АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В., при секретарі Абдуллаєвій Е.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Ашан Україна Гіпермаркет», товариства з додатковою відповідальністю «Житомирпиво», третя особа: Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів, про визнання продукції небезпечною, стягнення шкоди та зобов'язання вчинити певні дії,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 червня 2015 року,

встановила:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року у задоволенні названого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просив скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представники товариства з додатковою відповідальністю «Житомирпиво» проти апеляційної скарги заперечили.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості та недоведеності позовних вимог.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що згідно фіксального чеку від 28.01.2015 року ОСОБА_1 придбав у гіпермаркеті «Ашан Либідська» за адресою: м. Київ, вул. Горького (Антоновича), 176, напій безалкогольний сильногазований «Тархун» (а.с.7).

Відповідно до маркування на етикетці товару його виробником є ТзДВ «Житомирпиво» (а.с.9).

Позивач звернувся до суду на підставі вимог Закону України «Про захист прав споживачів». Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 посилався на те, щопридбаний ним напій містить штучні барвники. Оскільки він є батьком трьох дітей, вважав, що відсутність інформації про можливі наслідки вживання даного напою дітьми, порушила його права як споживача, що призвело до моральних страждань.

На підтвердження таких висновків позивач надав протокол випробувань харчової продукції № 0449/15-х від 02.02.2015 року, відповідно до якого напій безалкогольний сильногазований «Тархун» містить штучні барвники: тартразин (Е102) та синій патентований (Е131), інформація про наявність яких відсутня на споживчому маркуванні. Згідно вимог додатку 5 до технічного регламенту щодо правил маркування харчових продуктів, на споживчому маркуванні має бути зазначена додаткова інформація «Містить барвник Е102, який може мати шкідливий вплив на активність та увагу дітей». Ця інформація повинна бути зазначена на споживчому маркуванню в кінці переліку інгредієнтів харчового продукту (а.с.17-18).

Вказаний протокол складено на замовлення ОСОБА_1 державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів».

Заперечуючи проти позову, ТзДВ «Житомирпиво» вказало, що на продукцію: напій безалкогольний сильногазований «Тархун» є висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 14.07.2009 року №05.03.02-04/42682, згідно якого, напій безалкогольний сильно газований на основі компонентів фірми «Тархун» відповідає вимогам діючого законодавства України (а.с.84).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право вимагати розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми в розумний строк лише у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи.

За змістом ч. 5 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги.

Отже Законом передбачено право споживача пред'явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.

Крім того, Законом встановлено обов'язок виробника, продавця продукції прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги.

Проте, ОСОБА_1 не заявив до продавця продукції чи її виробника жодної з вимог, передбаченої в ч. 1, ч. 3 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів».

Придбавши товар, який викликав сумніви в його якості, достовірності інформації про нього тощо, позивач діяв у спосіб, який не передбачений Законом України «Про захист прав споживачів».

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно виходив з того, що наявність заданих позивачу збитків, їх розмір, причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідачів та шкодою, не доведені позивачем в порядку, встановленому ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» шкода - завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект.

Суд першої інстанції також обґрунтовано не знайшов підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не доведено, що внаслідок дефекту в продукції, були завдані каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть та інші обставини, передбачені законом.

Посилання в апеляційній скарзі на ст. 19 ЦК України, яка передбачає право особи на самозахист порушеного цивільного права, є недостатнім обґрунтуванням позову, позаяк норми Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про безпечність та якість харчових продуктів», Закону України «Про вилучення з обігу, переробку утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції» передбачають певний порядок дій, які має вчинити споживач з метою захисту свого порушеного права. Проте вказані вимоги закону позивачем дотримані не були.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 08 червня 2015 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук