Справа № 383/751/15-ц
Номер провадження 2/383/286/15
У Х В А Л А

01 жовтня 2015 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді - Фур І. П.,

при секретарі - Одінцовій Н. Г.,

за участю

позивача - ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судового засідання Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, головного лікаря комунального лікувального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги Бобринецького району», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 на неправомірні дії та бездіяльність, що ущемляють права, зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_4, головного лікаря комунального лікувального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги Бобринецького району», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 на неправомірні дії та бездіяльність, що ущемляють права, зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

01 жовтня 2015 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід головуючого, оскільки, на думку позивача, справа розглядається суддею з необґрунтованою неупередженістю з наступних підстав. Так, позивач зазначає, що головуючим суддею допущено порушення в часі початку розгляду справи; залишено поза увагою заяви-клопотання про витребування з відповідача належних документів, які мають вирішальне значення для винесення обгрунтованого рішення; відкрите висловлювання особистої симпатії до третьої особи сторони позову, обмеження на повноправну участь у судових засіданнях представників позивача, упереджено - оціночне в підвищеному тоні відношення їх виступів щодо неправомірних дій відповідача, необґрунтовані, чисельні, упродовж 3-ох місяців, перенесення судових засідань за надуманими клопотаннями відповідача; обмеження процесуальної судової змагальності сторін, мотивацією відсутності на це часу.

В судовому засіданні суддя Фур І.П. заявила про самовідвід від участі в розгляді даної справи, вмотивовану наступним.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 20 ЦКП України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Згідно ч.1 ст. 23 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у статтях 20-22 цього Кодексу, суддя зобов'язаний заявити самовідвід.

Статтями 126, 129 Конституції України передбачено, що судді, при здійсненні правосуддя є незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні від 09.11. 2006 року по справі Білуха проти України ЄСПЛ зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за субєктивним та обєктивним критеріями. Відповідно до субєктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до обєктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності ( Фей протии Австрії (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду ( Пуллар проти Сполученого Королівства (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно субєктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного ( Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

У рішенні від 10 грудня 2009 р. у справі Мироненко та Мартенко проти України ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за обєктивним критерієм.

ЄСПЛ у зазначеному рішенні нагадав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою субєктивного та обєктивного критеріїв. За субєктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до обєктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи обєктивний критерій, слід зясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви обєктивно обґрунтованими.

В судовому засіданні позивач та його представники підтримали заяву про відвід головуючого судді.

Відповідач та третя особа заперечили проти задоволення заяви про відвід головуючого судді.

Розглянувши подану заяву суд прийшов до висновку, що викладені у них обставини щодо необєктивності та упередженості судді Фур І.П. при розгляді даної справи не відповідають дійсності, а тому заява позивача про відвід головуючого судді задоволенню не підлягає.

Проте, з метою забезпечення права позивача на справедливий суд та у зв'язку з його сумнівами у безсторонності, неупередженості судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області Фур І.П., суд вважає за можливе задовольнити самовідвід судді Фур І.П. для виключення будь-яких сумнівів у обєктивності та неупередженості суду при розгляді даної справи та законності прийнятого рішення.

Крім того, доцільність прийняття самовідводу обумовлюється також оперативністю та ефективністю розгляду даної справи в подальшому.

Керуючись ст. ст. 20, 23-25, 208-210, 293 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача про відвід головуючому судді Фур І.П. у цивільній справі № 383/751/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, головного лікаря комунального лікувального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги Бобринецького району», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 на неправомірні дії та бездіяльність, що ущемляють права, зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди відмовити.

Заяву про самовідвід головуючого судді Фур І.п. по цивільній справі №383/751/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, головного лікаря комунального лікувального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги Бобринецького району», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 на неправомірні дії та бездіяльність, що ущемляють права, зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди задовольнити.

Цивільну справу передати до канцелярії Бобринецького районного суду для її перерозподілу в порядку ст. 11-1 ЦПК України .

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Суддя І.П. Фур