Справа № 360/910/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ? ОСОБА_1

при секретарі - Андрієнко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу та 3% річних,

встановив:

В березні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, з урахуванням уточненої позовної заяви, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного в листопаді-грудні 2013 року усного договору купівлі-продажу килимового покриття передала відповідачці як аванс (100% попередню оплату за товар) грошові кошти в сумі 2389,19 євро та 8141,80 доларів США, а відповідачка зобов'язалася передати позивачці килимові покриття в строк до кінця лютого 2014 року. В зазначений строк відповідачка взяті на себе зобов'язання не виконала і отримані гроші не повернула. Тому просила стягнути з відповідачки на її користь борг в сумі 241 358,45 гривень, три відсотки річних у розмірі 4 325,59 гривень та 2456,85 сплаченого судового збору.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2, представник позивачки ОСОБА_4 позов підтримали, викладене підтвердили.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що наприкінці грудня 2013 року позивачка здійснила попередню оплату за килимове покриття, а в лютому, травні і червні 2014 року зверталася з проханням призупинити його поставку, оскільки не готове приміщення, де вона планувала його розмістити. Оскільки між ними не був обумовлений строк виконання цього договору вони домовилися, що позивачка повідомить про готовність отримати товар. 09 липня 2014 року вона написала розписку про отримання коштів, а протягом березня-травня 2015 придбала товар і неодноразово зверталася до позивачки з проханням його отримати. Просила в позові відмовити, оскільки умови усного договору виконала.

Вислухавши пояснення позивачки, її представника, відповідачки, свідка ОСОБА_5, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що в кінці 2013 року відповідачка ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_2 за килимове покриття 2389,19 євро та 8141,8 доларів США, що визнається відповідачкою та підтверджується розпискою від 09 липня 2014 року (а.с.7). Передані суми відповідають комерційній пропозиції (а.с.41), що надійшла від відповідачки, що визнала в судовому засіданні відповідачка, пояснивши, що позивачці надавались різні комерційні пропозиції, однак договір був усним.

Внаслідок невиконання умов договору щодо поставки товару, позивачкою 12 вересня 2014 року була надіслана претензія відповідачці з вимогою про повернення грошей, що підтверджується копіями претензії, опису вкладення до цінного листа та квитанції (а.с.8,9).

За заявою позивачки від 15 вересня 2014 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 вересня 2014 року внесені відомості про заволодіння ОСОБА_3 шахрайським шляхом грошима. З показів відповідачки, що вона надавала під час проведення досудового розслідування в якості свідка, вбачається, що вона визнавала наявність боргу перед позивачкою та необхідність повернення їй грошей, що підтверджується копією матеріалів кримінального провадження (а.с.68).

Враховуючи, що відповідачка не виконала умови договору про поставку товару, то вона повинна була повернути, відповідно до вимог ст.530 ЦК України, отримані гроші до 19 вересня 2014 року.

До пояснень відповідачки про те, що нею виконані умови договору, оскільки на початку 2015 року нею придбане для позивачки килимове покриття, що вказане в комерційній пропозиції, однак позивачка відмовляється його отримувати, суд ставиться критично з огляду на наступне. На підтвердження своїх пояснень відповідачкою наданий акт (а.с.30) в якому відсутні дані про вид килимового покриття, що перебуває на складі та відомості якого про кількість килимового покриття не відповідають комерційній пропозиції. Крім того, в судовому засіданні відповідачка змінила свої пояснення та заперечувала, що вона зобов'язана була поставити товар зазначений саме в наданій комерційній пропозиції. Належних та допустимих доказів на підтвердження виконання свої зобов'язань відповідачкою не надано.

Приймаючи до уваги викладене, відповідно до вимог ст.625 ЦК України, відповідачка повинна повернути суму боргу з урахуванням 3% річних від простроченої суми.

Враховуючи розрахунок наданий позивачкою (а.с.5) та встановлений Національним банком України офіційний курс гривні до долара США та Євро, станом на 08 жовтня 2015 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивачки борг з урахуванням 3% річних в сумі 234552,08 грн. та 2345,52 понесених нею судових витрат відповідно до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.611, 625 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу та 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг з урахуванням 3% річних в сумі 234 552 (двісті тридцять чотири тисячі п'ятсот п'ятдесят дві) гривні 08 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати в сумі 2345 (дві тисячі триста сорок п'ять) гривень 52 копійки.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційні скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий-суддяОСОБА_1