Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2015 року

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1,

при секретарі ТИХОНОВІЙ Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балті Одеської області цивільну справу за заявою Балтської міської ради Одеської області, заінтересована особа сектор державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Балтського районного управління юстиції в Одеській області, про визнання спадщини відумерлою,

в с т а н о в и в:

Балтська міська рада Одеської області звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати відумерлою спадщину у вигляді будинковолодіння, яке розташоване по вулиці Ломоносова,110 в м. Балті Одеської області, яка відкрилася після смерті громадянина ОСОБА_2, померлого 24.11.2006 року, передати у комунальну власність територіальній громаді Балтської міської ради Одеської області вище вказане будинковолодіння, витребувати від державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори відомості щодо відкриття спадкової справи, стверджуючи, що в ході проведення інвентаризації земельних ділянок, розташованих на території Балтської міської ради Одеської області було виявлено будинковолодіння, власник якого помер 24.11.1960 року.

Згідно довідки КП «Техінвентаризатор» від 06.05.2015 року №354 за громадянином ОСОБА_2 на підставі договору про надання права на забудову від 30.06.1949 року, посвідченого Балтською державною нотаріальною конторою 20.07.1949 року, реєстр №1750, зареєстровано право власності на будинковолодіння, розташоване по вулиці Ломоносова,110 в м. Балті Одеської області.

Відповідно до інформації, наданої відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції в Одеській області від 24.06.2015 року № 874/04.1-30 громадянин ОСОБА_2 помер 24.11.1960 року, про що зроблено актовий запис про смерть №155 від 24.12.1960 року.

Згідно інформаційної довідки державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 від 05.09.2015 року №1030/01-16 після смерті ОСОБА_2 в період з 1998 року по даний час спадкоємці не зверталися, спадкова справа не заводилася, закінчені справи Балтської державної нотаріальної контори з 1944 року по 1998 рік передані на зберігання в Одеський обласний нотаріальний архів.

04 липня 2015 року в газеті «Народна трибуна» було надруковано оголошення про розшук можливих спадкоємців, але таки спадкоємців не виявилося, звернень громадян щодо спадкування будинковолодіння до Балтської міської ради не надходило.

З дня смерті ОСОБА_2 минуло більше пятдесяти років, в звязку з тим, що будинковолодіння ніким не використовується за призначенням, втрачає свою цінність, Балтська міська рада просить суд визнати спадщину після смерті ОСОБА_2 відумерлою та передати право власності на вище вказане будинковолодіння територіальній громаді Балтської міської ради Одеської області.

Представник заявника надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності.

Представник заінтересованої особи до судового засідання не зявилася, але надіслала на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення заявлених вимог, просить розглянути справу без її участі у відповідності із вимогами чинного законодавства України.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності згідно договору про надання права на забудову від 30.06.1949 року, посвідченого Балтською державною нотаріальною конторою 20.07.1949 року, реєстр №1750, належало будинковолодіння, розташоване по вулиці Ломоносова,110 в м. Балті Одеської області, після смерті ОСОБА_2, померлого 24.11.1960 року, спадкоємців, які б виявили бажання прийняти спадщину немає, вказані вище обставини підтверджуються довідками Балтської міської ради Одеської області, державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, про розшук спадкоємців було надруковано оголошення в газеті «Народна трибуна» від 04.07.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України в разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування.

Згідно ст. 129 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в строк, визначений ст. 1220 ЦК України, тобто, протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Але, суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_2 помер 24.11.1960 року, тому при вирішенні питань стосовно спадкових правовідносин суд застосовує вимоги ЦК Української РСР.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави.

Отже, норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР.

Після смерті ОСОБА_2 минуло більше 50 років і, як зазначалося вище, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до компетентних органів не зверталися.

Згідно ст. 278 ЦПК України суд за результатами розгляди заяви ухвалює рішення про передачу спадщини територіальній громаді, а відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, враховуючи, що спадщина у вигляді будинковолодіння, розташованого по вулиці Ломоносова,110 в м. Балті Одеської області, яке раніше належало ОСОБА_2, померлому 24.11.1960 року, на даний час не прийнята, з часу відкриття спадщини сплинув встановлений законом однорічний строк, суд вважає, що є всі підстави для визнання спадщини відумерлою та передачі права власності на будинковолодіння територіальній громаді Балтської міської ради Одеської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 529 531, 555 ЦК УРСР, прикінцевими та перехідними положеннями ЦК України, ст. ст. 10,11,209,212,214,215,223,274-278 ЦПК України, ст.1 Закону України «Про місцеве самоврядування», суд

В И Р І Ш И В:

Заявлені вимоги Балтської міської ради Одеської області задовольнити в повному обсязі.

Визнати відумерлою спадщину у вигляді будинковолодіння, розташованого по вулиці Ломоносова,110 в м. Балті Одеської області, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2, померлого 24 листопада 1960 року.

Передати у комунальну власність територіальній громаді Балтської міської ради Одеської області будинковолодіння, розташоване по вулиці Ломоносова,110 в м. Балті Одеської області, яке раніше належало ОСОБА_2, померлому 24 листопада 1960 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

СУДДЯ