Справа № 211/4515/14-ц
Провадження № 2/211/295/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 березня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Н. О. Сарат,

при секретарі Зоріній С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі справу за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» про припинення правовідносин, що виникли на підставі договору поруки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що ЗАТ «ОТП Банк» уклав 13 лютого 2007 року з ОСОБА_2 Кредитний договір №СМ-SME0AU/043/2007 про надання грошових кошті на споживчі цілі за умовами якого встановлюється фіксована процентна ставка за використання кредитних коштів на рівні 5,0% річних + FIDR з терміном виконання основного зобов'язання до 13.02.2011 року включно.

13 лютого 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_1 було укладено Договір поруки № SR - SME0AU/043/2007 згідно з яким Поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його боргових зобов'язань перед Кредитором за Кредитним договором № СМ - SME0AU/043/2007, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» і фізичною особою ОСОБА_2 з цільовим його використанням на споживчі цілі та з остаточною датою його повернення 13 лютого 2011 року.

П.3 ч. 1 даного Кредитного договору була встановлена плаваюча процентна ставка на рівні фіксованого відсотка - 5,0% річних + FIDR на весь строк дії Кредитного договору.

Додатковим договором № 1 від 15 лютого 2010 року сторони Кредитного договору № СМ - SME0AU/043/2007 від 13.02.2007 року домовилися, що на період з 15.02.2010 року до 11.07.2010 року для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватися Фіксована процентна ставка на рівні 6,5% річних + FIDR, а з 12.07.2010 року і до повного погашення Боргових зобов'язань за Кредитним договором для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватись Плаваюча процентна ставка на рівні 15,86% річних + FIDR.

Письмової згоди на збільшення процентної ставки він не давав.

Додатковим договором № 2 від 15.02.2010 року до Кредитного договору № СМ - SME0AU/043/2007 від 13.02.2007 року Сторони кредитного договору домовилися про внесення доповнення до Кредитного договору наступного змісту: «У випадку порушення Позичальником будь-яких зобов'язань встановлених п.п. 1. цього Додаткового договору, Фіксована процентна ставка чи Фіксований відсоток підвищується на 2% (два відсотки) річних, в порядку передбаченому цим Додатковим договором» (п. 2 ч. 1 Додаткового договору № 2 від 15.02.2010 року).

Письмової згоди на збільшення Фіксованої процентної ставки чи Фіксованого відсотка на 2% він не давав.

Крім цього, 18.12.2009 року Позичальником було особисто отримано від Банку досудову вимогу від 01.07.2009 року вих. № 22-2/91261 про погашення заборгованості за Кредитним договором № СМ - SME0AU/043/2007 від 13 лютого 2007 року, в якій Банк наполягає на дострокове виконання зобов'язання за Кредитним договором в повному обсязі, а саме: протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання цієї вимоги сплатити на рахунок ЗАТ «ОТП Банк» суму Кредиту в розмірі 87 400,63 доларів США та суму відсотків за користування кредитом в розмірі 1516,15 доларів США.

Окрім цього, Банк вимагає від Позичальника додатково сплатити пеню в розмірі 6404,78 гривень.

Таким чином, Банк без згоди Поручителів змінює кінцеву дату повернення кредиту з 13.02.2011 року на 17.01.2010 року, розширюючи таким чином зміст основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним без згоди Поручителя.

Отже, Банком було в односторонньому порядку без згоди Поручителя ОСОБА_1, було збільшено обсяг його відповідальності, що встановлює для нього підстави для звернення до суду з позовною заявою про припинення поруки з підстав, передбачених ч. 1 ст. 559 ЦК України відповідно до яких порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Позивач та його представник у судове засідання не з'явились, надавши суду заяву про розгляд справи за відсутністю, та просить позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення, де просить відмовити у задоволенні позовних вимог на підставі того, що для забезпечення повного та своєчасного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» був укладений договорі поруки № SR - SME0AU/043/2007 від 13.02.2007 року, відповідно до умов якого ОСОБА_1 прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_2 всіх боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором. Інформація щодо розміру ставки FIDR розміщується на сайті банку, а також в приміщеннях Банку на інформаційних стендах.

Так, при підписані договору поруки зауважень від поручителя стосовно використання FIDR для розрахунку процентів для використання кредитним коштами не надходило, а підписами в договорі підтвердив, що він ознайомлений з положеннями Кредитного договору, цілком розуміє його зміст та згоден виступати поручителем за Борговими зобов'язаннями. Тобто, ОСОБА_1, як поручитель, вже при підписанні договору поруки надав свою згоду на забезпечення порукою боргових зобов'язань третьої особи навіть в разі збільшення їх обсягу, зокрема і збільшення плаваючої відсоткової ставки за користування кредитним коштами. Тому на їх думку відсутні підстави для задоволення позову.

