У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковалевича С.П.

суддів: Демянчук С.В., Шеремет А.М.

секретар судового засідання - Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 03 серпня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Перевіривши докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 03 серпня 2015 року в позові ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

Вважаючи дане рішення незаконним через порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, ПАТ КБ «Приватбанк» подало на нього апеляційну скаргу.

На обґрунтування скарги вказує, що докази, що взято судом першої інстанції в підтвердження неотримання відповідачем кредиту (звернення відповідача до Костопільського РУ ГУМВС України про те, що невстановлена особа зняла кошти з карти) є недостатнім доказом, що не дозволяє дійти достовірного висновку про існування факту, у підтвердження якого воно зібрано. Позивач довів свої позовні вимоги, оскільки надав суду копії документів та розрахунки.

Вважає, що при укладенні спірного кредитного договору між позивачем та відповідачем, вимоги ст.ст. 207, 1055 ЦК України виконані: договір укладено в письмовій формі й підписаний сторонами. Кредитний договір недійсним не визнавався, почеркознавча експертиза не проводилася, а отже, відповідачем не доведено, що це не він підписав договір.

Посилаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 04.09.2006р. між ПАТ КБ „Приватбанк" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг.

Відповідно до умов договору ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою 36 % на рік за користування кредитом.

На виконання вказаного договору банк відкрив кредитний рахунок ОСОБА_1, оформив та видав їй платіжну картку № 056066 та ПІН -код до неї.

В період з 15 по 16 квітня 2013 року з кредитного рахунку ОСОБА_1 здійсненні операції з отримання готівкових коштів з платіжної картки на загальну суму 7800 грн., які були здійснені в м. Дніпропетровськ тоді як ОСОБА_1 в цей час знаходилася біля хворого чоловіка ОСОБА_2 МШД в ОПЛ с. Орлівка Костопільського району Рівненської області(а.с. 65, 97).

Після виявлення зняття коштів з кредитного рахунку 24.04.2013р. ОСОБА_1 негайно, в той же день заблокувала картку, повідомила про це ПАТ КБ „Приватбанк" та звернулася з відповідною заявою до Костопільського УМВС України.

За наведених обставин, суд першої інстанції правильно, керуючись ст. 1073 ЦК України, ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» пунктами 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223 постановив рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ „Приватбанк", оскільки користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без його фізичного пред"явлення користувачем.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Крім того судом правильно зазначено, що в ході розгляду справи судом не встановлено обставин, які безспірно доводять, що ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Доводи апелянта, які викладені в його апеляційній скарзі не спростовують висновків суду, з якими погоджується і колегія суддів.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував дійсні обставини по справі, дав належну оцінку зібраним доказам і постановив рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 307, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» відхилити.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 03 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони по справі мають право оскаржити рішення суду першої інстанції та ухвалу Апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної інстанції в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: С.П. Ковалевич

Судді: С.В. Демянчук

А.М. Шеремет