Справа № 199/8753/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

10.03.2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суду м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Прудченко В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2, від яких у них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої в актовому записі про народження №1389 зазначений відповідач - ОСОБА_2.

Позивачка зазначає, що починаючи з 2012 року вони з відповідачем не мешкають разом, фактично ніяких відносин не підтримують та не ведуть спільне господарство. На підставі виконавчого листа №2/401/2316/12 від 21.02.2013 року, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська, з відповідача стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку на утримання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, заборгованість по яких станом на 13.01.2015 року складає 16 128,00 гривень. Відповідач не відвідує малолітню доньку ОСОБА_3, не спілкується з нею, не приймає участі ні в її вихованні, ані в її утриманні.

ОСОБА_2 28.12.2012 року звернувся до Амур-Нижньодніпровської районної ради Управління-служби у справах дітей із заявою визнати дні побачень з малолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 25.01.2013 визначені дні побачень батька з дитиною, а саме: кожну першу та третю суботу місяця з 10-00 до 12-00 години у присутності матері. Однак, як зазначає позивачка, вказане рішення суду відповідачем не виконується, що підтверджує його ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка зазначає, що з метою збагачення світогляду малолітньої ОСОБА_3 та її оздоровлення вона намагалась разом з донькою виїхати за кордон до Єгипту та Туреччини, однак через перепони, які своєю незгодою чинить відповідач, заперечуючи на виїзд дитини, позивачці двічі приходилось звертатись до суду із позовом про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька. Всі намагання позивачки безперешкодно мати зв'язок з відповідачем безуспішні, за адресою свого місця реєстрації відповідач не мешкає, на телефонні дзвінки не відповідає. Через заборгованість по сплаті аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, Амур-Нижньодніпровським відділом виконавчої служби ДМУЮ відкрито виконавче провадження та винесено постанову про розшук майна відповідача. На неодноразові виклики до Амур-Нижньодніпровським відділу виконавчої служби ДМУЮ відповідач не з'являється.

Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виховання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, чинить перепони в забезпеченні належного утримання та розвитку дитини, не виконує своїх батьківських обов'язків по сплаті аліментів на дитину, тому позивачка просила суд позбавити ОСОБА_2 батьківства прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала, просила суд позбавити батьківства ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, просив суд відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що дійсно він є батьком малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю якої - ОСОБА_1 він перебував у фактичних шлюбних відносинах. Однак з 2012 року він з позивачкою разом не мешкає, фактично ніяких відносин не підтримують та не ведуть спільне господарство. Через неприязнені особисті відносини, що склались після припинення сімейних відносин з позивачкою, ОСОБА_1 чинить йому перепони у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. За таких обставин він був вимушений звернутись до Органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районною у місті Дніпропетровську ради із заявою про призначення йому днів побачень з донькою, рішенням якої від 25.01.2013 року №13 йому було надано дозвіл на побачення з дитиною із встановленням днів побачень: перша та третя суботи кожного місяця з 10-00 до 12-00 години у присутності матері. Однак через складні стосунки з позивачкою побачення з донькою ОСОБА_3 були безуспішними та кожен раз закінчувались сварками, що призводило до емоційного виснаження дитини та порушення її морального самопочуття. Щодо матеріального забезпечення доньки відповідач пояснив, що постійно працює у ТОВ «ДТЕК Сервіс» на посаді головного спеціаліста з адміністрування прав доступу користувачів Дніпробленерго, має гідний рівень заробітної плати, аліменти сплачує шляхом утримання 1/4 частини з його заробітку, заборгованість по сплаті аліментів виникла через неотримання ним повідомлень від державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби ДМУЮ. Його незгода з виїздом доньки ОСОБА_3 за кордон до Єгипту та Туреччини разом з позивачкою викликана неспокійною обстановкою в цих країнах. Щодо поїздок до Білорусі він заперечував через те, що мало знайомий з родичами позивачки, а оскільки вік дитини замалий, стурбований важкістю переїзду та перельотів до інших країн.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради Короткий В.Г. проти позовних вимог заперечував, надав до суду висновок Органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради від 04.02.2015 року № 4/4-93 про недоцільність позбавлення ОСОБА_2, 1985 року народження, батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, через передчасність таких вимог.

Прокурор Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпропетровська Бойкова О.П. заперечувала проти позовних вимог та просила суд відмовити у позові, зазначивши, що розбіжності, які виникли між сторонами щодо виховання та утримання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є результатом особистих неприязнених стосунків, що склались між матір'ю та батьком дитини. Позивачкою не доведені саме обставини, які є підставою згідно чинного законодавства для позбавлення батька ОСОБА_2, 1985 року народження, відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав.

Вислухавши пояснення сторін, думку прокурора Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпропетровська Бойкової О.П., показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_3, батьком якої в актовому записі про народження №1389 зазначений відповідач - ОСОБА_2.

Починаючи з 2012 року проживають окремо, відносин не підтримують та не ведуть спільне господарство. На підставі виконавчого листа №2/401/2316/12 від 21.02.2013 року, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська, з відповідача стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку на утримання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, заборгованість по яких станом на 13.01.2015 року складає 16 128 гривень, згідно з довідкою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби ДМУЮ Малініної В.Р. від 13.01.2015 року №24.

Малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір'ю ОСОБА_1, бабусею ОСОБА_8 та дідусем ОСОБА_9, що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 16.10.2014 року, виданою квартальним комітетом Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради.

