Справа № 214/3387/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 червня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ковтун Н.Г.,

при секретареві Троценко О.М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

14 квітня 2014 року позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, з якого вбачається, що 10 березня 2004 року між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачем отримано кредит в сумі 3500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % на рік на суму залишку заборгованості за користуванням кредитом, на умовах, визначених договором. Відповідач не виконав зобов'язань за Кредитним договором, відсотки не сплачував, у зв'язку з чим, станом на 28 лютого 2014 року виникла заборгованість в сумі 25 640,54 грн, яка складається: з заборгованості за кредитом 8154,11 грн; заборгованість по відсоткам 17 486, 43 грн. Просить стягнути заборгованість за кредитним договором від 10 березня 2004 року та судові витрати у розмірі 256,41 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Крім доводів, вказаних в позову, пояснила, що у 2004 році з відповідачем було укладено договір на відкриття карткового рахунку, видачу платіжної картки для користування коштами , з лімітом 3500 грн. З 2009 року відповідач має заборгованність перед банком, у зв"язку з порушенням взятих на себе зобов"язань. Останній платіж було зроблено відповідачем 14.05.2011 року, тму вважає, що строки позовної давності не пропущені. Платіжна картка діяла до березня 2012 року. Умовами, які підписані відповідачем передбачена подвійна ставка відсотків.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог та застосувати строк позовної давності. Дійсно було укладено договіір з банком. Він користувався платіжною картою, але не завжди погашав заборгованність перед банком, останній платіж він здійснив у травні 2011 року, але це був один одиничний платіж, тому вважає, що він не перериває позовної давності. Дійсно, видана йому платіжна карта діяла до березня 2012 року.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши надані докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, мотивуючи своє рішення наступним чином.

Судом встановлено, що 10 березня 2004 року між позивачем та відповідачем укладений договір № SAMDN881 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки (а.с. 13).

Як вбачається зі вступу до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ "КБ "Приватбанк", форма договору про надання банківських послуг, яка укладається між банком та держателем картки, складається із заяви, пам'ятки клієнта, умов та правил надання банківських послуг, тарифів (а.с. 14).

З письмових матеріалів справи вбачається, що банк надав кредит у розмірі 3500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 3 % за користуванням кредитом на місяць на залишок заборгованості на умовах визначених Договором.

Згідно Наказу від 05 січня 2004 року № 07, виданого головою Правління ПАТ "Приватбанк" ОСОБА_3, затверджено та введено з 06 січня 2004 року нову редакцію типових бланків договорів по послугам для фізичних осіб.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, сплати процентів та неустойки.

Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Станом на 28 лютого 2014 року відповідач не виконував зобов'язань за договором, відсотки не сплачував, у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 25 640,54 грн, яка складається: з заборгованості за кредитом 8154,11 грн; заборгованість по відсоткам 17 486, 43 грн.

Що стосується заяви відповідача про застосування до позову строку позовної давності, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Але також слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку

Згідно розрахунку заборгованості за договором (а.с. 11) останній платіж здійснювався відповідачем 14 травня 2011 року, тобто перебіг позовної давності переривався и на час звернення позивача до суду 14 квітян 2014 року- строк позовної давності не сплинув.

У зв"язку з наведеним вище суд приходить до висновку, що строк позовної давності був перерваний шляхом сплати відповідачем частини боргу, а тому підстав для застосування до даних позовних вимог строку позовної давності немає.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 256, 41 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 209, 212-215, 224-232 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 536, 599, 1048, 1049, 1050, 1054, 1057 ЦК України,

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість в сумі 25 640 (двадцять п"ять тисяч шістсот сорок) грн 54 коп, яка складається: з заборгованості за кредитом 8154,11 грн; заборгованість по відсоткам 17 486, 43 грн, станом на 28 лютого 2014 року за кредитним договором від 10 березня 2004 року

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк судовий збір в розмірі 256, 41 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою вiдповiдача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.Г. Ковтун