Справа №469/574/15-ц 21.10.2015 21.10.2015 21.10.2015
Провадження №22-ц/784/2091/15
Справа № 469/574/15-ц
Провадження № 22ц/784/2091/15 Головуючий в 1 інстанції - Тавлуй В.В.
Категорія: 5 Доповідач - Маляренко І.Б.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі :

Головуючого: Маляренко І.Б.

Суддів: Буренкової К.О., Крамаренко Т.В.

За участю секретаря: Лівшенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 14 липня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» про визнання права власності на врожай та зобов'язання повернути врожай,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» (далі - СГ ТОВ «Маяк»)про визнання права власності на врожай та зобов'язання повернути врожай.

В позовній заяві позивач зазначав, що він є власником земельної ділянки площею 12,53 га., кадастровий номер НОМЕР_1 яка знаходиться на території Березанської селищної ради Миколаївської області, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 261705 від 23 грудня 2011 року.

Посилаючись на те, що зазначена земельна ділянка ним нікому і ніколи в оренду чи користування не передавалась, в остаточній уточненій заяві просив визнати за ним право власності на врожай озимої пшениці 2015 року на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 яка знаходиться на території Березанської селищної ради Миколаївської області, та зобов'язати відповідача повернути врожай озимої пшениці, зібраний на зазначеній земельній ділянці.

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 14 липня 2015 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до СГ ТОВ «Маяк» відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 йдеться про неповне дослідження судом доказів та ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають вимогам матеріального закону і фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Так, відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Суд встановив, що відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 261705 від 23.12.2011 року позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 12,53га, кадастровий номер НОМЕР_1 яка знаходиться на території Березанської селищної ради Миколаївської області.

Наданий відповідачем Договір оренди землі від 10.01.2012 року у встановленому законом порядку державної реєстрації не пройшов.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції послався на те, що сторони вищезазначений Договір оренди землі підписали, ними було складено Акт приймання - передачі земельної ділянки від 10.04.2012 року, п.9 Договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 4636,14 грн. на рік, і позивач її отримував.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що СГ ТОВ «Маяк» єдобросовісним користувачем спірної земельної ділянки площею 12.53 га.

Крім того суд послався на те, що вирощений на спірній земельній ділянці врожай є наслідком господарської діяльності ТОВ «Маяк», пов'язаної з його значними матеріальними витратами, оскільки відповідач спірну земельну ділянку засіяв та обробляв, і це підтверджуються Розрахунком витрат на посів озимої пшениці на площі 12,53 га кадастровий номер НОМЕР_1.

Позивач же, як зазначив суд, не довів у судовому засіданні необхідні кількісні та вартісні характеристики врожаю озимої пшениці 2015 року на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 які мають значення для правильного вирішення справи та виконання судового рішення.

Проте погодитись з наведеними судом підставами відмови у задоволенні заявлених позовних вимог не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду землі", в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Приписами ст. 6 зазначеного Закону, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно із ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Земельного кодексу України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі.

Згідно приписів ст. 210 Цивільного кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, правочин підлягає державній реєстрації у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Враховуючи відсутність здійснення зазначеної державної реєстрації вказаного судом Договору оренди землі та беручи до уваги перелічені норми чинного законодавства, даний договір є неукладеним та не несе жодних прав та обов'язків для його сторін та третіх осіб і не створює ніяких юридичних фактів.

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 01.07.2015 року, яке набрало законної сили, визнано, що СГ ТОВ «Маяк» самовільно зайняло належну на праві власності ОСОБА_1 земельну ділянку площею 12,53 га, кадастровий номер НОМЕР_1 яка знаходиться на території Березанської селищної ради Миколаївської області.

СГ ТОВ «Маяк» зобов'язано повернути ОСОБА_1 зазначену земельну ділянку.

Таким чином, наявними матеріалами справи підтверджуються доводи позивача про безпідставне володіння та користування відповідачем спірною земельною ділянкою.

Що стосується висновку суду щодо того, що позивач не довів у судовому засіданні необхідні кількісні та вартісні характеристики врожаю озимої пшениці 2015 року на земельній ділянці, кадастровий номер НОМЕР_1 які мають значення для правильного вирішення справи та виконання судового рішення, то суд не бере до уваги наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте згідно з ч.4 цієї ж статті суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Зазначених вимог судом у повній мірі виконано не було, не роз'яснено позивачеві можливість з'явлення клопотання про витребування даних про вартісні характеристики врожаю озимої пшениці 2015 року у відповідача, який засівав спірну земельну ділянку.

