№ 201/3244/2015-ц
провадження 2/201/1541/2015
УХВАЛА

05 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03 березня 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача ПАТ КБ ПриватБанк про зняття арешту з майна.

З позовної заяви та викладу обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги витікає, що спірні правовідносини виникли між сторонами також з приводу нерухомого майна, що належить позивачу, на яке ухвалою суду накладено арешт, однак ст. 114 ЦПК України встановлена виключна підсудність, зокрема в частині 2 цієї статті зазначено, що позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини, а зі змісту позовної заяви та з доданих до неї документів витікає, що місцезнаходженням нерухомого майна, щодо якого виник спір (накладено арешт), є не у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, а тому з урахуванням вище викладено передбачених законом підстав для розгляду справи цим судом не має.

Крім того, слід зазначити, що позивач у позовній заяві не вказує та не обґрунтовує підстави звернення з вказаною позовною заявою саме до цього суду, а тому з урахуванням вище викладено вказана позовна заява не підсудна цьому суду.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Крім того слід зазначити, що позивач у своїх позовних вимогах просить суд зняти арешт з майна, щодо якого ухвалою іншого суду (Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області), а не Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було вжито заходи забезпечення позову при розгляді справи, а саме накладено арешт в межах позовних вимог на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить позивачу, однак відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу (Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області), однак як вбачається з позовної заяви та викладу обставин, якими позивач їх обґрунтовує, останній у передбаченому законом порядку до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову не звертався.

Таким чином, вважаю за необхідне позов повернути позивачу та рекомендувати звернутися з позовом до належного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 114, п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк про зняття арешту з майна вважати неподаною і повернути позивачу та рекомендувати звернутися до належного суду.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя