Справа №: 398/3521/15-ц
"23" грудня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
судді - Нероди Л.М.,
секретарі - Борозній Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Позов мотивує тим, що являється власником будинку АДРЕСА_1. Крім неї в спірному житлі зареєстрований її син ОСОБА_2, який не проживає за місцем реєстрації з 2008 року. Відтак сама зазнає затрат по утриманню житлового будинку.
У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в його відсутність. Причини неявки відповідача суду невідомі.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.08.2012 року та витягу про державну реєстрацію прав позивач являється власником будинку АДРЕСА_1.
Згідно акту № 539 від 16.07.2015 року відповідач ОСОБА_2, зареєстрований АДРЕСА_1, але за місцем реєстрації не проживає з 2008 року та не має там особистих речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, відповідач є членом сім`ї власника, але не проживає за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 понад один рік, не звертався до суду з заявою про усунення перешкод в користуванні цим жилим приміщенням.
Враховуючи відсутність відповідача за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, суд вважає, що наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право на користування спірним житловим приміщенням.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Реєстрація відповідача в помешканні за вищевказаною адресою, фактично перешкоджає позивачці в реалізації її прав власника жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням з підстав, передбачених ч.2 ст.405 ЦК України, отже позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 391, ч.2 ст.405 ЦК України, ст. ст. 213-215, 224 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА