Справа № 703/83/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2015 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1; І.А.

при секретарі Сорока О.А.

з участю адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сміла цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором,

встановив:

6 травня 2008 року відповідачка отримала кредит в розмірі 31707,60 грн. В зв'язку з наявністю боргу за даним кредитом 26 липня 2012 року між сторонами була укладена додаткова угода до вказаного договору, за якою на дату її підписання загальна сума боргу визначена в сумі 24192,51 грн., з врахуванням зменшення суми боргу по відсотках за первинним кредитом на 5590,86 грн., та пені на 1924,23 грн. ОСОБА_2 остаточного погашення боргу за кредитом визначено 30 липня 2015 року. Щомісячний платіж встановлений в розмірі 877,65 грн. згідно доданого графіку. При належному виконанні умов додаткової угоди розмір відсотків за користування коштами визначений у 18% річних. При порушенні умов додаткової угоди позичальник сплачує банку штраф в розмірі 7515,09 грн. та на суму несплаченого боргу нараховується пеня в розмірі 0,15% за кожен день прострочення.

Позивач, уточнивши позовні вимоги в частині відмови від стягнення штрафу в сумі 7515,09 грн., просить стягнути з відповідача борг по кредиту станом на 26 листопада 2014 року в загальній сумі 36169,07 грн., а саме: поточний борг по кредиту 19332,29 грн., загальна сума боргу за відсотками 444,87 грн., заборгованість по пені 16391,91 грн., так як вона виплати проводить, але нерегулярно і не в установленому розмірі, в зв'язку з чим порушуються умови і додаткової угоди, а також витрати по справі у вигляді судового збору.

Відповідачка та її представник позов визнали частково, пояснивши, що вона дійсно у 2008 році отримала кредит, по якому виплати проводила, але нерегулярно та не у необхідному розмірі, внаслідок чого виникла заборгованість. З метою її погашення між сторонами був укладений договір реструктуризації, яким є додаткова угода від 26 липня 2012 року згідно якої їй сума боргу була зменшена на 7515,09 грн. Після укладення додаткової угоди вона також через фінансові проблеми у здійсненні підприємницької діяльності допускає нерегулярність платежів, не у визначені строки та не і повному розмірі, хоча кошти на погашення кредиту вносить постійно. В зв'язку з цим вона визнає позов в частині сплати пені в межах річного строку позовної давності та не визнає стягнення з неї штрафу в сумі 7515,09 грн. Крім того представник відповідачки просив суд зменшити розмір пені, так як позивач не надав розрахунку своїх збитків в зв'язку з невиконанням нею умов кредитного договору.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Також згідно ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України договір є обовязковим до виконання сторонами, одностороння відмова від зобовязання не допускається та воно має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у визначений в ньому строк.

6 травня 2008 року та 26 липня 2012 року відповідачка підписала заяву про укладення кредитного договору та додаткової угоди до нього, де також зазначила, що вона згодна з умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були їй надані для ознайомлення.

Як передбачено ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, чому відповідають і умови самого договору, оскільки в ньому вказано, що Умови надання банківських послуг є його невід'ємною частиною, а згідно п. 1.1.3.2.2 Умов банк вправі вимагати дострокового виконання боргових зобовязань.

Таким чином станом на 26 листопада 2014 року відповідачка має заборгованість перед позивачем по вказаній угоді про реструктуризацію боргу, чим порушує права останнього як сторони за договором, які підлягають поновленню шляхом задоволення його вимог, проте в частковому розмірі. Так за додатковою угодою за попереднім кредитним договором борги в загальній сумі 7515,09 грн. (борг по відсотках 5590,86 грн., та пені 1924,23 грн.) вважаються штрафом, який відповідно до п. 1.6.4 стягується в разі порушення умов вже додаткової угоди щодо строків її виконання по кожному виду платежів. Представник позивача в частині стягнення штрафу в цій сумі відмовився, оскільки вказані кошти були включені в загальний розмір пені. Разом з тим за додатковою угодою 7515,09 грн. є штрафом, який повинен стягуватися окремо, а не бути включеним до загального розміру пені. Відповідно до ст. 258 ЦК України встановлений річний строк позовної давності по вимогах про стягнення пені, який підлягає застосуванню згідно вимог ст. 267 ЦК України за заявою відповідачки по справі за період з 1 січня по 31 грудня 2014 року. За наданим представником позивача розрахунком боргу пеня на 1 січня 2014 року становила 9931,66 грн., а на 31 грудня 2014 року - 16930,21грн., тобто за вказаний рік вона становить 6998,33 грн. (з врахуванням і того, що в перший та другий показник входила сума 7515,09 грн.)

Що стосується вимог представника позивачки про зменшення суми пені в зв'язку з ненаданням позивачем розрахунку збитків, що йому завдані невиконанням відповідачкою умов кредитного договору, то суд не вбачає підстав для їх задоволення. Так непогашене тіло кредиту становить 19332,29 грн., нараховані відсотки лише 444,87 грн. За додатковою угодою розмір боргу вже зменшено на 7515,090 грн., а також застосовано строки позовної давності до стягнення пені.

Причини несплати необхідних платежів на погашення кредиту суд визнає поважними, проте вказані обставини не передбачені ні законодавством, на договором, як такі, що дають право на невиконання зобовязань.

В зв'язку з задоволенням позову з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню витрати по справі, проте в межах задоволених вимог.

На підставі ст. ст. 16, 525, 526, 530, 629, 651, 1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 59, 60, 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства КБ „ПриватБанк (49094 м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, р/р 3111 МФО 305299, код 14360570) заборгованість за картковим кредитним договором від 6 травня 2008 року в загальній сумі 26775,49 грн., а саме: поточний борг по кредиту 19332,29 грн., загальна сума боргу за відсотками 444,87 грн., заборгованість по пені 6998,33 грн., а також витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 267,75 грн., а всього 27043,24 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайсуд шляхом подачі в 10 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване

Головуюча: І. А. Зайончковська