Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді Оніпко О.В., суддів - Собіни І.М., Хилевича С.В.

секретар - Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26 листопада 2014 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства "Український Страховий Дім" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про солідарне стягнення сплаченого страхового відшкодування.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк", дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26.11.2014 р. ПрАТ "Український Страховий Дім" в позові до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про солідарне стягнення сплаченого страхового відшкодування - відмовлено.

В поданій на рішення апеляційній скарзі третя особа - ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" вважає його необґрунтованим, постановленим з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що доводи суду 1-ї інстанції про те, що строк дії картки, виданої ОСОБА_4. закінчився у вересні 2010 р., не відповідають дійсності. Згідно з п.2.8 договору №130 від 19.08.2008 р. про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетно-кредитною схемою - платіжна картка (надалі БПК) є власністю банку, видається строком на два роки. Протягом місяця до закінчення строку дії БПК клієнт подає заяву на оформлення наступної БПК. 06.08.2010 р. ОСОБА_4 була подана заява на перевипуск БПК по картрахунку в зв'язку з закінченням строку дії попередньої картки та відповідно клієнт поновив БПК на новий строк дії на два роки, тобто до 01.09.2012 р. Дану платіжну картку він отримав 20.09.2010 р.

Крім того у відповідності до п.7.7 клієнт зобов'язаний погасити заборгованість за договором у повному обсязі у разі закінчення строку дії БПК та не переоформлення БПК на нову. Оскільки ОСОБА_4 здійснив переоформлення картки на новий строк дії, та надалі користувався до своєї смерті кредитом, то заборгованості у ОСОБА_4 ані станом на 06.09.2010 р., ані станом на 14.07.2011 р. не було.

Заборгованість утворилась після смерті позичальника - після ІНФОРМАЦІЯ_2., оскільки перестали йти надходження на рахунок у вигляді пенсії і банк вчасно, згідно з умовами

___________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 565/633/14-ц Головуючий суддя 1 інстанції: Демчина Т.Ю.

Провадження № 22-ц787/310/2015 Суддя-доповідач : Оніпко О.В.

договору страхування та за наявності повного пакету документів, повідомив страховика про цю подію, а після визнання події страховим випадком на підставі поданих документів, отримав страхове відшкодування.

Є необгрунтованим та таким, що суперечить ст. 8 Закону України "Про страхування" та ст. 998 ЦК України висновок суду про те, що, оскільки на момент укладення договору страхування страховий ризик вже існував, вказаний договір є нікчемним. Крім того, у разі наявності у ОСОБА_4 заборгованості на момент укладення договору страхування, позивач не уклав би з банком даного договору та згодом не визнав би подію страховим випадком і не здійснив би виплату страхового відшкодування. Просить рішення суду 1-ї інстанції скасувати та постановити нове, яким позов задовольнити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду 1-ї інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді 1-ї інстанції, колегія суддів приходить до висновку про її часткове задоволення, виходячи з наступного.

У травні 2014 року ПрАТ "Український Страховий Дім" звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 на його користь компенсацію завданих збитків - суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 19 164 грн. 05 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.08.2008 р. між ОСОБА_4 та ПАТ "Державний ощадний банк України" було укладено договір №130 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, відповідно до умов якого, Банк відкриває ОСОБА_4 кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 20000 грн. (п. 1.1, 1.2 договору) (а.с.14-19).

15.07.2011 р. між ПАТ "Державний ощадний банк України" та позивачем було укладено договір добровільного страхування кредитів № КР-11 N0023, предметом якого є майнові інтереси Банку, що не суперечать чинному законодавству України і пов'язані з невиконанням або неналежним виконанням позичальника своїх договірних зобов'язань за Кредитними угодами, що укладені між страхувальником та позичальниками, з типовою формою якої страховика ознайомлено (а.с.7-12).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2., що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.22).

27.08.2012р. ПАТ "Державний ощадний банк України" своїм листом за №19/12/3263 повідомив позивача про настання страхового випадку, пов'язаного з невиконанням позичальником ОСОБА_4 своїх договірних зобов'язань за договором № 130 в зв'язку з його смертю (а.с.13).

