У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

МартинюкаВ.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, за зустрічним позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Золочівського нотаріального округу Харківської області Іванов М.І., про визнання договору недійсним, за касаційною скаргою Шуліки АліниВолодимирівни, яка діє від імені публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», на рішення апеляційного суду Харківської області від 2 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом. Зазначало, що 7 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 10 000 доларів США зі сплатою 10,08 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком і ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_1. Посилаючись на те, що позичальник не належним чином виконує зобов'язання за кредитним договором, просило задовольнити позов.

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 10 грудня 2014 року в задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 2 червня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні первісного позову скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог з інших підстав.

Шуліка А.В., яка діє від імені ПАТ КБ «ПриватБанк», звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення апеляційного суду в частині відмови в задоволенні первісного позову скасувати, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 7 серпня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 10 000 доларів США зі сплатою 10,08 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком і ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 35.5 договору іпотеки вартість предмету іпотеки становить 183290 грн.

Згідно наданого розрахунку заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором станом на 6 серпня 2013 року складає 4545,47 дол. США.

Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову у частині звернення стягнення на предмет іпотеки, виходив із того, що розмір заборгованості за кредитним договором не співмірний із вартістю іпотечного майна.

Проте з таким висновком погодитися не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Апеляційний суд, зазначаючи про необхідність врахування співмірності заборгованості за кредитним договором із вартістю переданого в іпотеку майна, при вирішенні вимог про звернення стягнення на нього не вказав, якою нормою права таке передбачено.

Законом України «Про іпотеку» встановлено, що суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав (ч. 3 ст. 39 цього Закону).

Вказаним Законом, чинним законодавством не передбачено можливості відмови у зверненні стягнення на предмет іпотеки у зв'язку з неспівмірністю заборгованості по основному зобов'язанню із вартістю переданого в іпотеку на забезпечення його виконання майна.

Крім цього, на момент ухвалення судових рішень строк, на який надавався кредит (п. 7. 1 кредитного договору), сплив.

Отже звернення стягнення на предмет іпотеки на могло вважатись достроковим.

Вирішуючи спір суд апеляційної інстанції не врахував вказаних норм матеріального права та періоду виникнення простроченої заборгованості, не звернув уваги на те, що строк, на який надавався кредит, сплив, вартість предмета іпотеки значно перевищувала розмір коштів, які передавались позичальнику за умовами кредитного договору, і на час укладення останнього та договору іпотеки, на порушення положень ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України не з'ясував обставин, які підлягали встановленню при вирішенні справи.

Порушення апеляційним судом норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому рішення апеляційного суду в частині вирішення первісного позову не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи в цій частині на новий розгляд до цього суду.

В іншій частині рішення апеляційного суду не оскаржується, тому суд касаційної інстанції його законність не перевіряє.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Шуліки Аліни Володимирівни, яка діє від імені публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 2 червня 2015 року в частині вирішення позову публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до цього суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова В.І. Мартинюк М.І. Наумчук