Справа № 463/5677/14 Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 22-ц/783/5236/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю: представника ПАТ «Брокбізнесбанк» - ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" про захист прав споживача банківських послуг, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся із зазначеним позовом, у якому на підставі ст.ст.1058, 1060, 1066, 1074 ЦК України, ч.3 ст.5, ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», просив:

стягнути з ПАТ «Брокбізнесбанк» на його користь за договором банківського строкового вкладу (депозиту) №D 030579107 від 23 вересня 2013 року вклад у розмірі 688680 доларів США, що еквівалентно до гривні складає 8 918 406 гривень (а.с.2-4).

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на користь ОСОБА_3 кошти за договором банківського вкладу № D 030579107 від 23.09.2013 року в розмірі 688 680,00 доларів США, що станом на день постановлення рішення становить 15 756 998,4 грн. (п'ятнадцять мільйонів сімсот пятдесят шість тисяч девятсот девяносто вісім грн. 40 коп.)

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на користь держави судовий збір в розмірі 3 654 грн.

Рішення суду оскаржив ПАТ "Брокбізнесбанк".

В апеляційній скарзі посилається на те, що Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі постанови правління НБУ від 28 лютого 2014 року №107 було прийнято рішення №9 від 28 вересня 2014 року щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію ПАТ «Брокбізнесбанк».

Тимчасову адміністрацію у Банку запроваджено строком на 3 місяці з 03 березня 2014 року по 02 червня 2014 року.

Крім того, постановою Правління НБУ від 10 червня 2014 року №339 відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк», у зв'язку з чим виконавчою дирекцією Фонду було прийнято рішення від 11 червня 2014 року №45 про початок здійснення процедури його ліквідації, та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію.

Тому, на час звернення позивача з позовом до суду у відповідача була відкликана банківська ліцензія та розпочата процедура ліквідації.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних відносинах.

Статтею 36 даного Закону врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Так, відповідно до пункту 1 частини 5 статті 36 закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюються задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Фондом гарантується виплата грошових коштів у розмірі не більше 200 000 гривень.

Позивач є кредитором банку на якого поширюються обмеження, встановлені п.1 ч.5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», і тому не можуть бути задоволені його вимоги (у т.ч. спірні) до Відповідача від часу запровадження у останньому тимчасової адміністрації.

Просить рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ПАТ «Брокбізнесбанк» - ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ПАТ "Брокбізнесбанк" підлягає до задоволення, а рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 квітня 2015 року скасуванню на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту невиконання ПАТ «Брокбізнесбанк» взятих на себе зобов'язань відповідно до умов договору № D 030579107 від 23.09.2013 року, та стягнув з відповідача кошти за договором банківського вкладу в розмірі 688 680 доларів США, що з урахуванням офіційного курсу долара США на день постановлення рішення (станом на 14 квітня 2015 року становило 15 756 998,4 гривень).

З висновком суду повністю погодитися не можна виходячи із наступних підстав.

Як зазначено у ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад) на вимогу або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

За договором банківського вкладу, незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення які встановлені договором.

Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент.

Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається.

Обов'язок повернення вкладів (депозитів) та нарахованих процентів у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком визначені п.3.3. глави 3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління НБУ від 03 грудня 2003 року №516.

Судом та матеріалами справи установлено, що 23 вересня 2013 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Брокбізнесбанк» був укладений договір банківського строкового вкладу (депозиту) №D 030579107, строк дії якого закінчився 25 березня 2014 року.

Відповідно до умов вищевказаного договору ОСОБА_3 передав, а банк прийняв для зберігання грошові кошти в доларах США, що надійшли від нього на вкладний (депозитний) рахунок №3583 в ПАТ «Брокбізнесбанк» в розмірі 688 680 доларів США. Процентна ставка за депозитом встановлювалася в розмірі 7,5 % річних (а.с.5-7).

01 липня 2014 року ОСОБА_3 звернувся у ПАТ «Брокбізнесбанк» із заявою про повернення йому банківського вкладу згідно договору №D 030579107 від 23 вересня 2013 року в сумі 688 680 доларів США (а.с.8).

У відповідь на заяву, ПАТ «Брокбізнесбанк» відмовився виплачувати ОСОБА_3 суму вкладу та нараховані відсотки з тих підстав, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок здійснення процедури ліквідації Банку (а.с.11).

Крім того, на підставі постанови правління Національного Банку України від 28 лютого 2014 року №107 «Про віднесення ПАТ «Брокбізнесбанк» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28 лютого 2014 року прийнято рішення №9 «Про виведення Банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації», згідно з яким у період з 03 березня 2014 року по 02 червня 2014 року у Банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Брокбізнесбанк».

ОСОБА_4, починаючи з 01 березня 2014 року банк здійснює свою діяльність на підставі закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Постановою Правління НБУ від 10 червня 2014 року №339 було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк», у зв'язку з чим виконавчою дирекцією Фонду було прийнято рішення від 11 червня 2014 року №45 про початок здійснення процедури ліквідації відповідача та призначено Уповноважену особу Фонду на ліквідацію.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банками, у якому введена тимчасова адміністрація та/або затверджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед кредиторами, норми закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Згідно зі ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Статтею 36 зазначеного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації, зокрема, під час тимчасової адміністрації не здійснюються: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у отому числі кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку).

Відповідно до ч.6 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене п.1 ч.5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантуються Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Відповідно до ст.46 цього Закону з дня початку ліквідації банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснюється тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку;

банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

ОСОБА_4, на момент звернення ОСОБА_3 із заявою про повернення йому банківського вкладу згідно договору №D 030579107 від 23 вересня 2013 року в сумі 688680 доларів США (станом на 01 липня 2014 року), Національним Банком України було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк», відтак, всі повноваження органів управління банку були припинені.

Банк не проводив касових операцій щодо повернення депозитних вкладів. Не проводилися такі операції банком й на момент постановлення рішення суду першої інстанції станом на 14 квітня 2015 року.

Тому покладення обов'язку повернення депозитного вкладу на юридичну особу повноваження органів управління якої припинені на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є неправомірним.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, та дійшов передчасного висновку про задоволення вимог позивача.

Як установлено в суді апеляційної інстанції, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відшкодовано ОСОБА_3 граничний розмір відшкодування коштів за його вкладами у ПАТ «Брокбізнесбанк» на суму 200 000 гривень, та згідно рішення виконавчої дирекції Фонду №226/14 від 16 жовтня 2014 року акцептовані його грошові вимоги в сумі 8 168 936,31 гривень, які будуть задовольнятися у четверту чергу.

По даний час акцептована Фондом сума грошових вимог ОСОБА_3 не виплачена.

Акцептована сума - 8 168 936,31 гривень, яка згідно вимог Закону має бути відшкодована Фондом з урахуванням вже виплачених 200 000 гривень беззаперечно порушує гарантії ОСОБА_3 на своєчасне отримання вкладу від банку так і процентів за вкладом у передбачений договором термін і на передбачуваних умовах, що за своєю суттю є позбавленням його права власності на частку власного майна у виді вкладу.

У той же час, Верховний Суд України направив в Конституційний Суд України конституційне подання від 08 липня 2015 року №201-2157/0/8-15 щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в цілому положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21,22, частини першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відтак, встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» чи їх окремих положень, буде підставою для перегляду рішення цього суду у зв'язку з нововиявленими обставинами на підставі п.4 ст.361 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга ПАТ "Брокбізнесбанк" підлягає до задоволення, рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 квітня 2015 року скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст. ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «Брокбізнесбанк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу (депозиту) №D 030579107 від 23 вересня 2013 року в сумі 688680 доларів США, що еквівалентно 15 756 998 (п'ятнадцять мільйонів сімсот п'ятдесят шість тисяч дев'ятсот дев'яносто вісім) гривень 40 коп. відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

ОСОБА_5