05.10.2012 року ПрАТ "Український Страховий Дім" сплатило на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" страхове відшкодування в розмірі 19 164 грн. 05 коп., що підтверджується копією платіжного доручення № 989 (а.с.32).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд 1-ї інстанції виходив з того, що незалежно від факту видачі позичальнику наступної банківської платіжної карти, строк повернення кредиту за кредитним договором №130 від 19.08.2008р. закінчився із закінченням строку дії відновлювальної кредитної лінії, який відповідно до п.7.1 цього договору та встановленого періоду дії виданої позичальнику банківської платіжної карти, закінчився не пізніше 01.09.2010 р.

Також місцевий суд послався у рішенні на дані історії транзакції по кредитному рахунку ОСОБА_4 щодо наявності боргу у позичальника станом на 27.08.2010р. у сумі 19 668,19 грн., а станом на 06.09.2010 р. - у сумі 19788,19 грн., та на те, що зі спливом строку дії банківської платіжної картки, ОСОБА_4 вказаний борг не погасив, а тому станом на 14.07.2011 р. його борг склав 19891,32 грн.

Таким чином, місцевий суд дійшов висновку про те, що на момент укладення банком із страховиком договору страхування №КР 11N0023 від 15.07.2011р., у позичальника ОСОБА_4 перед банком існувала заборгованість по поверненню коштів за кредитним договором №130 від 19.08.2008р., борг існував більше десяти днів, що свідчить про неплатоспроможність позичальника у розумінні п.4.2 договору страхування у момент його укладання, тобто про настання страхового випадку до укладення договору страхування.

Виходячи з наведеного, місцевий суд також зазначив про нікчемність договору страхування у зв»язку з тим, що страховий ризик на момент його укладення вже існував.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками місцевого суду, оскільки вони є суперечливими, не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Так, згідно з п.4.1 вказаного договору, страховим випадком визнано факт завдання збитків страхувальнику внаслідок невиконання або часткового невиконання позичальником своїх зобов'язань по поверненню суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені в конкретній кредитній угоді, внаслідок неплатоспроможності позичальника (а.с.7-12).

Відповідно до п. 4.2 договору, під неплатоспроможністю позичальника сторони розуміють невиконання позичальником умов кредитної угоди по своєчасній оплаті кредиту та/або процентів за користування кредитом понад 10 (десять календарних днів) з будь-яких причин, за винятком тих, що передбачені розділом 9 цього договору.

Розділ 9 вказаного договору містить перелік причини відмови у здійсненні страхової виплат, у т.ч. п.п. г) п.9.2 встановлено, що умови цього пункту не застосовуються у випадку смерті позичальника.

Згідно зі ст. 998 ЦК України, договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених цим Кодексом. Договір страхування також визнається судом недійсним, якщо: його укладено після настання страхового випадку; об'єктом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації.

Наслідки недійсності договору страхування визначаються відповідно до положень про недійсність правочинів, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про страхування», договір страхування може бути визнаний судом недійсним у таких випадках: якщо договір страхування укладено після настання страхового випадку. Настання страхового випадку позбавляє договір страхування такої істотної умови, як страховий ризик, у зв»язку з чим, укладений після настання страхового випадку договір страхування може бути визнаний недійсним в судовому порядку за позовом страховика або іншої заінтересованої особи.

Відповідно до постанови пленуму ВСУ від 06.11.2009 р. №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Отже, встановлені законом підстави вважати договір страхування № КР-11№0023 від 15.07.2011 р. нікчемним, відсутні, а з позовом про оспорювання вказаного договору сторони або інші заінтересовані особи, не зверталися, він не визнаний судом недійсним, а тому він є укладеним у відповідності до вимог закону та чинним.

Заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що відновлювальна кредитна лінія має ряд відмінностей від інших способів кредитування. Це вид кредитної лінії, згідно з якою позичальник має можливість упродовж дії кредитної лінії неодноразово отримувати та погашати суму кредиту в межах установленого ліміту. Ліміт кредитування автоматично відновлюється на суму погашеного кредиту.

При відновлювальній кредитній лінії умовою надання кредиту і відновлення ліміту заборгованості у разі погашення позичальником отриманого кредиту. Нові видачі кредиту будуть проводитися тільки в межах кредиту заборгованості, а також з урахуванням вже використаного ліміту видачі.

Отже, у міру, як відбувається освоєння кредитної лінії, зобов»язання банку починають знижуватися, а при погашенні кредиту відбувається відновлення всього кредиту заборгованості.

