АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________Провадження № 22ц/790/1320/15 Головуючий 1 інстанції Онупко М.Ю. Справа № 641/2399/14-ц Доповідач: Коваленко І.П. Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Довгаль А.П., Коровіна С.Г.,

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус" в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус" у Комінтернівському районі м. Харкова, ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приват Банк" звернулось до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус" в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус" у Комінтернівському районі м. Харкова, ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

В обґрунтування позовних вимог вказали, що відповідно до укладеного кредитного договору № НАС0АN55724587 від 27.12.2007 року ОСОБА_1 27.12.2007 року отримав кредит у розмірі 73 729,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,16 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.12.2014.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ "ПриватБанк" і відповідач ОСОБА_1 27.12.2007 р. уклали договір застави рухомого майна № НАС0АN55724587 від 27.12.2007 року.

Згідно з договором застави відповідач ОСОБА_1 надав в заставу автомобіль DAEWOО , модель: NEХІА 1.5, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_1

Також в забезпечення зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором, між позивачем та ТОВ "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники.

В результаті неналежного виконання відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору станом на 22.10.2013 року утворилась заборгованість у зв'язку з чим позивач змушений був звернутися до суду з позовом.

В зв'язку з цим просили в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № НАС0АN55724587 від 27.12.2007 року в сумі 212610,43 грн. витребувати у ОСОБА_1 та передати в заклад (володіння) шляхом вилучення ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» предмет застави - автомобіль DAEWOО, модель: NEХІА 1.5, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_1; комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля DAEWOО, модель: NEХІА 1.5, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_1; звернути стягнення на предмет застави автомобіль DAEWOО , модель: NEХІА 1.5, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом продажу вказаного автомобіля ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату Свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по Свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень необхідних для здійснення продажу, стягнути з відповідачів солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 200 грн., стягнути з ОСОБА_1 судові витрати за подання позовної заяви.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені у позові та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності та визнав позовні вимоги позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні та в наданих до суду запереченнях на позовну заяву проти позовних вимог заперечував, та просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. При цьому зазначав, що на час звернення до суду відповідачем сплачена більша частка заборгованості за спірним кредитним договором, та на теперішній час у його довірителя перед позивачем існує заборгованість у розмірі близько 17 000 грн. В обґрунтування своїх заперечень зазначив що його довіритель виконував зобов'язання перед позивачем поки йому не стало відомо про збільшення позивачем відсоткової ставки за договором. Про підвищення ставки його довіритель повідомлений не був. Вважав, що підвищення відсоткової ставки з боку позивача є незаконним та зазначав, що його довіритель згоден виконувати свої зобов'язання за умови повернення до первісної відсоткової ставки. Платежі за кредитним договором ОСОБА_1 здійснював до 14.09.2012 року, а також неодноразово звертався до банку з заявами щодо підвищення відсоткової ставки.

Крім того, зазначав, що вважає договір поруки укладений між позивачем та поручителем ТОВ "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" незаконним та таким, що суперечить чинному законодавству, оскільки в разі укладення такого договору поручитель має нести спільну відповідальність з відповідачем у повному обсязі зобов'язання, натомість позивач не вимагає стягнення з поручителя основного боргу за договором. Також вважав, що справа не підлягає розгляду у Комінтернівському районному суду м. Харкова у зв'язку з непідсудністю цьому суду.

Крім того представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що відповідач ОСОБА_1 з будь-якими позовами щодо визнання недійсними договору поруки чи кредитного договору чи про розірвання таких договорів, до суду не звертався.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" - задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № НАС0АN55724587 від 27 грудня 2007 року у розмірі 166 873 грн. 80 коп. звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль DAEWOО, модель: NEХІА 1.5, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності.

Передано в заклад Публічному акціонерному товариству комерційному банку "ПриватБанк", шляхом вилучення у ОСОБА_1, належного йому на праві приватної власності заставного майна: автомобіль DAEWOО, модель: NEХІА 1.5, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, комплекту ключів, свідоцтва про реєстрацію зазначеного транспортного засобу.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" у Комінтернівському районі м. Харкова на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" судовий збір у розмірі 1659 гривні 92 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, направити справу на новий розгляд до Лозівського районного суду Харківської області посилаючись на те, що судом були проігноровані вимоги ЦПК України, щодо визначення підсудності відповідно до вимог ст.. 109,113 ЦПК України, стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги.

