АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22ц/790/5091/15 Головуючий І-ої інстанції Шишкін О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2015 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Пономаренко Ю.А.,

суддів - Шевченко Н.Ф., Івах А.П.,

за участю секретаря - Лашаковій Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 червня 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо винесення постанов про відмову у відкритті виконавчого провадження та на бездіяльність стосовно невиконання рішення суду, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на неправомірні дії державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо винесення постанов про відмову у відкритті виконавчого провадження та на бездіяльність стосовно невиконання рішення суду.

В обґрунтування своєї скарги посилалась на те, що 20.11.2014 року вона отримала поштою постанови державного виконавця про відмову у відкритті провадження від 19.05.2014 року та від 17.11.2014 року за виконавчими листами про стягнення з ОСОБА_3 на її користь матеріальну шкоду в сумі 10310 грн., моральну шкоду в сумі 2000 грн. витрат, повязаних з проведенням судової експертизи в сумі 1392,73 грн., сплаченого судового збору в сумі 59,50 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. Вважає ці постанови незаконними, оскільки державний виконавець зазначив, що вона повинна до кожного виконавчого листа надавати заяви про відкриття виконавчого провадження, що не передбачено діючим законодавством. Заявник просила суд зобовязати державного виконавця скасувати постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, прийняти до виконання вищезазначені виконавчі листи та зобовязати виконати рішення суду.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 червня 2015 року скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вказала, що не погоджується з вказаною ухвалою та вважає її постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та задовольнити скаргу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що у заявника відсутні перешкоди усунути недоліки, зазначені у постановах про відмову у відкритті виконавчого провадження від 17.11.2014 року, та повторно звернутися до Дзержинського ВДВС Харківського міського управління юстиції з окремими заявами про примусове виконання рішення до кожного виконавчого документа.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження передбачені ч.І ст.26 Закону України "Про виконавче провадження". Пунктом 6 ст.26 "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Відповідно до ч.І ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання та він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, а також і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. З даної норми випливає, що відкриття виконавчого документа є обов'язком державного виконавця у випадку дотримання встановлених законом вимог.

Матеріали справи свідчать, що постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 ВП № 43401603 від 19 травня 2014 року відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 10310грн., оскільки рішенням суду апеляційної інстанції зменшено розмір стягнення з 10310грн. до 6560,09 грн.; а відносно останньої суми стягнення 6560,09грн. вже проводяться виконавчі дії.

Постановами державного виконавця від 17 листопада 2014 року відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у сумі 1000 грн., сплаченого судового збору у розмірі 59 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. та витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи у сумі 1392,73 грн., оскільки стягувачем подана одна заява про відкриття виконавчого провадження на чотири виконавчі документи.

Як вбачається із оскаржуваних постанов, відмовляючи у відкритті виконавчого провадження, державний виконавець керувався п.8 ч.І ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", а також п.3.4.2. Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Так, статтею 19 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено підстави для відкриття виконавчого провадження. Зокрема, у частині 1 цієї статті зазначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Пунктом 8 ч.І ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до п.3.4.2. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802, на кожен поданий на примусове виконання виконавчий документ стягувачем подається окрема заява про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

До того ж, згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», з метою забезпечення електронного документообігу в органах державної виконавчої служби, ведення обліку виконавчих проваджень, контролю за дотриманням державними виконавцями вимог законодавства під час здійснення виконавчих дій, надання оперативного доступу сторонам виконавчого провадження до його матеріалів Міністерство юстиції України забезпечує функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Порядок ведення такого реєстру, умови доступу до нього та отримання інформації встановлюються Міністерством юстиції України.

Кожен виконавчий документ, який надходить до відділу, формується в окрему обкладинку та окремо реєструється у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, з присвоєнням кожному виконавчому провадженню відповідних номерів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що порушень законодавства з боку державного виконавця немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. А тому колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -