Справа № 459/2907/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Новосада М.Д.

при секретарі Смолій О.Я.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що проживав однією сімєю разом із своєю матірю ОСОБА_5,

за адресою: вул.Л.Українки, 11, в м.Червонограді Львівської області, з 1953 року та до дня її смерті 29 березня 2015 року.

Ще за життя, а саме у 1998 році у його матері стався інсульт, внаслідок якого її паралізувало, вона втратила можливість до самостійного пересування та потребувала стороннього догляду, який він їй постійно надавав. Вказує, що він з часу захворювання матері забезпечував догляд хворої, зокрема: купував та готував їжу, займався прибиранням та ремонтом житла, оплачував рахунки за користування комунальними послугами, виконував всю фізичну роботу по дому, забезпечував всім необхідним. Натомість його ж сестра ОСОБА_3 ухилялася від надання матері будь-якої допомоги. Відтак зважаючи на те, що безпосередньо він тривалий період займався доглядом своєї матері, яка перебувала у безпорадному стані, просить усунути відповідача від права на спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 29.03.2015 року.

У судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав вказаних у ньому та додатково додав, що до дня смерті матір доглядав він та його дружина. Відповідачка відвідувала раз у місяць.

Позовні вимоги позивача підтримав у судовому засіданні його представник ОСОБА_2

Відповідач позовних вимог не визнала, подала відповідне письмове заперечення (а.с.22-23). Також вказала, що дійсно у 1998 році у її мами стався інсульт, тому вона потребувала сторонньої допомоги, яку надавали вона із своїм братом (позивачем) позмінно. Однак такий стан тривав близько півтори місяця. Після цього її покійна матір виконувала дрібну побутову роботу та сама себе обслуговувала. Близько трьох місяців перед смертю мати впала, внаслідок чого злягла. Відтоді вона навідувала її значно частіше. Однак зважаючи на те, що мати проживала разом із братом та його дружиною вважала, що необхідності у її постійному перебуванні поблизу матері немає. Окрім цього вона пропонувала матері переїхати проживати до неї, проте вона не захотіла.

Що стосується тверджень позивача стосовно придбання продуктів харчування, готування їжі, виконання фізичної роботи по дому, оплати за комунальні послуги, то такі на її думку зумовлені проживанням у вказаному будинку, а також отриманням материної пенсії та допомоги по догляду за інвалідом. Також відповідач зауважує, що ані мати ані позивач жодного разу не вказували про необхідність надання їм фінансової підтримки та допомоги.

ОСОБА_3 у судовому засіданні до вищенаведеного додала, що не мала можливості часто перебувати у матері, так як допомагала дочці у догляді внука, який є інвалідом з дитинства.

Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що у позові слід відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії І-СГ № 384598, виданого 30.03.2015 року органом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_5 померла 29 березня 2015 року (а.с.7).

Із матеріалів справи встановлено, що сторони по справі є дітьми померлої.

Згідно з копією спадкової справи і позивач і відповідач звернулись із заявами до Червоноградської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_5

В силу приписів ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той ж подружжя який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Тобто ухилення характеризується умисною формою вини.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Наявні у матеріалах справи довідки № 177 від 02.03.2007 року та № 6567 від 17.11.2015 року, видані Червоноградською центральною міською лікарнею свідчать, що за життя у ОСОБА_5 було діагностовано ІХС. Дифузний кардіосклероз., миготлива аритмія постійна форма, гіпертонічна хвороба ІІ ст.3 ст. ризик високий.НК ІІ А-Б ст.; ЦВХ.ДЕ ІІІст. наслідки перенесеного ішемічного інсульту і вигляді лівобічного геміпарезу і моторної афазії (а.с.9,81). Довідкою № 177 також підтверджується, що ОСОБА_5 потребувала стороннього догляду.

Згідно з довідками Управління Пенсійного фонду України в у м.Червонограді відповідно № 70 від 12.01.2009 року (а.с.10) та № 1817 від 06.07.2015 року (а.с.11) ОСОБА_5 дійсно перебувала на обліку в УПФ як одержувач пенсії по інвалідності І групи внаслідок загального захворювання та розмір її пенсії за останні пів року перед її смертю становив 1119,36 грн. щомісячно.

В той же час судом встановлено, що до дня смерті спадкодавець проживала ІНФОРМАЦІЯ_1. З нею проживали її син ОСОБА_1 та внук ОСОБА_6. Зазначене стверджується довідкою КП «Комінтех» № 5516 від 01.07.2015 року (а.с.8).

Також, як вбачається із наданих суду документів, позивач отримує пенсію у розмірі 3298,2 грн. та страхові виплати у розмірі 14573 грн. за вересень 2014 року березень 2015 року. Останній вказав, що зазначених коштів було достатньо для утримання його сім'ї, у тому числі для надання допомоги хворій матері.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8,ОСОБА_9,ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснили, що покійна ОСОБА_5 потребувала допомоги сторонніх, оскільки була у похилому віці, хворіла та погано пересувалася. Догляд за нею здійснював позивач.

В той же час із пояснень свідка ОСОБА_11 встановлено, що її мама відповідач по справі їй допомагала у догляді за дитиною-інвалідом, яка з моменту народження хворіє.Також остання нерідко надавала їй фінансову допомогу для придбання медикаментів для дитини. Бувало, що грошові кошти їй позивач і дядько ОСОБА_12. При цьому останній жодного разу вказував, що бабуся потребує матеріальної підтримки.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що позивач відповідно до вимог ст.60 ЦПК України не надав доказів умисного ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцю, доказів потреби спадкодавиці у допомозі відповідача при наявності проживання з нею сина ОСОБА_1, наявності у відповідача можливості її надати та ухилення від обов'язку щодо її надання. Відтак у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 30, 60, 209, 212, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М. Д. Новосад