Як вбачається з п.1.1 та п. 1.2 договору від 19.08.2008 р. за №130, банк відкриває клієнту картковий рахунок та відновлювану кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 20000 грн., за умови отримання клієнтом пенсії шляхом її зарахування на картрахунок. Для користування картрахунком банк оформляє і видає клієнту платіжну картку на умовах договору (п.1.3).

У відповідності до п.2.8 вказаного договору, платіжна картка (надалі БПК) є власністю банку, видається строком на два роки, протягом місяця до закінчення строку дії БПК клієнт подає заяву на оформлення наступної БПК.

06.08.2010 р. ОСОБА_4 була подана заява на перевипуск БПК по картрахунку в зв'язку з закінченням строку дії попередньої та відповідно він поновив БПК на новий строк дії на два роки, тобто до 01.09.2012 р. Дану платіжну картку він отримав 20.09.2010 р. (а.с.278- 279).

Згідно з п.7.7 клієнт зобов'язаний погасити заборгованість за договором у повному обсязі у разі, закінчення строку дії БПК та не переоформлення БПК на нову.

Оскільки ОСОБА_4 здійснив переоформлення картки на новий строк дії та надалі користувався до своєї смерті кредитом, і з пенсії позичальника йшли надходження на погашення кредиту, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_4 була відсутня заборгованість за договором від 19.08.2008 р. №130 як на дату перевипуску платіжної картки, так і на дату укладення договору страхування .

Утворилась заборгованість після смерті позичальника ІНФОРМАЦІЯ_2., у зв'язку з припиненням надходжень на рахунок у вигляді пенсії і банк вчасно, згідно з умовами договору страхування за наявності повного пакету документів, повідомив страховика про цю подію, а після визнання події страховим випадком на підставі поданих документів , отримав страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, яка відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, на спадкове майно, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина і його спадкоємцями першої черги за законом згідно ст.1261 ЦК України є дружина ОСОБА_1 та діти ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1

Згідно з інформацією Кузнецовської міської державної нотаріальної контори №30/01-16 від 06.02.13 р. та № 50/01-16 від 27.02.13 р., спадкоємці ОСОБА_4 до нотаріальної контори за прийняттям спадщини, що залишилась після його смерті, не звертались (а.с.41).

Також, зазначені спадкоємці, у т.ч. ОСОБА_1, як законний представник неповнолітніх дітей, про відмову від спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_4, до нотаріальної контори не подавали.

Разом з тим судом встановлено, що всі вказані особи на час смерті ОСОБА_4 були зареєстровані та проживали разом із спадкодавцем за адресою : АДРЕСА_1 . Також ОСОБА_1 14.03.1995 р. н., ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були неповнолітніми на час смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_2., зняті з реєстрації за вказаною адресою 17.08. та 21.08.2012 р. відповідно у зв»язку з вибуттям на навчання ( а.с. 57,70-73, 77, 80, 183-185).

Виходячи з наведеного, всі відповідачі є такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2., оскільки на момент його смерті проживали разом з спадкодавцем та не заявили про свою відмову від спадщини.

Відповідно до ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

На підставі вищезазначених норм, 04.02.2013 р. страховиком було направлено вимогу спадкоємцям ОСОБА_4 про сплату виплаченого страхового відшкодування в сумі 19164,05 грн., яку останніми отримано 07.02.2013 р. (а.с.33-35).

Колегія суддів не погоджується з висновком суду 1-ї інстанції щодо визначення вартості майна, одержаного відповідачами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у спадщину, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, згідно ст.1228 ЦК України, право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Так, з інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно №20673575 від 17.04.2014 р., виданої реєстраційною службою Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, вбачається, що за ОСОБА_4 зареєстроване право спільної часткової власності на 1/5 частини квартири АДРЕСА_1, загальна вартість якої становить 23820,00 грн. (а.с.159) .

Як вбачається з інформації Центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем МВС України № 45/1868 від 25.04.2014 р., за ОСОБА_4 зареєстроване право власності на автомобіль «Пежо Експерт», 1999 р. випуску., проте будь-які дані про вартість даного автомобіля в поданих суду матеріалах відсутні (а.с.161-162).

З інформації ПАТ "Державний ощадний банк України" № 46-24/55БТ-117БТ від 05.05.14 р. вбачається, що станом на ІНФОРМАЦІЯ_2. на ім'я ОСОБА_4 відкрито ряд рахунків із залишком коштів в сумі: 1,97 грн., 13,93 грн., 292,81 грн. та 1869,17 грн., тобто, на загальну суму 2 177,88 грн.(а.с.163).

Проте, у відповідності до вимог закону, суд визначає вартість майна, виходячи з ринкових цін цього майна, дійсних на день розгляду справи судом і зазначена у довідці з Реєстру прав власності на нерухоме майно вказаної квартири загальною площею 71,2 кв.м та житловою - 42,8 кв.м вартість 23820 грн. станом на 09.01.2004 р., не відповідає дійсності.

Крім того, ухвалою Кузнецовського міського суду від 30.09.2014 р. ( а.с. 214) з посиланнями на вимоги ст.ст. 27, 31 ЦПК України, було відхилено клопотання ПАТ «Українській Страховий Дім» від 23.06.2014 р. (а.с. 157) про витребування інформації від відповідачів щодо обсягу та вартості будь-якого майна, яке належало ОСОБА_4 на день смерті та на яке відкрилася спадщина. У вказаній ухвалі місцевий суд послався на вимоги ст. 133 ЦПК України, якою встановлено порядок забезпечення та витребування судом доказів, подання яких є неможливим або у сторін є складнощі в поданні цих доказів, проте з метою всебічного і повного з»ясування обставин справи, таких доказів не витребував.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

У зв»язку з наведеним, посилання суду 1-ї інстанції у рішенні на роз»яснення сторонам зазначених вимог закону та на те, що з клопотанням про призначення експертизи позивач не звертався, не відповідає дійсності, оскільки у розгляді справи представник позивача участі не приймав, крім того, для з»ясування питання щодо вартості спадкового майна, зокрема, вказаної квартири, відсутня потреба у проведенні судової будівельно-технічної експертизи.

Згідно з відповіддю суб»єкта оціночної діяльності, який діє відповідно до ст. 4 абз.4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну діяльність в Україні» - приватного підприємства «Оцінка» від 23.03.2015 р. за № 01/23/03, наданою на виконання ухвали апеляційного суду від 23.03.2015 р., на даний час вартість житлових трикімнатних квартир у житлових багатоповерхових будинках панельного типу на вторинному ринку, площею від 65,0 кв.м до 72,0 кв.м у АДРЕСА_1 (середня вартість за підсумком аналізу пропозицій даного району міста), становить величину, що коливається від 805 000 грн. до 1 115 000 грн.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що середня вартість квартири АДРЕСА_1 становить 960 000 грн., відповідно, вартість 1/5 частки, що належала на день смерті ОСОБА_4, станом на 23.03.2015 р. - 192 000 грн., отже вартість ? частки кожного із спадкоємців від 1/ 5 частки становить 48 000 грн.

Частка кожного з відповідачів в успадкованих грошових вкладах становить 544,47 грн. (2 177,88 грн. : 4) .

Таким чином, кожним з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одержано у спадщину після смерті ОСОБА_4 майно на загальну суму 48 000 грн. + 544,47 грн. = 48 544, 47 грн., в межах якої, кожен з відповідачів зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора на загальну суму 19 164,05 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що на користь позивача з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відшкодування страхової виплати у сумі 19 164,05 грн. підлягає до стягнення з кожного по 4791 грн.

Оскільки суд 1-ї інстанції на вищевикладені обставини та положення закону уваги не звернув, не врахував норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини та не встановив обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про часткове задоволення позову ПрАТ "Український Страховий Дім".

Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних частках з кожного: на користь позивача судові витрати у сумі 243,60 грн. ( по 60,90 грн.) та на користь філії - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" судові витрати у сумі 121,80 грн. ( по 30,45 грн.).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309,313-314, 316 ЦПК України, ст.ст.993,998,1218,1220,1222,1227,1228,1261,1268,1270,1282, ст. 8 Закону України «Про страхування», колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" - задовольнити частково.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26 листопада 2014 року - скасувати.

Позов приватного акціонерного товариства "Український Страховий Дім" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про солідарне стягнення суми виплаченого страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства "Український Страховий Дім" по 4791 грн. з кожного (у відшкодування виплаченого страхового відшкодування у сумі 19 164,05 грн.), а також по 60 грн. 90 коп. судових витрат з кожного.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" по 30 грн. 45 коп. судових витрат з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий

Судді