Справа № 473/3915/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"20" жовтня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді - Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання - Ніколаєнко Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним.

ВСТАНОВИВ:

28.09.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, спадкоємців за законом першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1, укладеного нею 17.10.2007 року з ОСОБА_4 в простій письмовій формі.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що даний договір був укладений сторонами в письмовій формі, всі умови договору купівлі-продажу сторонами виконані: ОСОБА_4 отримала кошти за відчужену власність, в спорах, залогах, інших обтяженнях нерухоме майно не перебуває.

Посилаючись на те, що нотаріально посвідчити зазначений договір не має можливості через смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, позивач просив позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнали.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд діючи в межах заявлених сторонами вимог, вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, вправі визнати угоду дійсною.

Виходячи зі змісту ст. 203 ЦК УРСР угода могла бути визнана дійсною в разі, коли укладена у відповідності з вимогами закону.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 продавець за письмовим договором купівлі-продажу не є власником майна - житлового будинку АДРЕСА_1, вказаний будинок має ознаки самочинного будівництва, а тому не може бути предметом купівлі-продажу, а укладена угода не може бути дійсною.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення судового рішення

Суддя: О .Є. Старжинська