Справа № 222/11/15-ц
Провадження 2/222/68/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року Володарський районний суд Донецької області в складі:

судді: Доценко С.І.,

при секретарі: Гранкіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Володарське цивільну справу за позовом Адвокатського об'єднання «Перша колегія адвокатів» до ОСОБА_2 про стягнення недовнесеного гонорару та транспортних витрат,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь недовнесений гонорар в розмірі 9995 грн. та понесені транспортні витрати у зв'язку із наданням правової допомоги в сумі 700 гривень, та понесені судові витрати у зв'язку із зверненням до суду.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 02.12.2013 року в 21.45 відповідач звернувся до адвоката Адвокатського об»єднання «Перша колегія адвокатів» ОСОБА_3 про надання правової допомоги в зв'язку з тим, що ОСОБА_2 став учасником ДТП , що сталася 02.12.2013 року біля 17.00 в смт. Володарське по вул. Чапаєва, в ході якої був травмований смертельно пішохід . На вимогу відповідача в той же день ОСОБА_3 виїхав в смт. Володарське для з'ясування обставин справи на місці ДТП, та при зустрічі з відповідачем були узгоджені в усній формі умови надання правової допомоги в формі почасової оплати в розмірі 250 грн. за годину роботи в робочий час та в подвійному тарифі за роботу в неробочий час та вихідні, святкові дні та узгоджена оплата транспортних витрат за розцінками послуг таксі, чим між сторонами був укладений усний договір про надання правової допомоги по цій справі. З 02.12. по 3.12.2014 року адвокат ОСОБА_3 надавав правову допомогу за усним договором, повідомивши про це колегію. В подальшому 04.12.2013 року між позивачем в особі керівника установи ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено письмовий договір про надання правової допомоги. При укладенні договору також було звернуто увагу відповідача на складність справи і про те що по справі окрім визначеного договором гонорару, необхідно буде сплатити понесені витрати на надання правової допомоги згідно акту виконаних робіт по завершенню їх виконання із розрахунку 250 грн. за 1 годину роботи, а при наданні допомоги в позаробочий час - оплата допомоги збільшується в 2 рази. Відповідач погодився на зазначені умови. При укладенні договору сплатив лише 1000 гривень, а решту пообіцяв сплатити по завершенню надання послуг. По справі окрім юридичних консультацій , надавалась правова допомога при виїзді на місце пригоди для участі в слідчих експериментах, адвокати приймали участь в інших слідчих діях, які визначені в акті виконаних робіт. За результатами розгляду справи слідчим було постановлене рішення про закриття кримінального провадження, яке набрало законної сили. Позивач вважає, що договір про надання юридичних послуг закінчився його виконанням. Після цього позивач звернувся до відповідача з листом для узгодження остаточної суми гонорару згідно акту виконаних робіт, але ж відповідач на вимоги позивача не з'явився в призначений час. Після цього Акт виконаних робіт був складений позивачем в односторонньому порядку і направлений відповідачу цінним листом. Адвокату ОСОБА_3 установою було компенсовано транспортні витрати на виконання договору про правову допомогу в сумі фактичних витрат 700 гривень Але ж, після отримання в телефонному режимі відповідач відмовився сплатити визначену в акті суму та транспортні витрати, що і спонукало позивача звернутися до суду для примусового стягнення.

В судовому засіданні керівник Адвокатського об'єднання «Перша колегія адвокатів» та представник позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили суд задовольнити їх.

Відповідач проти задоволення позову заперечував мотивуючи тим, що договором про надання юридичної допомоги від 04.12.2014 року було узгоджено гонорар в розмірі 1000гривень, які були сплачені ним одразу. Окрім того, ним також поза договором сплачувались кошти адвокату ОСОБА_3 на його вимогу, але в нього немає доказів на підтвердження цих витрат. Адвокат став надавати правову допомогу лише з 04.12.2013 року .Він не заперечує участь адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при проведенні досудового слідства по факту ДТП з його участю, які визначені в п.7,5,4,8 Акту виконаних робіт, але ж вважає, що узгоджений ним гонорар ним сплачений. Додаткових угод щодо збільшення гонорару не укладалось Договір між сторонами достроково не розривався в письмовій формі. Акт виконаних робіт отримував поштовим відправленням. З ним був не згоден і відмовився платити. Транспортні витрати не оплачував, т.щ. не згоден з їх розміром. Адвокати приїздили до смт. Володарське для участі в слідчому експерименті, але ж на якому транспорті вони приїздили і які витрати несли на дорогу він не знає. Ці витрати з ним не узгоджувались. А тому, просив відмовити в задоволені позовних вимог.