Оскільки про час і місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином, згідно поданих ними заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає, що судове засідання можливо провести на підставі наявних у справі матеріалів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.60 ч.1, ч. 4 ЦПК України, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.61 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено в судовому засіданні, ЗАТ «ОТП Банк» уклав 13 лютого 2007 року з ОСОБА_2 Кредитний договір №СМ-SME0AU/043/2007 про надання грошових кошті на споживчі цілі за умовами якого встановлюється фіксована процентна ставка за використання кредитних коштів на рівні 5,0% річних + FIDR з терміном виконання основного зобов'язання до 13.02.2011 року включно (а.с.6, 7-9).

13.02.2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП БАНК» було укладено договір поруки № SR - SME0AU/043/2007 згідно з яким Поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його боргових зобов'язань перед Кредитором за Кредитним договором № СМ - SME0AU/043/2007, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» і фізичною особою ОСОБА_2 з цільовим його використанням на споживчі цілі та з остаточною датою його повернення 13 лютого 2011 року (а.с.4-5).

П.3 ч. 1 даного Кредитного договору була встановлена плаваюча процентна ставка на рівні фіксованого відсотка - 5,0% річних + FIDR на весь строк дії Кредитного договору.

Додатковим договором № 1 від 15 лютого 2010 року сторони Кредитного договору № СМ - SME0AU/043/2007 від 13.02.2007 року домовилися, що на період з 15.02.2010 року до 11.07.2010 року для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватися Фіксована процентна ставка на рівні 6,5% річних + FIDR, а з 12.07.2010 року і до повного погашення Боргових зобов'язань за Кредитним договором для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватись Плаваюча процентна ставка на рівні 15,86% річних + FIDR (а.с.10-12).

Додатковим договором № 2 від 15.02.2010 року до Кредитного договору № СМ - SME0AU/043/2007 від 13.02.2007 року Сторони кредитного договору домовилися про внесення доповнення до Кредитного договору наступного змісту: «У випадку порушення Позичальником будь-яких зобов'язань встановлених п.п. 1. цього Додаткового договору, Фіксована процентна ставка чи Фіксований відсоток підвищується на 2% (два відсотки) річних, в порядку передбаченому цим Додатковим договором» (п. 2 ч. 1 Додаткового договору № 2 від 15.02.2010 року). (а.с.66)

18.12.2009 року Позичальником було особисто отримано від Банку досудову вимогу від 01.07.2009 року вих. № 22-2/91261 про погашення заборгованості за Кредитним договором № СМ - SME0AU/043/2007 від 13 лютого 2007 року, в якій Банк наполягає на дострокове виконання зобов'язання за Кредитним договором в повному обсязі, а саме: протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання цієї вимоги сплатити на рахунок ЗАТ «ОТП Банк» суму Кредиту в розмірі 87 400,63 доларів США та суму відсотків за користування кредитом в розмірі 1516,15 доларів США. Окрім цього, Банк вимагає від Позичальника додатково сплатити пеню в розмірі 6404,78 гривень (а.с.67).

Відповідно до п.1 ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Термін «порука», застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобов'язальних правовідносин поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки.

За змістом вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього.

Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом; установлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення) розміру неустойки тощо.

В існуючих зобов'язаннях, де бере участь ОСОБА_1, як Поручитель, розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним, або збільшення процентної ставки за користування кредитом, навіть за згодою Банку та Боржника, але без згоди Поручителів не дає підстав для покладання на останніх відповідальності за невиконання або неналежне виконання Позичальником своїх зобов'язань перед Банком.

Таким чином, зміна основного зобов'язання (умов кредитного договору) без згоди поручителів, внаслідок чого збільшився обсяг їх відповідальності, що згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України має наслідком припинення поруки.

Тому дії Банку без згоди Поручителів щодо зміни кінцевої дати повернення кредиту з 13.02.2011 року на 17.01.2010 року, розширюють таким чином зміст основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним без згоди Поручителя.

Відповідно до п.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За таких обставин вбачається, що сторони кредитного договору змінили умови договору зі збільшенням об'єму відповідальності без згоди поручителя за відсутності в договорі вказівки на те, що такі зміни можливі без повідомлення поручителя.

Крім того, положення зазначеного договору не містять інформації про те, що така зміна та доповнення умов основного договору повинні були здійснюватися без повідомлення поручителя, і не свідчать про відмову поручителя від узгодження можливих змін.

Зазначення в договорі поруки про можливість зміну розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати не звільняє сторони основного зобов'язання від узгодження цих змін із поручителем, оскільки договором не передбачено, що такі зміни проводяться без їх узгодження (додаткового повідомлення), і докази такого узгодження відсутні.

За таких обставин і в силу вимог які містяться в ст.60 ЦПК України, суд вважає, що позивач довів свої вимоги, а тому суд вважає за можливе задовольнити позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 553,554,559 ЦК України, ст.. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Припинити правовідносини, які виникли на підставі Договору поруки від 13.02.2007 року № SR-SME0AU/ 043/2007 укладеного між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» і ОСОБА_1.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» на користь держави судовий збір 243,60 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Н. О. Сарат