Справа №668/1204/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2015 року Суворовський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого - судді Головко О.В.

при секретарі Дровосєкової В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в залі суду справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» про розірвання кредитного договору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що 23.05.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №R3B відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 25000 гривень з кінцевим терміном повернення 23.05.2017 року зі сплатою процентів в розмірі 24 % річних, сплатою щомісячної комісійної винагороди у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту.

Однак відповідач взяті на себе зобовязання по поверненню кредиту, сплаті відсотків не виконував неналежним чином, в звязку з чим станом на 23.10.2014 року в нього виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 31800грн.22коп.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №R3B від 23.05.2013 року в сумі 31800грн.22коп., а також судові витрати по оплаті судового збору в сумі 318грн.

Відповідач ОСОБА_1, звернулася до суду з зустрічним позовом в якому просить розірвати кредитний договір №R3B від 23.05.2013 з дати винесення рішення по справі, посилаючись на зміну політичної та економічної ситуації в країні, падіння курсу гривні, економічної кризи, проведення АТО на території Донецької та Луганської областей,скрутне матеріальне положення, та вказує, що вона працює приватним підприємцем у сфері роздрібної торгівлі, її дохід складає у звязку з глибокою економічною кризою близько 1800грн. Чоловік позивачки виїхав за кордон в пошуках роботи. Будь-яких інших джерел доходу позивач ОСОБА_1, не має та на даний час в неї немає можливості сплачувати суми передбачені договором, що у разі не розірвання договору кредиту призведе до подальших порушень договору.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом ПАТ «ВТБ БАНК» підтримав позовні вимоги та підтвердив обставини викладені в первісній позовній заяві, вимоги зустрічного позову не визнав, просив відмовити в їх задоволенні.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги зустрічного позову та підтвердив обставини викладені в зустрічній позовній заяві, вимоги первісного позову не визнав та просив відмовити в їх задоволенні.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, суд прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 23.05.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № R3B відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 25000 гривень з кінцевим терміном повернення 23.05.2017 року зі сплатою процентів в розмірі 24 % річних, сплатою щомісячної комісійної винагороди у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту.

Відповідно до п. 5.1. кредитного договору, у разі прострочення позичальником зобовязань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожен день порушення виконання зобовязань, включаючи день погашення.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору.

Станом на 23.10.2014 року заборгованість ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК» становить: 31800грн.22коп.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Крім цього, згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи вище викладене позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача за первісним позовом ОСОБА_1, на користь ПАТ «ВТБ БАНК» необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором та судові витрати по оплаті судового збору.

Стосовно зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «ВТБ БАНК» про розірвання кредитного договору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, договір може бути розірвано за вимогою однієї сторони лише у випадку істотного порушення договору другою стороною.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Посилання позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1, на те, що у звязку зі зміною політичної та економічної ситуації в країні, падіння курсу гривні, економічної кризи, проведення АТО на території Донецької та Луганської областей, вона не може виконувати свої зобовязання по кредитному договору на діючих умовах і у разі якщо договір не буде розірваний це призведе до продовження нарахування штрафних санкцій, суд не приймає до уваги, оскільки позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 не надала доказів істотного порушення договору іншою стороною (Банком), які могли б бути підставою для розірвання кредитного договору.

Враховуючи, що відсутні докази істотного порушення кредитного договору Банком або згоди обох сторін на розірвання кредитного договору, відсутні підстави для задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору №R3B від 23.05.2013 року укладеного між ПАТ «ВТБ БАНК» та ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 61, 88, 212, 214 ЦПК України, ст. ст. 526, 610, 625, 651, 1049, 1050 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» заборгованість за кредитним договором №R3B від 23.05.2013 року в сумі 31800грн.22коп. та судовий збір в сумі 318грн.

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» про розірвання кредитного договору №R3B від 23 травня 2013 року з дати винесення рішення по справі відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя:ОСОБА_2