Посилається на незаконність,необґрунтованість рішення, неповне та неправильне встановлення обставини, що мають значення для справи, та таке, що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Крім того, вважав недоведеним факт односторонньої зміни істотних умов Кредитного договору позивачем, а саме безпідставне підвищення удвічі відсоткової ставки за користування кредитом, що послугувало причиною затримки виплати кредиту ОСОБА_1

В останнє судове засідання апеляційної інстанції сторони не з'явились, повідомлені належним чином про що свідчить підпис в явочному аркуші, представник відповідача ОСОБА_1 надав заяву про відкладення розгляду справи в зв'язку із знаходження у відрядженні, однак, будь-яких доказів не надано, сторони давали пояснення в попередньому судовому засіданні, тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 27.12.2007 року було укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 73729,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,16 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.12.2014.

Відповідно до п.п. 2.2.1. - п.п. 2.2.4. кредитного договору позичальник зобов'язався сплачувати кредит, відсотки, винагороди, неустойку, відшкодувати витрати та збитки ПАТ КБ "ПриватБанк" на умовах в порядку та строки передбачені умовами договору.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином свої зобов'язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 22.10.2013 року має заборгованість у розмірі 212810,43 грн., яка складається з наступного: 59866,90 грн. - заборгованість за кредитом; 43978,50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3161,51 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 95431,59 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 10121,93 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 8-10).

В забезпечення зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором, між позивачем та ТОВ "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники.

Окрім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ "ПриватБанк" і відповідач ОСОБА_1 27.12.2007 р. уклали договір застави рухомого майна № НАС0АК55724587 від 27.12.2007 року. Згідно з договором застави ОСОБА_1 надав в заставу автомобіль DAEWOО, модель: NEХІА 1.5, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_1

Представник відповідача під час розгляду справи послався на скрутне матеріальне становище відповідача, викликане тривалим лікуванням та незадовільний стан його здоров'я, та про те, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, що було розцінено судом першої інстанції, як заяву про зменшення розміру нарахованої неустойки за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань.

Враховуючи, що у зв'язку з порушенням відповідачем ОСОБА_1 умов договору позивачем нараховані штрафні санкції, а саме: 95431 грн. 59 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 250 грн. штраф (фіксована частина), 10121 грн. 93 коп. - штраф (процентна складова), неустойки - 105 803 грн. 52 коп., що значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту, а також пояснення представника відповідача щодо скрутного матеріального становища відповідача, суд першої інстанції дійшов висновку про зменшення розміру неустойки в порядку ч. З ст. 551 ЦК України до розміру основного боргу - 59866 грн. 90 коп.

Оскільки ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № НАС0А№5724587 від 27.12.2007 року є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Посилання представника відповідача щодо необґрунтованого підвищення відсоткової ставки за договором обґрунтовано не прийняті судом першої інстанції та не приймаються колегією суддів виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 2.3.1 кредитного договору, Банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні кон'юктури ринку грошових ресурсів в Україні, зокрема в разі збільшення курсу долару США порівняно до гривні більше чим на 10 %, в порівнянні з курсом долару США до гривні станом на день укладення договору.

У відповідності до наказу від 05.01.2009 року за № КТ-БТ-СП-2009-1/1 банком підвищено відсоткову ставку до 27,48%(а.с. 114).

Про зміну відсоткової ставки за користування кредитом ОСОБА_1 повідомлявся шляхом направлення відповідного повідомлення (а.с. 19,20).

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладену в постанові від 19 грудня 2012 року по справі № 6-149 цс 12, якщо умовами кредитного договору, щодо яких сторони дійшли згоди під час його укладення, передбачено право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання певних умов з додержанням встановленої кредитним договором процедури повідомлення позичальника, то збільшення банком розміру процентної ставки за цим кредитним договором в односторонньому порядку є правомірним, за умови, що рішення банку про таку зміну розміру процентної ставки було прийнято до набрання чинності Закону України від 12 грудня 2008 року № 661-УІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку", тобто до 9 січня 2009 року.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що дії позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" по підвищенню відсоткової ставки є правомірними, оскільки вчинені відповідно до умов кредитно-заставного договору, до законодавства, що діяло на той час, та до набрання чинності Закону України від 12.12.2008 року № 661 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку". Ніяких законодавчих обмежень на вчинення такого правочину не було, тобто дії позивача з підвищення процентної ставки є законними та правомірними.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2014 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -