Справа № 369/8881/15-ц
Провадження № 2/369/3719/15
31.12.2015 рокуКиєво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
при секретарі Дуплій Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про стягнення заборгованості, -
У серпні 2015 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 16 вересня 2011 року між ним та ОСОБА_1 був укладений договір, за яким остання отримала кредит у розмірі 12 500 грн. на поточні потреби зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, комісії з кінцевим терміном повернення 16 вересня 2014 року. Банк зобовязання перед відповідачем виконав у повному обсязі.
У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У звязку з чим ОСОБА_1 станом на 12 серпня 2015 року має заборгованість 7 799,46грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 7 721,70 грн., заборгованості по комісії за управління кредитом 77,76 грн..
Просили суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 7 799,46 грн.; судові витрати стягнути з відповідача.
14 вересня 2012 року померла ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-БК №247525, виданого відділом реєстрації смерті в м. Києві.
З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №42290858 від 01 грудня 2015 року вбачається, що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_1 не заводилась.
За клопотанням представника позивача при розгляді справи судом залучено у якості співвідповідача Білогородську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області.
У судове засідання представник позивач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, просив суд задоволити позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
У судове засідання відповідачка не зявивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.
При розгляді справи судом встановлено, що 16 вересня 2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір банківського обслуговування №BLaЖГА00075296 .
У п.1.2, 1.3 договору визначено, що банк надає позичальникові кредитні кошти в національній валюті в сумі 12 500 грн., у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому. Кредит надається на поточні потреби.
У п. 1.5, 1.6 договору вказано, що за користування кредитом встановлюється плата у вигляді процентів, які нараховуються за процентною ставкою в розмірі 17%; за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за управлінням кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту
За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.
За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
За умовами кредитного договору, п.2.5, ОСОБА_1 мала вчасно сплачувати відсотки, нараховані за користування кредитом і частку кредиту у визначений договором строк.
У п.4.2, 4.3 кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених договором, позичальник сплачує кредитору пеню, а також штраф.
З наданих суду документів, встановлено, що ОСОБА_1 порушила строки погашення заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом, а саме останній раз погашення кредиту здійснювалось у вересні 2012 року. Відповідачу по справі направлено вимогу про погашення заборгованості.
За ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається та, які підтверджували їх вимоги та заперечення.
Позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження прострочення відповідачем строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Тому позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.
Перевіривши подані суду розрахунки по кредиту, суд вважає, що за ОСОБА_1 рахується заборгованість за кредитом в розмірі 7 799,46грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 7 721,70 грн., заборгованості по комісії за управління кредитом 77,76 грн..
Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Вимоги кредитора спадкоємці зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
За ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом, за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.
Позивачем не подано суду доказів, що орган місцевого самоврядування вчинив дії, передбачені ст. 1277 ЦК України, тому у задоволенні вимог про стягнення заборгованості, суд відмовляє.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 16, 526, 527, 530, 590, 652 ЦК України, Законом України «Про заставу», ст.ст. 57-64, 208-223 ЦПК України, -
У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про стягнення заборгованості відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення.
Суддя Н.С. Пінкевич