Справа № 314/4338/15-ц
Провадження № 2/314/1362/2015
Повне рішення суду, складено 27 грудня 2015 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Вільнянськ 22 грудня 2015 року

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючий суддя Кофанов А.В.,

при секретарі Лазечна Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на дітей,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому вимагав припинити стягнення аліментів з нього на користь відповідачки на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнути аліменти на їх утримання з відповідачки на свою користь.

Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, з нього рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.07.2015 року на користь відповідачки ОСОБА_2 були стягнуті щомісячні аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) на утримання дітей, оскільки на той час вони проживали разом із матір'ю; але на даний час діти оселилася та проживають разом із ним, у зв'язку з чим, на його думку, відповідачка втратила право на отримання аліментів, і ці аліменти мають бути стягнуті на його користь.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_5 підтримали позов та просять його задовольнити, наполягаючи на наявності обставин, викладених у позовній заяві. Разом з цим, наприкінці судового розгляду позивач ОСОБА_1 пояснив, що разом із ним постійно проживає лише син ОСОБА_6, а донька ОСОБА_3 повернулася до матері та проживає разом із нею.

Відповідачка ОСОБА_3 позов не визнала, просить відмовити у його задоволенні, пояснюючи, що вона несе витрати на утримання дітей, позивач відноситься до них неналежним чином, зокрема, побив доньку ОСОБА_3. Разом з цим, що відповідачка не заперечує, що син ОСОБА_6 оселився у позивача, проживає або у нього, або у матері позивача, і що саме позивач вирішує питання щодо його місця проживання.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Так, рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.07.2015 року з позивача ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 були стягнуті щомісячні аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Зі змісту рішення вбачається, що при його ухваленні суд керувався вимогами ст.ст.180-183 СК України, та визнанням ОСОБА_1 тієї обставини, що діти проживають разом із матір'ю.

Згідно чч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом цих положень закону, аліменти є формою участі в утриманні дитини того з батьків, хто проживає окремо від дитини. Таким чином, якщо дитина стала постійно проживати з тим з батьків, хто сплачував аліменти на її утримання, інший з батьків втрачає правові підстави на їх утримання.

Позивач та відповідачка визнали у судовому засіданні, що син ОСОБА_6, на утримання якого з позивача були стягнуті аліменти, на момент розгляду даної справи став проживати разом із батьком та/або родичами батька, окремо від матері.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, позивач довів обґрунтованість своїх вимог щодо припинення стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_6. Разом з цим, вимоги, які стосуються припинення стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, належними доказами не доведені, тим більше, що сам позивач визнав у судовому засіданні, що донька залишилася проживати разом із матір'ю. Враховуючи це, а також те, що у позивача змінився матеріальний стан через оселення у нього неповнолітнього сина, суд вважає, що позивач має продовжувати сплачувати відповідачці аліменти на утримання доньки Ганни у розмірі 1/6 частини заробітку.

Вирішуючи вимоги про стягнення з відповідачки аліментів на утримання сина, суд враховує, що при ухваленні попереднього рішення від 10.07.2015 року судом були враховані стан здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, а також той факт, що саме ОСОБА_2 потребує отримання аліментів з боку ОСОБА_1 на утримання доньки як тоді, так і зараз. З іншого боку, позивачем не надано достатніх доказів, що ці обставини, наявність яких він визнавав у липні 2015 року, яким-небудь чином суттєво змінилися або перестали існувати, і що його матеріальний стан змінився настільки суттєво, що він сам став потребувати аліментів з боку відповідачки. Не надано позивачем і доказів того, що відповідачка яким-небудь чином ухиляється від матеріальної допомоги синові, який проживає разом із батьком. У зв'язку з цим суд не знаходить достатніх підстав для задоволення позову в цій частині.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на дітей задовольнити частково.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 щомісячних аліментів, стягнутих відповідно до рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.07.2015 року, на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, продовживши їх стягнення відповідно до зазначеного судового рішення у розмірі 1/4 частини від його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дати набрання цим рішенням законної сили і до досягнення нею повноліття.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя А.В. Кофанов

22.12.2015 року

27.12.2015