Єдиний унікальний номер 341/541/15-ц
Номер провадження 2/341/504/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гаполяка Т.В.

секретаря Томин Л.В.

в м. Галичі розглянувши цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «ПриваБанк» звернулось до Галицького районного суду Івано-Франківської області позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та просить стягнути солідарно на його користь з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 803 051 грн. 77 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що ОСОБА_1 відповідно до укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ним Кредитного договору 131 МК від 11 вересня 2008 року отримав кредит в розмірі 420 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом зі строком повернення до 10 вересня 2013 року.

В ході виконання Кредитного договору відповідач не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому порядку, а тому виникла заборгованість на загальну суму 1 803 051 грн. 77 коп., що складає:

392 987,24 грн. заборгованість за кредитом;

793 522,25 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом;

530 444,58 грн. - пені за несвоєчасність виконання грошового зобовязання;

250 грн. штраф (фіксована частина);

85 847, 70 грн. - штраф (процентна складова).

В забезпечення виконання зобовязання за Кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки, згідно якого ОСОБА_2 виступає поручителем по зобов'язаннях ОСОБА_1.М., що випливають із Кредитного договору 131 МК від 11 вересня 2008 року.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не зявився. Таким скерована на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідачів ОСОБА_4 позов не визнав. Зазначив, що порука відповідача ОСОБА_2 припинена, враховуючи те, що протягом 6 місяців з моменту виникнення права не висунуто вимогу до поручителя. В частині вимог до ОСОБА_1 просив відмовити в задоволенні позову з підстав пропуску строків позовної давності.

Заслухавши пояснення представника відповідачів, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ним Кредитного договору 131 МК від 11 вересня 2008 року отримав кредит в розмірі 420 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 24 % річних, строком повернення до 10 вересня 2013 року.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктами 6.1. 6.6. Кредитного договору передбачено відповідальність позичальника за порушення зобовязання у виді сплати пені та штрафу.

В ході виконання кредитного договору відповідач не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому порядку, а тому виникла заборгованість на загальну суму 1 803 051 грн. 77 коп., що складає:

392 987,24 грн. заборгованість за кредитом;

793 522,25 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом;

530 444,58 грн. - пені за несвоєчасність виконання грошового зобовязання;

250 грн. штраф (фіксована частина);

85 847, 70 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Сторонами погоджено строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредиту, винагороди, неустойки пені, штрафів тривалістю 5 років. (п. 6.8 Кредитного договору).

28 вересня 2012 року позичальником частково погашена заборгованість за Кредитним договором, зокрема 1 500 грн. тіла кредиту, 2 577,14 грн. - відсотків за користування кредитом, 1 500 грн. неустойки.

Вчинення даних дії свідчить про визнання позичальником свого боргу, відтак перебіг позовної давності переривається.

Враховуючи те, що перебіг строку позовної давності перервано, сторонами письмовим договором погоджено строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредиту, винагороди, неустойки пені, штрафів тривалістю 5 років, звернення позивача до суду 15 березня 2015 року мало місце в межах строків.

Відтак, позов в частині вимог до ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Згідно договору поруки № 131 МК від 11 вересня 2008 року, укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2, останній виступає поручителем по зобов'язаннях ОСОБА_1, що випливають із кредитного договору 131 МК

Згідно із ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до п. 10 Договору поруки, цей договір діє до повного виконання зобовязань за Кредитним договором.

Як роз'яснено у п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Позивачем не надано доказів предявлення банком протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, який визначено 10 вересня 2013 року, вимоги до поручителя ОСОБА_2 Відтак, суд вважає, що порука ОСОБА_2 припинена в силу п. 4 ст. 559 ЦК України.

Враховуючи викладене, в частині вимог до ОСОБА_2 в позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України на відповідач ОСОБА_1 слід також покласти понесені позивачем судові витрати.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 559, 575, 610, 612 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» 1 803 051 (один мільйон вісімсот три тисячі пятдесят одну) грн. 77 коп. заборгованості за кредитним договором 131 МК від 11 вересня 2008 року, що складає:

392987, 24 грн. - заборгованість за кредитом;

793522, 25 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом;

530444, 58 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

250, 00 грн. - штраф (фіксована частина);

8 5847, 70 грн. - штраф (процентна складова).

В частині вимог до ОСОБА_2 - в позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» 3 654 грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд Івано-Франківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:ОСОБА_5