Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" вересня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Сазоновій В.Г., Іовій О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» про встановлення порядку користування приміщенням квартири,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: встановити порядок користування приміщеннями у 81/100 частині квартири АДРЕСА_1 наступним чином: у користування позивача виділити житлову кімнату площею 11,8 кв.м. з виходом на лоджію, у користування відповідача ОСОБА_3 виділити житлову кімнату площею 11,8 кв.м. без виходу на лоджію, у користування відповідача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_4 виділити кімнату, житловою площею 16,9 кв.м. з виходом на балкон, в загальному користуванні залишити кухню - 10 кв.м., ванну кімнату - 2,6 кв.м., вбиральню - 1,4 кв.м., коридор - 11, 6 кв.м.; зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не перешкоджати їй в користування кімнатою площею 11,8 кв.м. з виходом на лоджію та не порушувати визначений порядок користування приміщеннями квартири АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно з розпорядження № 29-221 Дарницького вагоноремонтного заводу вiд 21 сiчня 1997 року, видано Свідоцтво про право власності на житло вiд 21 сiчня 1997 року, на пiдставi якого їй, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 на праві приватної спільної сумісної власності в рівних долях належить 81/100 частина квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, з загальною площею 61.07 кв. м. Вона, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є власниками по 20/100 частин квартири АДРЕСА_1. Вiдповiдно до Технічного паспорту спірна квартира складається з чотирьох ізольованих кімнат жилою площею 50,4 кв.м., а саме: 1-а кімната - 16,9 кв.м. з виходом на балкон, 2-а кімната - 11,8 кв.м. з виходом на лоджію, 3-я кімната - 11,8 кв.м. без виходу на лоджію, 4-а кімната - 9,9 кв.м. iз загальною площею 14, 94 кв.м (19/100 частини квартири АДРЕСА_1), яка належить іншому власнику, та приміщень загального користування: кухні - 10 кв.м., ванної кімнати - 2,6 кв.м., вбиральні - 1,4 кв.м., коридору - 11,6 кв.м. Згідно довідки форми №3, виданої Житловою ремонтно-експлуатаційною організацією № 406 КП «Керуюча дирекція Дніпровського району» вiд 10 вересня 2014 року № 1703 в спірний квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано троє осіб та сусід. Мiж нею та відповідачами встановлений наступний порядок користування приміщеннями в квартирі АДРЕСА_1: 1) вона - кімната житловою площею 11,8 кв.м. з виходом на лоджію; 2) відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - кімната житловою площею 16,9 кв.м. з виходом на балкон; З) відповідач ОСОБА_3 -кiмната житловою площею 11,8 кв.м. без виходу на лоджію. 4) кухня, ванна кімната, вбиральня та коридор - залишені у загальному користуванні. Між ними постійно виникають конфлікті ситуації з приводу порядку користування квартирою. Тобто, у неї та відповідачів склалися неприязні стосунки та регулярно виникають суперечки з приводу користування кімнатою житловою площею 11,8 кв.м. з виходом на лоджію, якою користується вона та під різноманітними приводами постійно заходять до неї, оскільки, вважають, що в праві користуватися нею теж, хоча самі при цьому користуються іншими кімнатами без надання їй права користуватися ними, зокрема відповідачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_4 кімнатою житловою площею 16,9 кв.м. з виходом на балкон, при цьому відповідач ОСОБА_3 постійно користується кімнатою житловою площею 11,8 кв.м. без виходу на лоджію, без надання користування нею їй. Крім цього, відповідач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 користуються кімнатою, житловою площею 16,9 кв.м. з виходом на балкон, де вони постійно не проживають та інколи з'являються до неї, яка постійно закрита на ключ, який вони їй не надають. Тобто, кімната житловою площею 16,9 кв.м. з виходом на балкон, якою користуються відповідач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 постійно замкнена на ключ, якого не має ані у неї, ані у відповідача ОСОБА_3, та якою вона користуватися не має можливості. Відповідач ОСОБА_4 зареєстрована та проживає за іншою адресою: АДРЕСА_3 й дуже часто перебуває за кордоном. Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проте з'являється до даної власності, зокрема до кімнати житловою площею 16,9 кв.м. з виходом на балкон один-два рази на рік, у зв'язку з частим перебуванням за кордоном. Оскільки, відповідач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 спільно користуються кімнатою житловою площею 16,9 кв.м. з виходом на балкон, а відповідач ОСОБА_3 користується кімнатою житловою площею 11,8 кв.м. без виходу на лоджію, й до цих кімнат вона не має доступу, тому вважає, що також має право на користування кімнатою житловою площею 11,8 кв.м. з виходом на лоджію без втручання до даної кімнати відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Регулярні перебування відповідача ОСОБА_3 та часткові відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_4 у кімнаті житловою площею 11,8 кв.м. з виходом на лоджію, якою користується вона, проте без надання їй з боку відповідачів доступу до кімнати, житловою площею 11,8 кв.м. без виходу на лоджію та до кімнати, житловою площею 16,9 кв.м. з виходом на балкон, спричиняють їй незручності, стресові ситуації та є втручанням в її особисте життя. Вона є інвалідом ІІ групи, внаслідок чого потребує перебування у спокійному та комфортному проживанні у кімнаті житловою площею 11,8 кв.м. з виходом на лоджію, без втручання у неї відповідачем ОСОБА_3, оскільки вона не має доступу до кімнат житловою площею 11,8 кв.м. без виходу на лоджію та 16,9 кв.м. з виходом на балкон та не користатися ними.

Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Пояснила суду, що відповідач ОСОБА_2 часто перебуває за кордоном та не проживає у спірній квартирі, а відповідач ОСОБА_4 взагалі не проживає у квартирі, дані відповідачі мають інше житло. Зазначила, що між нею та відповідачами склався усталений порядок користування кімнатами у спірній квартирі з 1990 років, але відповідачі порушують його та постійно приходять до неї в кімнату з метою виходу на балкон.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явися, подав до суду заяву про визнання позову повністю.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у всій сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 81/100 частина квартири АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1 та членам її сім'ї: ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних долях, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 21 січня 1997 року, виданого Дарницьким вагоноремонтним заводом (а.с.6).

Відповідно до експлікації внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень в АДРЕСА_1 має загальну площу 79,7 кв.м., житлову площу - 50,4 кв.м. та складається з: кімнати площею 11,8 кв.м., кімнати площею 11,8 кв.м., кімнати площею 16,9 кв.м., кімнати площею 9,9 кв.м. коридору площею 11,6 кв.м., вбиральні площею 1,4 кв.м., ванної площею 2,6 кв.м., кухні площею 10,0 кв.м., 30% балкону площею 0,7 кв.м., 50% лоджії площею 3,0 кв.м. (а.с. 19 об.).

Згідно свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові, ОСОБА_3 змінив прізвище на ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації актів про переміну прізвища 12 жовтня 2001 року було зроблено запис за № 109 (а.с.26).

Відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові, ОСОБА_4 змінила ім'я на ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації актів про переміну прізвища 20 грудня 2002 року було зроблено запис за № 228 (а.с.27).

В подальшому, 20 червня 2003 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, при цьому ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.28).

Відповідно до довідки форми 3 № 1703, виданої 10 вересня 2014 року Житловою ремонтно-експлуатаційною організацією № 406, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 - з 1987 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 - з 1987 року та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 - з 1987 року (а.с.7).

Статтею 358 Цивільного кодексу України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Так, як вбачається з заяви ОСОБА_4 від 17 липня 2014 року, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванченко О.Л., ОСОБА_4 підтвердила, що з 2002року між нею, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1, яка належить їм на праві спільної сумісної власності, були встановлені наступні правила користування кімнатами у квартирі: вона разом зі своїм братом ОСОБА_2 користуються кімнатою площею 16,9 кв.м. з балконом; брат ОСОБА_3 користуються кімнатою площею 11,8 кв.м. без виходу на лоджію; мати ОСОБА_1 користується кімнатою площею 11,8 кв.м. з виходом на лоджію. Не заперечує, щоб ОСОБА_3 та ОСОБА_1 продовжували користуватися й в подальшому вищезазначеними кімнатами та надає згоду на закріплення даного порядку користування через нотаріально завірений договір про порядок користування квартирою або у судовому порядку. Підсобні приміщення - кухня, ванна, санвузол, коридор вважає за необхідне залишити в загальному користуванні. Також, вона погоджується продовжувати й в майбутньому користуватися кімнатою площею 16,9 кв.м. з балконом разом з братом ОСОБА_2 та керуючись її згодою, згідно даної заяви закріпити даний встановлений порядок користування кімнатами у квартирі АДРЕСА_1 між нею та ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 нотаріально завіреним договором про порядок користування квартирою або вирішити це питання у судовому порядку без її присутності.

Таким чином, з огляду на викладене вбачається, що між сторонами склався усталений порядок користування спірної квартирою. В той же час, як встановлено в судовому засіданні між сторонами існують непорозуміння та, зокрема не визначено порядку користування лоджією, яка знаходиться в кімнаті площею 11,8 кв.м. та якою користується ОСОБА_1

Згідно із ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як роз'яснено в п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із того, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Як роз'яснено пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром, меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік як такого, що потребує поліпшення житлових умов.

Згідно ст. 166 Житлового кодексу УРСР, договір найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця, за винятком випадків вселення батьками своїх неповнолітніх дітей (частина перша статті 161), а також надання наймачеві після закінчення капітального ремонту будинку (квартири) іншого жилого приміщення (частина третя статті 165).У разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення права і обов'язки за договором найму здійснюють члени його сім'ї.

Оскільки позивач є співвласником спірного житлового приміщення з відповідачами і має право на володіння та користування часткою свого майна, тому, виходячи з загальної площі квартири, яка складає 79,7 кв.м., виділення в спірній квартирі однієї кімнати площею 11,8 кв.м. з виходом на лоджію позивачу є законним і обґрунтованим варіантом у виділенні їй окремого житлового приміщення, а іншим співвласникам відповідачу ОСОБА_3 - кімнати житловою площею 11, 8 кв.м., відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - кімнати площею 16,9 кв.м. з виходом на балкон відповідно, при цьому дане визначення порядку не буде порушувати житлові права вказаних співвласників, враховуючи, що сторонами був установлений даний порядок користування спірною квартирою попередньо. Приміщення загального користування квартири необхідно залишити у загальному користуванні.

Оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визначення порядку користування спірною квартирою підлягають задоволенню.

Крім того, враховуючи, що між сторонами виникають суперечки з приводу користування лоджією кімнати 11,8 кв.м., відповідачі вільно мають можливість перебувати у кімнаті, де знаходиться лоджія, а також враховуючи, що позивач є інвалідом ІІ групи, особою похилого віку, останній у користуванні вділено саме кімнату площею 11,8 кв.м. з лоджією, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про зобов'язання відповідачів не перешкоджати позивачу в користуванні кімнатою площею 11,8 кв.м. з виходом на лоджію.

Щодо позовних вимог позивача про зобов'язання відповідачів не порушувати визначений порядок користування приміщеннями квартири АДРЕСА_1, то дані вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на те, що суд не вправі визначати обставини, що можуть виникнути у майбутньому між сторонами в частині визначеного порядку користування спірною квартирою або зміни встановленого порядку користування спірною квартирою, в тому числі між відповідачами.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» про встановлення порядку користування приміщенням квартири.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 150, 166 Житлового кодексу УРСР , ст. ст. 321, 358, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-228, 294 Цивільного процесуального кодексу України, п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» про встановлення порядку користування приміщенням квартири - задовольнити частково.

Встановити порядок користування приміщеннями у 81/100 частини квартири АДРЕСА_1 наступним чином:

-у користування ОСОБА_1 виділити житлову кімнату площею 11, 8 кв.м. з виходом на лоджію;

-у користування ОСОБА_3 виділити житлову кімнату площею 11, 8 кв.м. без виходу на лоджію;

-у користування ОСОБА_2 та ОСОБА_4 виділити житлову кімнату площею 16,9 кв.м. з виходом на балкон.

-в загальному користуванні залишити: кухню, площею 10 кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м., вбиральню, площею 1,4 кв.м., коридор, площею 11,6 кв.м.

Зобов`язати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не перешкоджати ОСОБА_1 в користуванні кімнатою площею 11, 8 кв.м. з виходом на лоджію.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: