У Х В А Л А

28 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України

Гуменюка В.І., Охрімчук Л.І., Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2013 року, додаткового рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2013 року, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 травня 2015 року в справі за позовом Новомосковського міжрайонного прокурора від імені ОСОБА_5 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про скасування рішення та визнання недійсним договору купівлі-продажу,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2013 року позов задоволено: визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 23 квітня 2009 року № 312, визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 24 вересня 2009 року № 809, визнано недійсним договір купівлі-продажу окремого індивідуальновизначеного майна нежитлового приміщення від 1 лютого 2009 року, укладеного між територіальною громадою м. Новомосковська в особі Новомосковської міської ради від імені якої діяв виконавчий комітет Новомосковської міської ради та суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_4, стягнуто солідарно з Новомосковської міської ради та фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 229 грн 40 коп.

Додатковим рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2013 року в резолютивній частині судового рішення зазначено щодо застосування наслідків недійсності правочину.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2014 року рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2013 року в частині стягнення судового збору в солідарному порядку в розмірі 229 грн 40 коп. скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з Новомосковської міської ради Дніпропетровської області та фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 судовий збір на користь держави по 114 грн 70 коп. з кожного, в решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 травня 2015 року касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 відхилено, рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2013 року, додаткове рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2013 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2014 року залишено без змін.

До Верховного Суду України звернулась ОСОБА_4 про перегляд рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2013 року, додаткового рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2013 року, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 травня 2015 року з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, а саме статей 15, 205 ЦПК України та статті 12 ГПК України, при оскарженні судового рішення, яке прийнято з порушенням встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Для прикладу заявниця надала ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 вересня 2011 року.

Колегія суддів вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

У справі, яку заявниця просить переглянути, предметом приватизації та відчуження було нежитлове приміщення, яке входило до державного житлового фонду (сміттєзабірна камера у багатоквартирному будинку, що призначена для обслуговування мешканців цього будинку), тому суди вирішили спір в порядку цивільного судочинства.

У справі, за результатами розгляду якої Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ 14 вересня 2011 року постановив ухвалу про закриття провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, судами встановлено, що предметом приватизації і договору купівлі-продажу державного майна був цілісний майновий комплекс ДКППО «Альянс», приміщення, в яких розташовано майно, та частини окремо стоячої будівлі, які не відносяться до державного житлового фонду, тому в силу пункту 1 частини першої статті 12 ГПК України цей спір підвідомчий господарському суду.

Порівняння зазначеного судового рішення, наданого заявницею як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин дійшов протилежних висновків щодо компетенції судів при розгляді цих справ.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом Новомосковського міжрайонного прокурора від імені ОСОБА_5 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про скасування рішення та визнання недійсним договору купівлі-продажу за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2013 року, додаткового рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2013 року, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 травня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук

В.М. Сімоненко