Батьки малолітньої ОСОБА_3 працюють: позивачка ОСОБА_1 в ЧП «Строймир-Сервіс», диспетчером з окладом у розмірі 3500 гривень, характеризується за місцем роботи та проживання позитивно; відповідач ОСОБА_2 у ТОВ «ДТЕК Сервіс» на посаді головного спеціаліста з адміністрування прав доступу користувачів Дніпробленерго із середньою заробітною платою у розмірі понад 9300 гривень.

Згідно з актом обстеження житлово-побутових та матеріальних умов проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був складений головою квартального комітету №15 ОСОБА_10 23.10.2014 року, сім'я проживає в капітальному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 зі всіма зручностями, дівчинка має свою окрему кімнату, необхідний одяг, іграшки, на території домоволодіння створені умови для проведення дитиною часу на вулиці.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 - батьки позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснили, що відповідач ОСОБА_2 ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків одразу ж від народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Не приймав участі по догляду за дитиною: вечірні водні процедури та годування дитини втомлювали його, своє небажання доглядати за дитиною мотивував постійною втомою від своєї роботи, більше свого вільного часу після роботи проводив за комп'ютером. В січні 2012 року приїхала мати відповідача та забрала його з сім'ї, мотивуючи це тим, що її син втомлюється та не висипається, що в цілому заважає йому працювати на своїй роботі. Після того, як ОСОБА_2 поїхав до своєї матері, до доньки приїздив вього два рази. Пізніше за рішенням Органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради щодо визначення днів побачень з ОСОБА_3, відповідач відвідав доньку ще два рази, а з квітня 2013 року зовсім перестав спілкуватись з дитиною.

Свідок ОСОБА_11, який постійно знаходиться в будинку батьків позивачки, виконуючи будівельні роботи, пояснив, що в період з квітня 2012 року по лютий 2013 рік бачив відповідача один раз. Аналогічні пояснення були надані свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які також підтвердили факт одного-двух разів відвідування доньки відповідачем та систематичного ухилення його від виховання дівчинки.

Свідок ОСОБА_14 зазначив, що відповідачу ОСОБА_2 позивачка ОСОБА_1 чинить перепони в спілкуванні з донькою, тому відповідач не може виконувати свої обов'язки, як батька.

відповідно до вимог чинного законодавства, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм та моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно зі ст. 155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Приймаючи до уваги мету, задля якої регулювання сімейних відносин здійснюється Сімейним Кодексом України, а саме для зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку, оцінюючи всі подані сторонами докази на умовах змагальності сторін, що регламентовані ст. 10 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Позивачка ОСОБА_1 незадовільна участю батька ОСОБА_2 у вихованні дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і тому прагне чіткого визначення його функцій та обов'язків в цьому процесі.

До пояснень свідків ОСОБА_9, ОСОБА_8 в частині рідкого відвідування відповідачем своєї доньки ОСОБА_3, суд ставить критично, оскільки це спростовуються діями позивачки ОСОБА_1, яка намагається судовим шляхом зменшити кількість побачень ОСОБА_2, однак рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 23.10.2013 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення днів та часів побачень з дитиною було відмовлено. Окрім цього, дії позивачки ОСОБА_1 в цій частині порушують права батька ОСОБА_2, закріплені законом в ст. 153 СК України про права батьків та дитини на спілкування,- мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Твердження позивачки в частині ухилення відповідача від обов'язку матеріально забезпечувати доньку, не знайшли свого повного підтвердження під час судового розгляду, оскільки відповідачем ОСОБА_2 було надано розрахункові листки, згідно яких вбачається відрахування за аліментами на утримання доньки у період з червня 2014 року по листопад 2014 року у розмірі 1/4 частини від загального доходу, що становить в середньому 1860 гривень на місяць, а тому, приймаючи також до уваги факт заборгованості по аліментах у відповідача станом на 13.01.2015 року у розмірі 16 128 гривень, згідно довідки державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби ДМУЮ Малініної В.Р. від 13.01.2015 року № 24, суд встановлює нерегулярність та не у повному обсязі надання матеріального забезпечення малолітній ОСОБА_3 її батьком, що виключає обставини його ухилення від батьківського обов'язку в цій частині.

Спори сторін щодо вільного вивезення малолітньої ОСОБА_3 за кордон, а також до країн колишнього СНГ, які підтверджуються наявністю рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 17.06.2013 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька, яким в позові ОСОБА_1 було відмовлено у наданні дозволу на тимчасовий виїзд до Туреччини; рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 27.10.2014 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супровіду батька, яким позов було задоволено та дозволено ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 виїхати до Республіки Білорусь, суд відносить до вільного вибору права батьків щодо виховання дитини. Згідно із вимогами ст. 151 СК України, батьки мають право обирати форми та методи виховання, та визнає ці форми та методи з боку ОСОБА_2, як такі що не суперечать закону, моральним засадам суспільства та є його особистою формою батьківського піклування.

Відповідно до ст. 158 СК України, при вирішенні органом опіки та піклування спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Застосовуючи вищенаведені правові норми закону, оцінивши всі подані сторонами докази, враховуючи висновок органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпропетровська від 04.02.2015 року № 4/4-93 «Про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, 1985 року народження відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1», згідно якого орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпропетровська вважає позбавлення ОСОБА_2 недоцільним та передчасним, суд дійшов висновку про відсутність достатніх правових підстав для позбавлення батьківства ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 169, 209, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 150, 151, 153, 158, 164, 165, Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, про позбавлення батьківських прав, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: