РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2015 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді О.М. Світлик

при секретарі судового засідання Є.І. Копча

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та залишення проживання доньки з позивачкою, мотивуючи його тим, що 20 квітня 1991 року вони з відповідачем уклали шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськвиконкому в Закарпатській області актовий запис № 221.

Вказує, що від цього шлюбу у них з відповідачем є спільна донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя. Крім того відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на ведення та утримання домашнього господарства.

Позивач наголошує, що офіційно зареєстрований шлюб з відповідачем має лише формальний характер, а примирення між ними неможливе, тому просить суд шлюб розірвати та залишити доньку на її утриманні та вихованні.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в ньому, та просив суд його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечував проти розірвання шлюбу і залишення доньки біля матері.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Так, як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали шлюб 20 квітня 1991 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськвиконкому в Закарпатській області- актовий запис № 221, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-ФМ №252716, виданого 20 квітня 1991 року.

У позивача з відповідачем є спільна донька: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії І-ФМ № 158290 від 18.08.2003 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

За ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно з положеннями ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, постійна неповага та непорозуміння один до одного призвело до розпаду шлюбу, про що свідчить зміст позовної заяви та пояснення сторін.

Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їх доньки, що має істотне значення, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню.

При вирішенні спору між батьками дитини, які проживають окремо, з приводу місця проживання дитини, судом враховано позицію відповідача щодо визнання позову в частині залишення проживання дитини разом з матірю, відтак, позов у цій частині підлягає задоволенню з урахуванням положень ч. 2 ст. 160 СК України, оскільки за спільною згодою позивача з відповідачем місце проживання дитини їх доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначено з матірю (позивачем) ОСОБА_1

Суд також вважає, що у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 487,20 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, ст. ст. 105, 112, 160 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 20 квітня 1991 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськвиконкому в Закарпатській області актовий запис №221, свідоцтво про шлюб серії ІІ-ФМ № 252716 від 20 квітня 1991 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.

Доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати разом з матірю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 487,2 0 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий О.М. Світлик