АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/752/15 Головуючий 1 інст. -
Справа № 635/9198/14-ц Назаренко О.В.
Категорія: забезпечення позову Доповідач - Яцина В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області у складі :

Головуючого - судді - Яцини В.Б.,

суддів - Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

за участю секретаря : Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 18 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2013 року було задоволено заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову. Було заборонено відчуження житлового будинку АДРЕСА_1, реєстраційний номер 30653177, що зареєстровано за ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1), та ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_2).

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18 лютого 2014 року позов ОСОБА_3 було задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 100 000 грн. Вирішено питання про відшкодування судових витрат. Рішення набрало чинності після спливу десятиденного строку апеляційного оскарження і при цьому до примусового виконання не зверталося.

15 жовтня 2014 року до суду звернулася ОСОБА_2 із заявою про скасування заборони відчуження житлового будинку АДРЕСА_1, реєстраційний номер 30653177, що зареєстровано за ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1), та ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_2) та ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_3), вжиті вказаною ухвалою районного суду від 22 листопада 2013 року. На обґрунтування заяви послалася на те, що вказаною ухвалою порушене її право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки, підтверджене рішенням Харківського районного суду Харківської області від 25 квітня 2014 року, яким було задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання ОСОБА_2 право на продаж предмету іпотеки, а саме - вказаного житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1.

При виконання цього рішення суду ОСОБА_2 з'ясувала, що на предмет іпотеки накладено заборону на відчуження, що перешкоджає ОСОБА_2 самостійно продати предмет іпотеки на виконання рішення суду шляхом укладення договору купівлі-продажу з будь-якою особою на власний розсуд. Враховуючи такі обставини представник ОСОБА_2 в судовому засіданні адвокат ОСОБА_11 просила суд задовольнити клопотання і скасувати заходи по забезпеченню позову, вжиті ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2013 року, якою заборонено відчуження будинку АДРЕСА_1.

Позивач в справі ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що на її користь борг не повернутий.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 листопада 2014 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 було відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та задовольнити клопотання про скасування заходів по забезпеченню позову, ужиті ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2013 року, посилаючись на те, що ухвала районного суду необґрунтована і протиправна.

Судова колегія заслухавши доводи представника апелянта і позивача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, та розглянутої судом заяви про скасування заходів забезпечення позову, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 151, 153 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заява про забезпечення позову розглядається судом в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участі справі.

Згідно до ч.ч. 3, 4 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу, у тому числі за заявою особи, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення. Протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали така особа може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Відмовляючи у задоволенні заяви, районний суд виходив з того, що ОСОБА_2 не є учасником судового розгляду по цій справі і тому відповідно до ст.ст. 154, 168 ЦПК України вона не вправі звертатися до суду з такою заявою. Крім того, рішення районного суду від 25.04.2014 року було ухвалене на користь ОСОБА_2 без врахування інтересів інших осіб, які взяли участь по цій справі, щодо предмету іпотеки, тому у даному випадку необхідно звертати стягнення за декількома рішеннями суду, що вимагає зміну способу і порядку виконання рішення районного суду від 25.04.2014 року шляхом проведення прилюдних торгів, і цьому не перешкоджає існуюча заборона на відчуження будинку.

Дійсно, згідно до гл. 4 Розділу ІІ ЦПК України учасниками цивільного процесу (учасником судового розгляду) є особи, які беруть участь у справі, (параграф 1) та інші учасники цивільного процесу (параграф 2). Однак суб'єктами цивільних процесуальних правовідносин є й інші, зазначені в ЦПК України особи, зокрема - ті, у кого знаходиться майно щодо якого, або особи щодо якої вживаються відповідні заходи забезпечення позову, їх представники (п.п. 1, 4, 7 ч. 1 ст. 152 ЦПК України). Такі заінтересовані особи відповідно до ч. 4 ст. 154 ЦПК України мають право звертатися до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, якщо їх було вжито без їх повідомлення.

Стаття 168 ЦПК України визначає загальний порядок розгляду судом заяв і клопотання осіб, які беруть участь у справі. Оскільки передбачене ч. 4 ст. 154 ЦПК України право заінтересованої особи на розгляд судом заяви про скасування заходів забезпечення позову має спеціальний характер по відношенню до вказаної загальної норми цивільного процесуального права, тому реалізація цього права не може обмежуватися тим, що у ст. 168 ЦПК України зазначено про розгляд заяв і клопотань лише осіб, які беруть участь у справі. Ключовим питанням у даному випадку є з?ясування питання про те, чи стосується заявника застосовані судом заходи забезпечення позову.

Так, згідно до рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 квітня 2014 року по цивільній справі № 635/9537/13-ц було задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа Харківський районний відділ ГУ Державної міграційної служби України про звернення стягнення на предмет іпотеки. Було звернено стягнення за нотаріально посвідченим іпотечним договором від 07 грудня 2011 року на предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними будинками АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у відповідних частинах. Встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки, вказаного житлового будинку з надвірними будівлями, - шляхом його продажу ОСОБА_2 будь-якій особі-покупцеві за ціною, встановленою суб'єктом оціночної діяльності в межах суми заборгованості за договором позики в сумі 1 153 200,00 грн., яка складається з простроченого боргу в розмірі 248 000,00 грн. та пені в розмірі 905 200, 00 грн., з виселенням вказаних осіб (а.с. 55).

На день розгляду районний судом заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову вказане рішення районного суду від 25 квітня 2014 року набрало чинності, однак після цього за апеляційної скаргою ОСОБА_10 воно було апеляційним судом Харківської області переглянуто.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 19 лютого 2015 року апеляційна скарга ОСОБА_10 було задоволено частково. Вказане рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 квітня 2014 року було змінено. Скасовано в частині виселення без надання жилого приміщення ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10 з житлового будинку і зняття кожного з них з реєстрації і в цій частині у задоволенні позову було відмовлено.

В іншій частині рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 квітня 2014 року змінено, позов ОСОБА_2 було задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за договором позики від 07 грудня 2011 року, з урахуванням додаткового договору № 1 від 14.02.2012 року до цього договору позики, укладеними між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і ОСОБА_5, в розмірі 496 000 грн., - звернуто стягнення за іпотечним договором від 07 грудня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу ОСОБА_12, реєстр № 2989, на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 і який належить у відповідних частинах на праві на праві власності: ОСОБА_4 і ОСОБА_5, яка померла 20 червня 2014 року, спадкоємцем якої є ОСОБА_10 надано ОСОБА_2 право на продаж вищевказаного предмета іпотеки, житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1, - будь-якій особі покупцеві на умовах і в порядку, встановленому статтею 38 закону України «ПРО іпотеку» за ціною, встановленою на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

При таких обставинах слід визнати, що виконанню рішення районного суду від 25 квітня 2014 року, з відповідними змінами, що стосується права ОСОБА_2 на продаж іпотечного майна, перешкоджає застосована ухвалою районного суду від 22 листопада 2013 року в порядку забезпечення позову заборона його відчуження.

За п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України рішення суду має обов'язковий характер. При залишенні заборони відчуження іпотечного майна передбачений рішенням районного суду від 25 квітня 2014 року, з урахуванням внесених до нього вказаним рішенням Апеляційного суду Харківської області від 19 лютого 2015 року змін, - його продаж від імені ОСОБА_2 буде неможливим.

При цьому право ОСОБА_3 на отримання боргу за заочним рішенням районного суду від 18 лютого 2014 року за рахунок вищевказаного нерухомого майна можливо в межах правил, які визначені у ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Таким чином, оскільки судом першої інстанції заява про скасування заходів забезпечення позову була вирішена з порушенням норм процесуального права, то з передбачених п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підстав апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу про задоволення цієї заяви.

Керуючись ст. 208, ст. 210, ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, п. 2 ч.1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 18 листопада 2014 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 задовольнити і скасувати заходи забезпечення позову, накладені Харківським районним судом Харківської області від 22 листопада 2013 року про заборону відчуження житлового будинку АДРЕСА_1.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

.

Головуючий суддя:

Судді колегії: