АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/5339/14-ц 22-ц/774/2242/К/15
Справа №216/5339/14-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/2242/К/15 ОСОБА_1
Категорія № 24(ІУ) Доповідач Барильська А.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Ляховської І.Є., Михайлів Л.В.,

секретар: Петренко К.І.

за участю: представника позивача ОСОБА_2 підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» - ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» на рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 15 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по оплаті за опалення.

В обґрунтування позову КПТМ «Криворіжтепломережа» зазначили, що вони є постачальниками теплової енергії і гарячого водопостачання населенню, яке зобов`*язано здійснювати оплату за надані послуги згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Позивач щомісяця здійснював постачання теплової енергії до помешкання відповідача за адресою: м. Кривий Ріг, пл.. Визволення, 3/26, так як будинок є багатоповерховим, опалення до квартири здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, це свідчить про те, що відповідач фактично отримує теплову енергію в належному йому приміщенні.

Судовим наказом № 216/9085/13-ц від 08.01.2014 року, виданим Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу, зі ОСОБА_4 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» стягнуто заборгованість за постачання теплової енергії в розмірі 6446 грн. та судовий збір.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 08 травня 2014 року зазначений судовий наказ скасовано.

У звязку з чим, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за постачання теплової енергії за період з 01.03.2010 року по 01.10.2013 року у сумі 6446 грн.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 15 вересня 2015 року позов КПТМ «Криворіжтепломережа» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» судові витрати в сумі 128 грн. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі КПТМ «Криворіжтепломережа», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог КПТМ «Криворіжтепломережа».

Зокрема, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не взято до уваги Постанову №630 від 21.06.05р. «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» зі змінами внесеними постановою №1268 від 31 жовтня 2007р., якою встановлено, що відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів заборонено.

Відповідно до Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово- комунального господарства України від 22 листопада 2005 р. № 4 (далі - Порядок) визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку(квартири) при відмові споживачів від таких послуг.

Також апелянт посилається на те, що факт, встановлення автономного опалення в квартирі ОСОБА_4 не можливо брати до уваги, оскільки відповідач не виконав приписи комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від централізованого опалення та гарячого водопостачання в частині погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги, а також не виконані вимоги технічних умови №1258 від 31.01.2007 року, а саме не складений акт про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж та не надано довідку про відсутність заборгованості. В разі невиконання технічних умов індивідуальне опалення вважається самовільно встановленим.

Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги практику розгляду справ з аналогічних позовів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що відповідач ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

КПТМ «Криворіжтепломережа», у період з 01.03.2010 року по 01.10.2013 року здійснювалось постачання централізованого опалення до житлового будинку № 3 на пл. Визволення у м. Кривому Розі.

Звертаючись до суду з позовом, КПТМ «Криворіжтепломережа» посилалися на те, що ними виконано зобовязання по поставці до житла відповідача централізованого опалення, однак зазначені послуги відповідачем своєчасно та в повному обсязі не були оплачені, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за період з 01.03.2010 року по 01.10.2013 року у сумі 6446 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що 01.11.2006 року в квартирі відповідача було встановлено автономне опалення, тобто вже взимку 2006-2007 років, відповідач не отримував послуг позивача.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ч.1 ст.68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Як вбачається з матеріалів справи, КПТМ «Криворіжтепломережа» забезпечує тепловою енергією квартиру 26 у будинку 3 на пл. Визволення у м. Кривому Розі, у якій зареєстрований та мешкає відповідач.

Посилання відповідача ОСОБА_4 на наявність в його квартирі автономного опалення, колегія суддів до уваги не бере, з огляду на наступне.

За положеннями частини першої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (надалі Правил № 630), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У відповідності до пункту 25 Правил № 630 самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до пунктів 25, 26, 30 пункту 3 Правил № 630 відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (п. 2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року № 169 «Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року № 4).

При цьому обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (п. 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року № 4).

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу ОСОБА_4 УЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської ради надало погодження на влаштування індивідуального опалення в квартирі № 26 будинку № 3 на пл. Визволенні в м. Кривому Розі та рекомендувало замовити в проектній організації, яка має відповідні ліцензії: проект індивідуального теплопостачання; технічне рішення з розрахунками щодо реконструкції існуючої системи теплопостачання будинку (заміна елеваторних вузлів, тощо); розрахунок теплових навантажень квартири; проект теплоізоляції огороджувальних конструкцій, по завершенню робіт звернутись до УЖКГ для складання акту про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж теплопостачання (а.с.77-78)

Матеріали справи не містять доказів, зокрема, копії відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення квартири від мереж центрального теплопостачання та ненадання йому послуг з постачання тепла у встановленому Законом порядку.

Крім того, відповідно до статті 1 Закону України «По теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно пункту 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві є відгалуження від стояків у межах квартири.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем.

Таким чином КПТМ «Криворіжтепломережа» виконало свої зобовязання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач зобовязаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання.

У звязку з чим, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не тягне за собою зняття теплового навантаження на будинок та припинення нарахувань за користування централізованою системою опалення,.та не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 11 листопада 2015 року № 6-1192цс15, від 11 листопада 2015 року № 6-1706цс15 що в силу вимог ч.2 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як вбачається із матеріалів справи, КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1,так як будинок є багатоповерховим, опалення до квартири здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, що свідчить про фактичне отримання відповідачем теплової енергії. Однак, відповідач плату за нараховані послуги не вносить, у звязку з чим, за період з 01.03.2010 року по 01.10.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 6446 грн.

Судовим наказом від 08.01.2014 року, виданим Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу, зі ОСОБА_4 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» стягнуто заборгованість за постачання теплової енергії в розмірі 6446 грн. та судовий збір в сумі 114, 70 грн.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 08 травня 2014 року зазначений судовий наказ скасовано.

У звязку з чим, з відповідача ОСОБА_4 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» підлягає стягненню заборгованість за період з 01.03.2010 року по 01.10.2013 року в сумі 6446 грн.

Доводи відповідача ОСОБА_4 щодо невідповідності розрахунку вимогам законодавства, колегія судді до уваги не бере, так як розрахунок виконано за тарифами, встановленими рішеннями Криворізької міської ради від 16.01.2008 року № 53, № 584 від 13.08.2008 року та згідно Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України № 1844 від 14.12.2010 року, Постанови КМУ № 15 від 17.02.2010 року «Про затвердження порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості».

На думку колегії суддів, зазначені суми заборгованості розраховані згідно рішень Криворізької міської ради від 16.01.2008 року № 53, № 584 від 13.08.2008 року та згідно Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України № 1844 від 14.12.2010 року, постанови КМУ № 15 від 17.02.2010 року «Про затвердження порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості», з якими колегія суддів погоджується та вважає їх правильними.

Правильність нарахування суми боргу також підтверджується особовим рахунком відповідача за первісним позовом, яким підтверджено розмір боргу та факт не внесення за період з 01.03.2010 року по 01.10.2013 року оплати за опалення, у звязку з чим наявна заборгованість по оплаті за опалення у сумі 6446 грн.

Клопотання відповідача ОСОБА_4 про витребування зазначених документів, на підставі яких позивачем проведено розрахунок заборгованості, колегією суддів відхилено, оскільки дані рішення Криворізької міської ради та зазначені вище постанови є загальнодоступними та видані не позивачем.

Посилання відповідача ОСОБА_4 на те, що відповідачем незаконно використані його персональні дані, колегія суддів не бере до уваги з огляду на наступне.

Статтею 32 Конституції України проголошено право людини на невтручання в її особисте життя. Крім того, не допускається збирання, зберігання, використання поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

З метою конкретизації права людини, гарантованого статтею 32 Конституції України, та визначення механізмів його реалізації 1 червня 2010 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про захист персональних даних» (далі Закон), який набрав чинності з 1 січня 2011 року. Предметом правового регулювання Закону є правовідносини, повязані із захистом персональних даних під час їх обробки.

Визначення поняття «персональні дані» наводиться в абзаці восьмому статті 2 Закону, відповідно до якого персональними даними є відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована, або може бути конкретно ідентифікована.

Абзацом другим статті 2 Закону визначене поняття «база персональних даних», відповідно до якого база персональних є упорядкованою сукупністю логічно повязаних даних про фізичних осіб: - що зберігаються та обробляються відповідним програмним забезпеченням, є базою персональних даних в електронній формі ; що зберігаються та обробляються на паперових носіях інформації, є базою персональних даних у формі картотек .Картотекою персональних даних є будь-який структурований масив персональних даних, що є доступним з визначеними критеріями, незалежно від того, чи є такий масив централізованим, децентралізованим або розділеним на функціональних або географічних засадах Такі дані мають бути структуровані за визначеними критеріями, що стосуються фізичних осіб, щоб забезпечити легкий доступ до відповідних персональних даних.

Володільцем бази персональних даних згідно з абзацом третім статті 2 Закону є фізична або юридична особа, якій законом або за згодою субєкта персональних даних надано право на обробку цих даних, яка затверджує мету обробки персональних даних та процедуру їх обробки, якщо інше не визначене законом.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих документах, які регулюють діяльність володільця бази персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.

З огляду на вищевикладене, метою обробки персональних даних є забезпечення володільцем бази персональних даних належного здійснення діяльності, визначеної в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих документах, які регулюють його діяльність, та внаслідок якої виникає необхідність у вчиненні будь-якої дії або сукупності дій з обробки персональних даних у базах.

Таким чином, персональні дані обробляються володільцем бази персональних даних або на підставі закону, або за згодою субєкта персональних даних виключно для здійснення повноважень володільця бази персональних даних у сфері правовідносин, які виникли в його діяльності.

Обробка персональних даних відповідно до частини 5 статті 6 Закону здійснюється за згодою субєкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Згідно зі статтею 12 Закону володілець бази персональних даних протягом десяти робочих днів з дня включення персональних даних до бази персональних даних, що є дією зі збирання персональних даних, зобовязаний повідомити субєкта персональних даних, виключно в письмовій формі, про його права, що визначені статтею 8 Закону, мету збору даних, яка визначається володільцем бази персональних даних, та осіб, яким будуть передаватися персональні дані.

Володілець бази звільняється від виконання вказаного обовязку лише у разі, якщо персональні дані збираються ним із загальнодоступних джерел. Під визначенням «загальнодоступні джерела інформації», зокрема, розуміються друковані засоби масової інформації, засоби телерадіомовлення, інтернет-портали, публічні виступи та інші джерела інформації, до яких фізичні та юридичні особи мають вільний, необмежений чинним законодавством, доступ.

Таким чином, бази персональних даних споживачів комунальних послуг (особові рахунки) створюються виконавцем цих послуг не за згодою субєктів персональних даних, а за законом і виключно для здійснення його повноважень у сфері правовідносин, які виникли в його діяльності щодо надання комунальних послуг.

Персональні дані, необхідні для цього, отримуються позивачем, зокрема, із Реєстру прав власності на нерухоме майно, в якому зареєстровані персональні дані ОСОБА_4, як власника квартири, в яку позивачем подається теплова енергія.

При цьому на КПТМ «Криворіжтепломережа», як на володільця бази персональних даних, зазначеним вище Законом покладено відповідальність за зберігання персональних даних споживачів.

З огляду на вищевикладене, є помилковим твердження відповідача ОСОБА_4 щодо незаконного використання його персональних даних та надання його дозволу на використання його персональних даних у договірних правовідносинах у сфері споживання комунальних послуг.

Посилання відповідача на відсутність повноважень представника позивача ОСОБА_5 щодо підписання позовної заяви, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки в матеріалах справи знаходиться довіреність видана директором КПТМ «Криворіжтепломережа», якою ОСОБА_5 уповноважена представляти інтереси КПТМ «Криворіжтепломережа» у судах, у тому числі районних, апеляційних, господарських, апеляційних господарських, апеляційних адміністративних, Вищому господарському суді України, у відносинах зі всіма державними, адміністративними, правоохоронними органами, юридичними особами усіх форм власності, їх структурними підрозділами, а також з фізичними особами. Підписувати від імені КПТМ «Криворіжтепломережа» претензії, позовні заяви, відзиви, користуватися усіма наданими законодавством України позивачу, відповідачу та третій особі правами, у тому числі з правом заявляти клопотання, повної чи часткової відмови від позовних вимог та визнання позову, зміни предмету позову, оскарження судового рішення (а.с. 43).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, про задоволення позову та стягнення зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» боргу за постачання теплової енергії в розмірі 6446 грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_4 підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в сумі 1583,40 грн. за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, п.4 ч.1 ст.309, 313-315 ЦПК України колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» задовольнити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 15 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» борг за постачання теплової енергії в розмірі 6446 грн. та судовий збір в сумі 1583, 40 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: І.Є. Ляховська

ОСОБА_6