Вислухавши сторони, дослідивши надані в справі докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Правові підстави надання правової допомоги визначаються безпосередньо Законом України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Правилами адвокатської етики, затвердженими Установчим з'їздом адвокатів України від 17.11.2012 року, які доповнюють та конкретизують встановленні Законом положення про адвокатуру та адвокатську діяльність.

Відповідно до ст. 26 вказаного Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» вимагається укладення договору в письмовій формі. Цим Законом допускається укладення договору в усній формі у випадках надання усних і письмових консультацій, роз'яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) або якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об'єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Судом встановлено, що 04.12.2013 року між сторонами був укладений письмовий договір № 548 про надання правої допомоги ( далі - Договір №548) в кримінальному провадженні по факту ДТП, що сталася 02.12.2013 року біля 17.00 в смт.Володарське Донецької області за участю автомобіля під керуванням ОСОБА_2 за умовами якого позивач взяв на себе обов'язок по захисту та представленню інтересів відповідача у всіх правоохоронних органах на умовах та порядку , визначених договором., а відповідач, як клієнт, взяв на себе обов'язок оплатити надання правової допомоги та фактичних витрат, в тому числі транспортних, необхідних для виконання цього договору. Згідно п.5.1,5.2,5.3 договору, начало надання правової допомоги визначається моментом підписання сторонами цього договору а закінчення - моментом набрання законної сили рішенням органу досудового розслідування в цьому кримінальному проваджені і з цього часу договір вважається виконаним повністю.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави та зміни розміру, порядок сплати, умови повернення визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно п. 4.2,4.3,4.4 Договору № 548 гонорар визначений в фіксованій сумі - 1000грн який клієнт повинен був оплатити в день підписання договору. Підстави для зміни розміру гонорару, виходячи із витраченого робочого часу представника Колегії на виконання обов'язків за цим договором , умови повернення, з урахуванням п.п 6.2,6.3,6.4 зазначеного Договору вирішуються шляхом домовленостей між сторонами, оформленим окремим додатком до Договору. Підтвердженням оплати клієнтом гонорару на надання правової допомоги є видання Колегією квитанції до прибуткового касового ордеру.

Відповідно до оригіналу прибуткового касового ордеру №548-1 від 04.12.2013 року, оглянутого в суді і копія якого додана до матеріалів справи, вбачається що ОСОБА_2 04.12.2013 року за договором №548 від 04.12.2013 року оплатив Адвокатському об»єднанню «Перша колегія адвокатів» 1000 гривень гонорару в день оформлення договору, що підтверджує виконання ним обов'язків, передбачених п.4.2,4.3,4.4 Договору №548 від 04.12.2013 року.

Позивачем не надано доказів, а саме окремого додатку до Договору №548 від 04.12.2013 року на підтвердження того, що між сторонами узгоджувались і мала місце домовленість про зміну розміру гонорару, виходячи із витраченого робочого часу представника Колегії на виконання обов'язків за цим договором.

Укладений між сторонами договір не містить умов та порядку переведення гонорару із фіксованої форми в погодинну оплату із зазначенням тарифів погодинної оплати

Суд не приймає як доказ наданий позивачем на підтвердження своїх доводів Акт виконаних робіт до договору № 548 від 04.12.2013 року, датований 05.11.2014 роком (а с.20), який був направлений відповідачу, згідно копій чека до рекомендованого листа 11.11.2014 року, який містить погодинну тарифікацію наданих послуг виходячи із 250 грн. за 1 годину роботи в робочий час та 500 гривень за надання послуг в неробочий час, що не передбачено умовами укладеного між сторонами Договору № 548. Цей акт не підписаний відповідачем, і тому не може служити доказом на підтвердження домовленості сторін щодо збільшення розміру гонорару та використаних робіт, при тому, що умови збільшення гонорару не оформлені у встановленому договорі порядку додатком до зазначеного договору .

Суд, виходячи із принципу допустимості доказів, передбаченого ст. 59 ЦПК України не приймає як доказ показання допитаних в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про існування усної домовленості з ОСОБА_2 про збільшення розміру гонорару виходячи із почасової оплати виконаних робіт із розрахунку 250 грн. за годину роботи,та обсяг виконаної роботи, а також щодо домовленості про оплату транспортних витрат за тарифом таксі, тому що відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару визначаються договором про надання правової допомоги, а п.4.3 Договору № 548 від 04.12.2013 року встановлено, що питання для зміни гонорару вирішуються шляхом домовленостей між сторонами, оформленим окремим додатком до Договору, тобто в письмовій формі, яка не була додержана сторонами, а тому обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Із пояснень представника позивача та керівника Адвокатського об'єднання, а також із листів, направлених відповідачу про оплату додаткових послуг( а.с.18-19) вбачається, що договір між сторонами достроково не розривався а припинився в наслідок його виконання (набранням законної сили постановою слідчого від 29 липня 2014 року про закриття кримінального провадження), а тому до цих правовідносин не можуть бути застосовані наслідки, передбачені п.6.4. Договору № 548 від 04.12.2014 року щодо оплати клієнтом внаслідок дострокового розірвання договору підготовленої або частково виконаної роботи на момент розірвання договору виходячи із встановленої погодинної оплати 250 грн. за 1 годину такої роботи представника колегії або в подвійному розмірі за роботу виконану неробочий час, у вихідні чи святкові дні.

Суд вважає недоведеними доводи позивача про наявність між сторонами усної домовленості щодо розміру гонорару та порядку його оплати до 04.12.2013 року. Ці доводи позивача не підтверджені записами в журналі, чого вимагає ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і інформація про надання правової допомоги в усній формі до укладення письмового договору не включена в Договір № 548 від 04.12.2013 року. За умовами укладеного між сторонами Договору № 548 від 04.12.2013 року п.5.1 визначено, що начало надання правової допомоги визначається моментом підписання сторонами цього договору, яке відбулось 04.12.2013 року.

Суд також не приймає доводи відповідача про понесені, окрім гонорару, додаткові витрати у зв'язку із наданою за договором правовою допомогою, тому що ці витрати не підтверджені документально.

Що стосується транспортних витрат пов'язаних з виконанням доручення за договором про правову допомогу, то відповідно до ст. 29 Правил адвокатської етики, затверджених Установчим з'їздом адвокатів України 17.11.2012 року адвокат має право окрім гонорару стягувати з клієнта кошти, необхідні для покриття фактичних витрат, пов'язаних з виконанням доручення, якщо обов'язок клієнта з погашення цих витрат визначений договором або Законом. В договорі повинні бути визначені види передбачуваних фактичних витрат та порядок їх погашення.

Договором про надання правової допомоги №548 від 04.12.2013 року в п.1.2 покладено на клієнта обов'язок оплатити фактичні витрати( транспортні витрати…, тощо) необхідні для виконання Договору, але ж не зазначений порядок розрахунку та покриття цих витрат.

Склад та розмір витрат пов'язаних з оплатою правової допомоги входить до предмету доказування по справі.

Із пояснень сторони позивача, вбачається,і це не заперечується відповідачем що для участі в проведенні слідчих дій адвокати ОСОБА_3, ОСОБА_4, діючи в інтересах ОСОБА_2 відповідно до умов Договору про надання правової допомоги неодноразово на автомобілі ОСОБА_3 ВАЗ 21099 приїздили із м. Маріуполь в смт. Володарське .

На думку суду, відшкодування фактичних витрат пов'язаних з наданням правової допомоги повинно бути доведено документами, що підтверджують витрати на проїзд адвокатів за дорученням Адвокатського об'єднання для виконання послуг за договором про надання правової допомоги, а саме, враховуючи, що вони для проїзду користувались автомобілем ВАЗ 21099, то документами на підтвердження витрат на пально-мастильні матеріали з урахуванням технічних характеристик автомобіля ВАЗ 21099 щодо витрат палива, із розрахунку відстані від м. Маріуполя до смт. Володарське та кількості поїздок по зазначеному маршруту.

Згідно наданих відомостей щодо технічних характеристик автомобілю ВАЗ 21099 вбачається, що він має витрати палива на 100 км при швидкості 90км/г -5.9л, при швидкості 120км/г - 8.2л, цикл- 9 л.

Але ж суду не надано доказів на підтвердження фактично понесених витрат на пально-мастильні матеріали, що виключає можливість розрахунку фактично витрачених коштів.

Суд не приймає, як доказ фактичних транспортних витрат позивача, довідку ТОВ «Оріон» (служби таксі) про те що тариф на пасажирські перевезення з м. Маріуполя до смт. Володарське та в зворотному напрямку з грудня 2013 по квітень 2014 року становить 140 грн., тому що позивач не користувався послугами таксі для виконання доручення за договором, і це не є понесені ним фактичні транспортні витрати, пов'язані з виконанням доручення за укладеним договором.

Таким чином, враховуючи, що позивачем не надані докази на підтвердження тих обставин, на які він посилається, не доведений склад та розмір понесених витрат, пов'язаних з виконанням договору про надання правової допомоги, а висновок суду не може ґрунтуватись на припущеннях, в задоволені позову слід відмовити в повному обсязі.

Судові витрати по справі складають 243.60 грн. судового збору, які були сплачені позивачем при зверненні до суду і які відповідно до ст..88 ЦПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 88, 209, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в повному обсязі в задоволенні позову Адвокатського об»єднання «Перша колегія адвокатів» до ОСОБА_2 про стягнення недовнесеного гонорару та фактичних транспортних витрат за договором № 548 від 04.12.2013 року про надання правової допомоги.

Повний текст рішення виготовлений 03.03.2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області м. Маріуполя через Володарський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.І. Доценко