У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 01 грудня 2015 року в справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 березня 2013 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» до ОСОБА_2, третя особа - житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство «Житлосервіс», про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 березня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 19 червня 2013 року, позов задоволено. Стягнуто на користь публічного акціонерного товариства ПАТ «Сумиобленерго» з ОСОБА_2 збитки, завдані безобліковим використанням електроенергії в розмірі 6 192 грн 17 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 березня 2015 року, обґрунтовуючи тим, що під час детального ознайомлення з матеріалами справи та вивчивши правила користування електроенергією для населення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - ПКЕЕН), методику визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затверджену постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562 (далі - методика), правила користування електроенергією, затверджені постановою НКРЕ від 31 липня 1999 року № 28, порядок визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електроенергії, затверджений постановою Кабінету Міністрів від 08 лютого 2006 року № 122, листи Держенергонагляду щодо процедури складання акта про порушення ПКЕЕН та нарахування збитків, ним були виявлені обставини, які є істотними для справи і які йому не були відомі під час розгляду справи. Так, при складанні акта про порушення ПКЕЕН, представниками енергопостачальника були порушені вимоги методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН. Крім того, він звернувся до Держнагляду з проханням розібратися у вказаній ситуації та отримав відповідь про порушення умов щодо складання акта про порушення ПКЕЕН та нарахування збитків за даним актом. Посилаючись на те, що зазначене є нововиявленими обставинами, просив заяву задовольнити.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 01 грудня 2015 року, в задоволенні заяви відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанції, й постановити нову ухвалу про задоволення заяви, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (ч. 1 ст. 335 ЦПК України).

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

У п. п. 3, 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК України). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Так, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви, оскільки виходячи зі змісту ст. 361 ЦПК Україниобставини на які в якості нововиявлених посилався ОСОБА_2 нововиявленими не являються і не можуть бути підставою для перегляду рішення за правилами глави 4 розділу V ЦПК України.

Згідно з п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Оскільки зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не вбачається порушення судами норм процесуального права, у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до комунального підприємства «Видавничий центр» Нікопольської міської ради, ОСОБА_4 про встановлення факту перебування у трудових відносинах, стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К.Парінова