У х в а л а

іменем україни

30 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Остапчука Д. О., Гончара В. П., Касьяна О. П.,

провівши попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоп-Південь», ОСОБА_7, третя особа - Мале приватне підприємство «Контраст», про визнання правочинів недійсними, за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоп-Південь», ОСОБА_7 про визнання недійсними договорів, звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 23 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоп-Південь» (далі - ТОВ «Екоп-Південь»), ОСОБА_7, третя особа - Мале приватне підприємство «Контраст», (далі - МПП «Контраст»), про визнання правочинів недійсними.

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» (далі - ПАТ «Марфін Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ТОВ «Екоп-Південь», ОСОБА_7 про визнання недійсними договорів та звернення стягнення на предмет іпотеки.

У листопаді 2014 року сторони звернулися до суду із заявою про укладення мирової угоди.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 квітня 2015 року, визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ТОВ «Екоп-Південь», ОСОБА_7, ПАТ «Марфін Банк», МПП «Контраст», за якою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовилися від позовних вимог до ОСОБА_6, ТОВ «Екоп-Південь», ОСОБА_7 про визнання недійсним договору № 1 відступлення права вимоги, укладеного 17 липня 2012 року між ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ТОВ «Екоп-Південь»; визнання недійсним договору № 2 відступлення права вимоги, укладеного 17 липня 2012 року між ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ТОВ «Екоп-Південь»; визнання недійсною додаткової угоди до інвестиційного договору від 04 листопада 2008 року № ОК/12/08, укладеної 17 липня 2012 року між ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ТОВ «Екоп-Південь»; визнання недійсною додаткової угоди до інвестиційного договору від 04 листопада 2008 року № ОК/11/08, укладеної 17 липня 2012 року між ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ТОВ «Екоп-Південь»; визнання недійним договору відступлення права вимоги, укладеного між ОСОБА_6, ОСОБА_7 щодо заміни інвестора у інвестиційному договору від 04 листопада 2008 року № ОК/11/08; визнання недійсним договору відступлення права вимоги, укладеного між ОСОБА_6, ОСОБА_7 щодо заміни інвестора у інвестиційному договору від 04 листопада 2008 року № ОК/12/08; визнання протиправним та скасування свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_1, видане 04 червня 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Одеського МУЮ Одеської області Чернавською І. В. ОСОБА_7 за № НОМЕР_1; визнання протиправним та скасування свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_2, видане 04 червня 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Одеського МУЮ Одеської області Чернавською І. В. ОСОБА_7 за № НОМЕР_2; про скасування рішення державного реєстратора реєстраційної служби Одеського МУЮ Одеської області Чернавської І. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04 червня 2014 року, індексний № НОМЕР_4; про скасування рішення державного реєстратора реєстраційної служби Одеського МУЮ Одеської області Чернавської І. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04 червня 2014 року, індексний № НОМЕР_5, та будь-яких інших майнових або немайнових вимог щодо нежитлового приміщення НОМЕР_3 та нежитлового приміщення АДРЕСА_2 у повному обсязі.

Позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнали, що договори № 1 та № 2 відступлення права вимоги, укладені ОСОБА_4 із ОСОБА_6 та ТОВ «Екоп-Південь» 17 липня 2012 року та похідні від них додаткові угоди до інвестиційних договорів № ОК/12/08 та № ОК/11/08, укладені між ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ТОВ «Екоп-Південь» про заміну інвестора були направлені саме на настання тих юридично значимих подій переходу прав та обов'язків за вищезазначеними інвестиційними договорами до ОСОБА_6, були укладені ОСОБА_4 в інтересах сім'ї та за згодою ОСОБА_5 Вищевказані угоди не порушують будь-яких інтересів подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_6 відмовився від примусового стягнення грошових коштів у розмірі 2 075 974 грн 73 коп., присуджених до стягнення рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2014 року та виданим на підставі нього Суворовським районним судом м. Одеси 17 жовтня 2014 року у справі № 523/17896/13-ц виконавчим листом.

Між ОСОБА_7 та ПАТ «Марфін Банк» укладено договір поруки в забезпечення виконання зобов'язань МПП «Контраст» за кредитним договором від 13 липня 2011 року № 28806/OF в частині сплати заборгованості за непоновлюваною кредитною лінією, сплаті процентів за користування кредитом, сплаті комісії за оформлення кредитного договору, сплаті комісії за надання траншів, сплаті комісії за невикористаний кредит, сплаті можливих штрафних санкцій у розмірі, що не перевищує 759 тис. грн. Погашення частини заборгованості МПП «Контраст» за кредитним договором 13 липня 2011 року № 28806/OF в загальному розмірі 759 тис. грн здійснюється ОСОБА_7 на підставі договору поруки, який укладено між ОСОБА_7 та ПАТ «Марфін Банк».

ПАТ «Марфін Банк» відмовилося від позовних вимог до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ТОВ «Екоп-Південь», ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки; про визнання недійсним договору № 1 відступлення права вимоги, укладеного 17 липня 2012 року між ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ТОВ «Екоп-Південь»; визнання недійсною додаткової угоди до інвестиційного договору від 04 листопада 2008 року № ОК/12/08, укладеної 17 липня 2012 року між ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ТОВ «Екоп-Південь»; визнання недійсною додаткової угоди до інвестиційного договору від 04 листопада 2008 року № ОК/12/08, укладеної 01 серпня 2013 року між ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ТОВ «Екоп-Південь».

Позивач ОСОБА_4 зобов'язався у разі визнання права власності або переходу права власності будь-яким іншим чином на нежитлове приміщення НОМЕР_3 та нежитлове приміщення АДРЕСА_2 до третіх осіб внаслідок укладених до підписання цієї мирової угоди ОСОБА_4 угод без відома та письмової згоди ТОВ «Екоп-Південь», ОСОБА_6, ОСОБА_7, як усіх разом так і кожного окремо, ОСОБА_4 зобов'язаний компенсувати ОСОБА_7 ринкову вартість вказаних приміщень на момент визнання за третіми особами права вимоги, власності, майнових прав або іншим чином переходу права власності третім особам.

Сторони визнали, що з моменту визнання судом даної мирової угоди:

- іпотечний договір, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «Марфін Банк» 15 липня 2011 року (реєстровий № 2639), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Носенко О. В., є припиненим;

- ПАТ «Марфін Банк» зобов'язалося припинити обтяження іпотекою і забороною відчуження нерухомого майна (майнових прав) за договором про внесення змін № 2 до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Носенком О. В. 15 липня 2011 року, виданий 07 жовтня 2013 року, шляхом подання приватному нотаріусу Одеськ <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1980/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1>ого міського нотаріального округу Носенко О. В. відповідної заяви щодо іпотечного майна та предмета застави;

- ОСОБА_7 є добросовісним набувачем нежитлового приміщення НОМЕР_3 та нежитлового приміщення АДРЕСА_2;

- сторони не мають один до одного будь-яких матеріальних претензій.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_8, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційну скаргу ОСОБА_8 необхідно відхилити з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Постановляючи ухвалу про визнання мирової угоди, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, правильно виходив із того, що мирова угода вчинена в інтересах всіх осіб, шляхом взаємних поступок, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення ухвали суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 відхилити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 23 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

В. П. Гончар

О. П. Касьян