які кошти 31 березня 2014 року з рахунку позивача не знімалися та не переводилася ( а.с.108-116).

Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені в ч. ч. 1 - 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Поряд із цим, згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Частина 2 ст. 1059 ЦК України визначає, що в разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 1059 ЦК України, п. 1.4 Положення, письмова форма договору банківського вкладу (депозиту) вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки (сертифіката) чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту, які, у свою чергу, є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

З огляду наведеного судова колегія вважає, що суд дійшов до правильного висновку, що договір наданий ОСОБА_3 є нікчемним та не створює будь-яких правових наслідків для сторін.

Судова колегія вважає, що без наявності належно оформленого договору банківського вкладу, задовольнити вимоги позивачки в обраний нею спосіб захисту неможливо.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 серпня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: