Справа № 383/195/15-ц
Провадження №6/383/28/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2015 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Бондаренко В.В.,

за участю:

секретаря Могиленко В.М.,

державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 подання про примусове проникнення до житла, -

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2015 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3 про провулку Вишневий, 1 А, м. Бобринець Кіровоградської області з метою забезпечення виконання виконавчого документу.

На обґрунтування у поданні зазначено, що на виконанні у відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області знаходиться виконавчий лист №383/195/15-ц від 31.08.2015 р. Бобринецького районного суду Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 6 327 060,80 грн. на погашення боргу за договором позики від 23.11.2011 р.

03.09.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна, яке належить ОСОБА_3, копію якої боржником отримано 09.09.2015 року.

Згідно пояснень боржника від 25.09.2015 р. він зобовязувався надати безперешкодний доступ за місцем свого проживання для перевірки майнового стану за адресою: пров. Вишневий, 1А в м. Бобринець Кіровоградська область.

Боржник добровільно не виконав рішення суду, не з'являється на виклики до відділу ДВС, ухиляється в наданні майна для опису, здійснює заходи щодо зникнення рухомого майна, в тому числі в надання в оренду, намагається будь-якими способами заважати здійснювати виконавчі дії (шляхом виклику працівників міліції під виглядом крадіжки майна, інше). Враховуючи те, що, сума стягнення є великою і боржник добровільно не надає можливості провести опис майна, тому посилаючись на вищевказані обставини просив вирішити питання про примусове проникнення до житла боржника по провулку Вишневий, 1 А для проведення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа.

В судовому засіданні державний виконавець подання підтримала та надала пояснення по обставинам справи.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.10 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника-фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Згідно ч.1 ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця (ч.2 ст. 376 ЦПК України).

Судом встановлено, що відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №48598014 від 03.09.2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 383/195/15-ц виданого 31.08.2015 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованість в розмірі 6327060,80 грн. (а.с.4)

Вищевказана постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 03.09.2015 року за вих. № 17565 направлена ОСОБА_3 до виконання (а.с.4).

Відповідно до частини 2 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті.

З подання про примусове проникнення до житла, а також з матеріалів, доданих до подання, вбачається, що держаним виконавцем не надано суду доказів щодо вжиття державним виконавцем всіх достатніх заходів примусового виконання рішення суду, зокрема доказів щодо встановлення або спростування факту отримання боржником періодичних регулярних платежів: заробітної плати, пенсії, тощо, на які може бути звернено стягнення в першу чергу, а відтак недостатньо обґрунтована необхідність примусового проникнення до житла.

Згідно із п. 1 ст. 6 конвенції про захист прав людини і основоположних свобод провадження з виконання судових рішень є самостійною і невід'ємною частиною судового розгляду.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До подання не додано документів про те, що боржник належним чином повідомлений про здійснення будь-яких виконавчих дій, дату, час та місце її проведення.Крім того, надана копія листа боржника про зобовязання надати доступ до огляду житла для перевірки його майнового стану виконавцю не містить дати та часу проведення вказаної виконавчої дії.

Однак, під час розгляду подання державний виконавець не надав суду доказів на підтвердження своїх доводів про умисні дії боржника, який перешкоджає державному виконавцю провести виконавчі дії стосовно опису та арешту майна в його будинку за адресою проживання.

В доданих до подання державного виконавця документах відсутні докази невиконання постанови про відкриття виконавчого провадження в добровільному порядку.

Судом не встановлено та із подання не вбачається у чому саме полягала причина відсутності доступу до майна , та чи зумовлено це свідомими діями боржника, спрямованими на перешкоджання діям державного виконавця або ж це пов'язано з об'єктивних причин.

Таким чином, до матеріалів подання не надані належні, обєктивні і допустимі докази (ст.ст.57-60 ЦПК України) на підтвердження дотримання державним виконавцем правил вручення судових повісток, а також, що боржник своєчасно отримав повідомлення про необхідність бути присутнім у його житлі під час перевірки майнового стану.

На боржника у виконавчому провадженні не покладений обовязок постійно перебувати за місцем проживання, таким чином ймовірна відсутність боржника може бути повязаною з обєктивними поважними причинами.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.10 ЦПК України). Заст. 60 ЦПК Україникожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 5Закону України "Про виконавче провадження" вимоги державного виконавця щодо виконання рішень є обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

З урахуванням вищенаведеного, державний виконавець при проведенні виконавчих дій зобов'язаний діяти не лише у відповідності з вимогами Закону України "Про виконавче провадження", але й дотримуватися інших законів, використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи, або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших особі, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність його житла, тайну його кореспонденції або на його честь і репутацію. Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань.

Статтею 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

У невідкладних випадках, пов'язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку. Європейський Суд з прав людини у Рішенні від 2.12.2010р. по справі «Ратушна проти України» зазначив, що органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Державний виконавець в судове засідання додаткових доказів не подавав.

Проникнення у житло відноситься до крайніх заходів повязаних з примусовим виконанням рішень судів. Недоторканість житла є основоположною конституційною гарантією. Відповідно державним виконавцем повинні бути вчинені всі необхідні дії щодо виявлення майна боржника, переш ніж звертатися за застосуванням крайнього заходу.

За таких умов слід надати беззаперечні докази свідомого ухилення боржника від примусового виконання, чого виконано не було.

Зважаючи на перераховане , керуючись ст. 376 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 подання про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3 за адресою: провулок Вишневий, 1 А, м. Бобринець Кіровоградської області відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через Бобринецький районний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Бобринецького районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_5