справа № 208/3488/15-ц
№ провадження 2/208/1496/15
РІШЕННЯ

Іменем України

18 вересня 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді: Ізотова В. М., при секретарі: Пентраковській М.В., за участю: позивачки ОСОБА_1, прокурора Тургелі Н.В., представника органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради, та ОСОБА_8 «про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки», -

в с т а н о в и в:

Позивачка. звернулась до суду з зазначеним позовом в якому послалась на те, що вона - ОСОБА_1, є бабусею малолітніх: ОСОБА_3 (01.08.2011р.н.), ОСОБА_4 (14.07.2013р.н.), ОСОБА_5 (10.11.2001р.н.). Її донька відповідачка ОСОБА_6, проживала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 від якого 10.11.2001 року народився ОСОБА_5 який, після розірвання шлюбу батьків, залишився проживати з батьком ОСОБА_8

Відповідачка ОСОБА_6 також проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_7С (20.03.1990 р.н) , від якого народилися діти : ОСОБА_3 (01.08.2011р.н.)та ОСОБА_4 (14.07.2013р.н.), після народження яких відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почали нехтувати своїми батьківськими обовязками, а саме: перестали спілкуватися з дітьми, залишивши їх на піклування позивачці, стали систематично зловживати спиртними напоями, перестали створювати для дітей належні умови життя та виховання.

На теперішній час відповідачка ОСОБА_6 ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, не має постійного місця проживання і місце її знаходження невідомо, а відповідач ОСОБА_7 за скоєний злочин за вироком суду перебуває в місцях позбавлення волі. З листопада 2014 року неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають з нею ( позивачкою ). Оскільки відповідачі самоусунулись від виконання батьківських обовязків по вихованню і утриманню дітей, залишивши напризволяще, позивачка просить суд, позбавити їх батьківських прав у відношенні неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та призначити її опікуном неповнолітніх ОСОБА_3. та ОСОБА_4.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, посилалась на обставини викладені в позовній заяві.

Залучений до участі у розгляді справи батько неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_8 надав до суду письмову заяву у якій позов підтримав та просив задовольнити та розглядати справу за його відсутністю.

Представник органу Опіки та піклування виконавчого комітету Заводської районної у м.Дніпродзержинська ради, ОСОБА_2 не заперечувала щодо задоволення позовних вимог позивача. Не заперечувала щодо призначення позивачки опікуном .

Прокурор просила позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_6 про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення повісток за останнім місцем її мешкання та повідомленням у пресі, але у судові засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила і з заявою про розгляд справи за її відсутності не зверталась,що дозволило суду розглядати справу за її відсутності.

Від відповідача ОСОБА_7С, відносно якого, згідно ухвали Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 03.12.2013 року, за скоєння злочину передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, застосовано примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню із суворим наглядом ,надійшла заява у якій ОСОБА_9 просить у позові відмовити, пояснивши, що він знаходиться в психіатричній лікарні і позбавлений можливості спілкуватися з дітьми, але він має намір листуватися з ними і допомагати матеріально.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Судом встановлено, що батьками малолітніх дітей ОСОБА_3 (01.08.2011р.н.), ОСОБА_4 (14.07.2013р.н.) є батько -ОСОБА_7 та мати - ОСОБА_6, а малолітнього ОСОБА_5 (10.11.2001р.н.) батьками є батько - ОСОБА_8 та мати - ОСОБА_6В, що підтверджується свідоцтвами про народження :

1) ОСОБА_5, видане Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області 20 листопада 2001 року, актовий запис № 685.

2) ОСОБА_3, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 01.09.2011 року, актовий запис № 09

3) ОСОБА_4 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 13 08.2013 року, актовий запис № 171.

Судом встановлено, що малолітні діти ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на даний час проживають із позивачкою ОСОБА_1 за адресою: Дніпропетровська область м.Дніпродзержинськ, вул.Скаліка, буд. №32, кв№3, що підтверджується довідкою з місця мешкання.

Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Так, судом встановлено, що протягом тривалого часу відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не виконують батьківських обовязків щодо піклування та утримання своїх дітей, передбачених ст. 150, 180 СК України та повністю самоусунулись від виконання своїх батьківських обовязків, не займаються вихованням своїх малолітніх дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надають.

Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Згідно до вимог ст. 243 Сімейного Кодексу України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Відповідно ч.3 ст.60 Цивільного кодексу України суд, встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено,що вона позбавлена батьківського піклування , і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Згідно до ст. 244 Сімейного Кодексу України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу.

Як вбачається з наданих суду документів малолітні діти проживають разом зі своєю бабусею, позивачкою по справі, ОСОБА_1, яка відповідно до матеріалів справи, має можливість бути опікуном на малолітньою дитиною.

Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради вважають доцільним позбавлення батьківськх прав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відносно їх малолітніх дітей, а також призначити опікуном малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 бабусю ОСОБА_1

Згідно акту обстеження умов проживання за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.11.2014 04.09.2015 року для виховання і розвитку дітей створені належні умови, а саме : є іжа, іграшки, одяг першої необхідності, окремі ліжка., стосунки в сім ї доброзичливі.

Так, відповідно довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 26.01.2015 року за адресою: АДРЕСА_1, дійсно проживають діти : ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з бабусею, ОСОБА_1.

Відповідно до висновку про стан здоровя ОСОБА_1, протипоказань стосовно призначення її опікуном не має, засудженою не значиться та в розшуку не перебуває, а також має відповідне житло для проживання неї та дітей.

Таким чином.. ОСОБА_1П, може бути опікуном малолітніх ОСОБА_4І та ОСОБА_3І , а тому суд вважає, що вимоги позивачки про призначення ОСОБА_1 опікуном підлягають задоволенню.

Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст. ст., 60, 209, 214, ЦПК України, ст. ст., 164, 166 , 243 Сімейного Кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради, та ОСОБА_8 «про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки».

Позбавити батьківських прав ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, останнє місце реєстрації АДРЕСА_2 ) відносно її малолітніх дітей ОСОБА_7 ОСОБА_10 народження, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_6) відносно його малолітніх дітей ОСОБА_7 ОСОБА_10 народження, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Призначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7, опікуном малолітніх дітей ОСОБА_4 ОСОБА_10 народження, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_6 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. на користь ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_7 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. на користь ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін апеляційної скарги з дня його проголошення.

Суддя Ізотов В. М.