АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 688/752/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1510/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого-судді Ярмолюка О.І.,

суддів Власенка О.В., Юзюка О.М.,

при секретарі Шевчук Ю.Г.,

з участю позивачки ОСОБА_1,

представниці відповідача Москалюк С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про визнання права власності на автомобіль за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 червня 2015 року,

встановила:

В лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання права власності на автомобіль.

ОСОБА_1 зазначила, що з 7 березня 1981 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя, 9 вересня 2011 року ОСОБА_3 уклав з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» договір фінансового лізингу № НМІ0АХ, за умовами якого відповідач передав ОСОБА_3 в лізинг автомобіль ЗАЗ TF 6950, 2011 року випуску, № кузова (шасі) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - автомобіль) вартістю 77381 грн. 60 коп. строком на 60 місяців, а той, у свою чергу, зобов'язався щомісячно сплачувати ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» лізингові платежі. На даний час заборгованість за лізинговими платежами відсутня. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої ввійшов автомобіль, але позивачка як єдиний спадкоємець останнього не може оформити права на неї, оскільки автомобіль залишається у власності ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

У зв'язку з цим, ОСОБА_1 просила суд визнати її право власності на автомобіль у порядку спадкування.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 червня 2015 року позов задоволено.

Суд керувався тим, що ОСОБА_1 успадкувала всі права та обов'язки лізингоодержувача за договором фінансового лізингу, прийняла предмет лізингу та виконала зобов'язання зі сплати лізингових платежів, а тому вона в установленому законом порядку набула права власності на автомобіль.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивачка ОСОБА_1 зазначила, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 308 ч. 1 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що з 7 березня 1981 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі.

9 вересня 2011 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_3 уклали договір фінансового лізингу № НМІ0АХ, за умовами якого відповідач передав ОСОБА_3 в користування автомобіль вартістю 77381 грн. 60 коп. строком на 60 місяців, а той, у свою чергу, зобов'язався сплачувати ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» лізингові платежі згідно графіка.

Розмір щомісячного лізингового платежу становив 1600 грн. 11 коп. Він складався з платежу по відшкодуванню частини вартості предмету лізингу, винагороди за користування ним і винагороди за проведення щомісячного моніторингу предмету лізингу. Також ОСОБА_3 мав вносити на рахунок ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» платежі на відшкодування щорічних витрат лізингодавця зі страхування предмету лізингу, особистого страхування життя та цивільної відповідальності лізингоодержувача.

Після сплати ОСОБА_3 усіх лізингових платежів ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язалося підписати акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності на предмет лізингу. Автомобіль переходив від лізингодавця до лізингоодержувача в момент належного оформлення сторонами цього акта.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли права та обов'язки лізингоодержувача за договором фінансового лізингу № НМІ0АХ від 9 вересня 2011 року.

ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 за законом, вона прийняла спадщину в установленому законом порядку.

Всього за договором фінансового лізингу № НМІ0АХ від 9 вересня 2011 року сплачено 119369 грн. 20 коп. лізингових платежів. Із них: 83476 грн. 37 коп. сплачено ОСОБА_3 за своє життя, 3700 грн. сплачено ОСОБА_1 після смерті останнього, 32192 грн. 83 коп. одержано ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (вигодонабувач за договором особистого страхування лізингоодержувача) від страховика як страхове відшкодування після смерті ОСОБА_3 На даний час заборгованість по лізинговим платежам відсутня.

Зазначені обставини визнані сторонами та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Згідно до ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 2 Закону України від 16 грудня 1997 року № 723/97-ВР «Про фінансовий лізинг» (далі - Закон № 723/97-ВР) фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Частиною 1 статті 806 ЦК України встановлено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Якщо сторони договору лізингу уклали договір купівлі-продажу предмета лізингу, то право власності на предмет лізингу переходить до лізингоодержувача в разі та з моменту сплати ним визначеної договором ціни, якщо договором не передбачене інше (ч. 2 ст. 8 Закону № 723/97-ВР).

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З положень ст. 60 СК України слідує, що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

В силу ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України).

Як встановлено ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258, ч. 1 ст. 1261 СК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ч. 1 ст. 392 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 уклав договір фінансового лізингу в інтересах сім'ї та сплачував ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» лізингові платежі за рахунок спільних коштів подружжя. Після його смерті права та обов'язки лізингоодержувача перейшли до ОСОБА_1, яка повністю погасила заборгованість по лізинговим платежам.

Не зважаючи на це, відповідач не визнає ОСОБА_1 правонаступником прав ОСОБА_3 за договором фінансового лізингу та відмовляється скласти з нею акт звірки взаєморозрахунків і переходу права власності на предмет лізингу. Також ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не видав позивачці довідку про розмір коштів (платежів), внесених лізингодавцем на відшкодування вартості предмету лізингу, що унеможливлює оформлення ОСОБА_1 у нотаріуса свідоцтва про право на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя та свідоцтва про право на спадщину.

Такі дії відповідача вказують на те, що він не визнає право ОСОБА_1 на предмет лізингу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що позивачка в установленому законом порядку набула право власності на автомобіль, а порушене право ОСОБА_1 підлягає захисту в обраний нею спосіб.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О. І. Ярмолюк

____________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції Мазур Н.В. Категорія 5

Доповідач Ярмолюк О.І.