Справа № 296/1836/14-ц
У Х В А Л А

"16" червня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

судді Адамовича О.Й.

при секретарі Світко Т.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомир цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору №ML-009/191/2008 від 20.03.2008 року в сумі 139387,51 доларів США, що еквівалентно 1 114 124,36 грн., а також 4 066 553,93 грн. пені.

До початку розгляду справи по суті від відповідача ОСОБА_3 надійшли заяви від 09.06.2015р. про залишення позову без розгляду.

Заява мотивована тим, що згідно п. 2.1.11.1. додаткового договору №1 від 11.06.2009р. до кредитного договору від 20.03.2008р., спори між сторонами підлягають вирішенню у постійнодіючому третейському суді при Асоціації Київтрансбуд, а тому на підставі ч.5 ст. 130 та п.6 ч.1 ст.207 ЦПК України позов слід залишити без розгляду.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2, який є також представником відповідача ОСОБА_3 заяву підтримав.

Представник позивача щодо задоволення заяви заперечила, з передачею справи на вирішення третейського суду не погодилась, вказала, що спір має розглядатися Корольовським районним судом м.Житомира.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає що заява про залишення позову без розгляду не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 17 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 2 ст. 1 Закону України "Про третейські суди" також передбачено, що будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом, може бути переданий до третейського суду за угодою сторін.

Статтею 130 ЦПК України визначено мету проведення судового засідання і порядок його проведення.

Зокрема, частиною 3 зазначеної статті встановлено, що для врегулювання спору до судового розгляду суд з'ясовує: чи не відмовляється позивач від позову, чи визнає позов відповідач, чи не бажають сторони укласти мирову угоду або передати справу на розгляд третейського суду.

Відповідно до ч. 5 вказаної статті, якщо між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення третейського суду, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду.

З огляду на зазначене, даною частиною 5 визначено дії суду в разі взаємного волевиявлення сторонами, відповідно до зазначеної ч. 3, реалізувати своє право передачі спору на розгляд третейського суду.

Як встановлено, в судовому засіданні позивач не виявив бажання скористатися передбаченим законом і договором правом для передачі справи на розгляд третейського суду.

Отже, вважати, що в даному випадку наявні угода обох сторін і їх взаємне волевиявлення для передачі спору на розгляд третейського суду, немає підстав.

Таким чином в задоволенні зави про залишення позову без розгляду слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 207 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяв відповідача ОСОБА_3 віталійовича від 09.06.2015р. про залишення позову без розгляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення щодо ухвали можуть бути подані у разі оскарження рішення у справі.

Суддя О. Й. Адамович