?Що стосується посилання суду на недоведеність позивачем кількісної характеристики зазначеного врожаю, то суду на виконання вимог ч.4 ст. 10 ЦПК слід було враховувати, що для правильного визначення розміру збитків у справах про повернення врожаю, зібраного із самовільно зайнятої земельної ділянки, у кожному випадку з?ясовується, які саме культури, на якій саме площі були вирощені, яка середня врожайність цих культур.

Судом було лише встановлено, що площа самовільно засіяної відповідачем земельної ділянки складає 12,53 га., і засіяно її було озимою пшеницею.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було порушено вимоги діючого цивільного процесуального законодавства, що також привело до ухвалення незаконного рішення.

Згідно із ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядкуапеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як уже зазначалося вище, уточнивши заявлені позовні вимоги, ОСОБА_1 фактично просив суд визнати за ним право власності на урожай озимої пшениці 2015 року, вирощений СГ ТОВ «Маяк» на належній йому на праві власності земельній ділянці площею 12,53 га, кадастровий номер НОМЕР_1 яка розташована на території Березанської селищної ради Миколаївської області, а також зобов'язати відповідача повернути йому урожай озимої пшениці, зібраний на даній земельній ділянці.

Виходячи із змісту ст. 212 ЗК України і роз'яснень Верховного Суду України, викладених у п. 16 постанови Пленуму від 16 квітня 2004 року № 7 (зі змінами, внесеними постановою від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», відповідно до ст.ст. 90,95,212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки повертаються власникам або землекористувачам з передачею останнім вирощеного на цій ділянці врожаю без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Якщо повернути урожай в натурі неможливо, законному землевласнику (землекористувачу) має бути відшкодована його вартість за ринковою ціною, що існує у даній місцевості на момент пред'явлення позову.

Виходячи з наведеного, вимоги щодо визнання за позивачем права власності на урожай, вирощений СГ ТОВ «Маяк» на самовільно зайнятій, належній йому на праві власності земельній ділянці площею 12,53 га, не могло бути задоволено судом першої інстанції, оскільки є невірно обраним способом захисту порушеного права.

Згідно із даними, наданими суду апеляційної інстанції СГ ТОВ «Маяк», урожайність озимої пшениці на полі № 7, де знаходиться належна ОСОБА_1 земельна ділянка, склала 11.2 ц/га.

Залишок врожаю озимої пшениці 2015 року у кількості 53.3 т. знаходиться у складі СГ ТОВ «Маяк», розташованому у смт. Березанка Березанського району Миколаївської області.

За даними Головного управління статистики у Миколаївській області станом на дату подачі позову пшениця реалізовувалась за ціною 296.7 грн. за центнер.

Таким чином, відповідач повинен передати позивачеві урожай озимої пшениці у кількості 140.34 центнера, виходячи із розрахунку 12.53 га (розмір ділянки позивача) х 11.2 ц/га (урожайність озимої пшениці), а вразі неможливості передати зазначену кількість пшениці, сплатити йому 41638.88 грн. (140.34 ц. х 296.7 грн.).

Крім того, в силу вимог ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягають понесені позивачем судові витрати у сумі 601.80 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 303,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 14 липня 2015 року залишити без змін в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» про визнання права власності на урожай;

в іншій частині рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким зобов'язати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Маяк» передати ОСОБА_1 урожай озимої пшениці 2015 року у кількості 140.34 центнери, який зберігається у складі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк», розташованому у смт. Березанка Березанського району Миколаївської області, вул. Зарічна, буд. № 12, а у разі неможливості передати ОСОБА_1 урожай озимої пшениці 2015 року у кількості 140.34 центнери, стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» на користь ОСОБА_1 вартість урожаю озимої пшениці 2015 року у кількості 140.34 центнери у сумі 41638 (сорок одна тисяча шістсот тридцять вісім) гривень 88 копійок.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 601 гривня 80 копійок.

Рішення набирає чинності негайно, але протягом 20 днів може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: