Справа № 364/1587/14 Головуючий у І інстанції Ткаченко О.В.
Провадження № 22-ц/780/1181/15 Доповідач у 2 інстанції Сушко
Категорія 58 25.02.2015
УХВАЛА

Іменем України

25 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Лащенка В.Д., Кулішенка Ю.М.

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Володарського районного суду Київської області від 23 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Аграрне» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулисяся до суду з вищезазначеним позовом обґрунтовуючи його тим, що вони на підставі рішення Володарського районного суду Київської області від 17 серпня 2010 року, отримали у власність право на сертифікат серії КВ № 002498, на право власності на земельну частку (пай) розміром 4,62 га умовних кадастрових гектарів. Позивачі зазначили, що відповідач ПП «Аграрне» в особі директора Любомського В., незаконно заволодів та використовує належну їм земельну ділянку. У зв'язку з цим просять суд зобов'язати ПП «Аграрне» повернути їм самовільно зайняту земельну ділянку розміром 4,62 га, яка перебуває у колективній власності спілки селян «Промінь» та розташована на території Логвинської сільської ради Володарського району Київської області та стягнути з відповідача на користь позивачів судові витрати.

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 23 грудня 2014 року в задоволені позову відмовлено, стягнуто з позивачів на користь відповідача судові витрати в сумі 1800,00 грн.

В апеляційній позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважають, що оскільки вони не укладали з відповідачем договору на оренду земельної ділянки, то у відповідача не має законних підстав нею користуватися та засівати її. Крім того, вважають, що суд першої інстанції стягуючи з них судові витрати не врахував межі та порядок відшкодування коштів на правову допомогу.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позов заявлений неправомірно, оскільки позивачі мають лише право на земельну частку (пай), проте правовстановлюючих документів на земельну ділянку виділену в натурі в межах Володарського району Київської області не отримували та у встановленому Законом порядку, не реєстрували у відповідних державних органах, тому звернення до суду з питанням витребування з чужого незаконного володіння ПП «Аграрне» земельної ділянки є передчасним, оскільки в натурі будь-які межі спірної земельної ділянки не встановлені. Позивачами дані обставини не спростовані належними та допустимими доказами.

Крім того відповідно до ст. ст. 84, 88 ЦПК України стягнув з позивачів на користь відповідача витрати на правову допомогу в сумі 1800,00 грн.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про право на спадщину. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Згідно ст. 152 Земельного Кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Встановлено, що відповідно до рішення Володарського районного суду Київської області від 17 серпня 2010 року за позивачами в порядку спадкування було визнано право власності на право на земельну частку (пай) серії КВ № 002498, розміром 4,62 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності спілки селян «Промінь» та розташована на території Логвинської сільської ради Володарського району Київської області (а.с.4-5).

Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 002498, розмір земельної частки (паю) становить 4,62 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Крім того, відповідно до даного сертифікату право на земельну частку (пай) передано ОСОБА_1 в розмірі 1,54 в умовних кадастрових гектарах (а.с.3).

Встановлено, що позивачі звертались до ПП «Аграрне» із заявами про припинення використання їхньої земельної ділянки, в зв'язку з тим, що в 2014 році мають намір самостійно обробляти земельну ділянку (а.с.9-11).

Розпорядженням Володарської РДА Київської області № 398 від 24.10.2012 року, позивачам надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку в межах Зрайківської сільської Ради.

З урахуванням наведеного, суд дійшов вірного висновку, що позов заявлений не правомірно, оскільки позивачі мають лише право на земельну частку (пай), проте правовстановлюючих документів на земельну ділянку виділену в натурі в межах Володарського району Київської області не отримували та у встановленому Законом порядку не реєстрували у відповідних державних органах, тому звернення до суду з питанням витребування з чужого незаконного володіння ПП «Аграрне» земельної ділянки є передчасним, оскільки в натурі будь-які межі спірної земельної ділянки не встановлені. Позивачами дані обставини не спростовані належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачі власники та мають права на витребування майна з чужого незаконного володіння є необґрунтованими, оскільки межі земельної ділянки не встановлені, а тому відсутні підстави вважати, що відповідач порушує права позивачів.

Доводи апеляційної скарги про те, що витрати на правову допомогу стягнуті безпідставно, оскільки немає фінансового документу на підтвердження її оплати, не ґрунтуються на вимогах закону та спростовуються платіжним дорученням, актом приймання -передач послуг, договором про надання юридичних послуг та свідоцтвом про заняття адвокатською діяльністю.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст.. ст.. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія судців,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Володарського районного суду Київської області від 23 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду по розгляду цивільних та кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: