Справа № 355/772/15 Головуючий у І інстанції Коваленко К.В.
Провадження № 22-ц/780/4790/15 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 46 21.10.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

21 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого - Мережко М.В.

Суддів - Данілова О.М., Журби С.О.

При секретарі - Якимчук Ю.С.

Розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 09 липня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -

В с т а н о в и л а :

У травні 2015 року позивач ОСОБА_3, інтереси якої представляє ОСОБА_4, звернулася до суду із зазначеним позовом .

Свої вимоги обґрунтовували тим, , що ОСОБА_3 є спадкоємцем після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року сина - ОСОБА_5. Після смерті сина ОСОБА_3 в Першій Київській нотаріальній конторі 15 січня 2014 року отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно , а саме земельну ділянку НОМЕР_2 площею 0,06 га, кадастровий № НОМЕР_1 , розташовану за адресою ; Київська область ,Баришівський район , Сезеньківська сільська рада, с Власівка , с/т « Енергетик» , з цільовим призначення для ведення садівництва.

На земельній ділянці знаходиться фактично побудований садовий будинок, але не введений в експлуатацію, на який не оформлено право власності. З метою оформлення садового будинку та в подальшому здійснювати своє право власності, ОСОБА_3 видала доручення ОСОБА_4, яким серед іншого доручила розпоряджатись належним їй спадковим майном.

З січня 2014 року ,ОСОБА_4, діючи від імені ОСОБА_3 декілька разів намагалась потрапити на земельну ділянку, що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, проте відповідач по справі ОСОБА_2 чинить перешкоди в цьому.

Позивач просить суд зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у користуванні та розпорядженні належним їй на праві власності майном, а саме земельною ділянкою НОМЕР_2 площею 0,06 га. для ведення садівництва, що знаходиться в СТ « Енергетик» на території Сезеньківської сільської ради Баришівського району та розташованим на ній недобудованим будинком та зобов»язати ОСОБА_2 звільнити від своїх речей недобудований будинок розташований на ділянці НОМЕР_2 СТ « Енергетик », передати ключі від садової ділянки НОМЕР_2 та розташованого на ній недобудованого будинку ОСОБА_3 або її представнику, для оформлення технічного паспорту та права власності ОСОБА_3 на будинок.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 09 липня 2015 року позов задоволено .

Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_3. у користуванні та розпорядженні належним їй на праві власності майном, а саме земельною ділянкою НОМЕР_2 площею 0,06 га. для ведення садівництва, що знаходиться в СТ « Енергетик » на території Сезеньківської сільської ради Баришівського району та розташованим на ній недобудованим будинком.

Зобов'язано ОСОБА_2. звільнити від своїх речей недобудований будинок розташований на дільниці НОМЕР_2 СТ « Енергетик » передати ключі від садової .ділянки НОМЕР_2 та розташованого на ній недобудованого будинку ОСОБА_3 або її представнику, для оформлення технічного паспорту та права власності ОСОБА_3 на будинок.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подала апеляційну скаргу , в якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права , та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові . В апеляційній скарзі посилалася на те ,що ОСОБА_6 не мала повноважень на звернення до суду із вказаним позовом , крім того висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки жодних перешкод у користуванні спадковим майном вона ОСОБА_3 не чинить .

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав .

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги , суд виходив із того , що відповідач створює перешкоди позивачу у користуванні спадковим майном - садовою земельною ділянкою і будинком,що розташований на цій земельній ділянці , не допускаючи ОСОБА_3 до вказаного майна .

Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи .

Як видно із матеріалів справи , ОСОБА_5 помер - ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с. 7)

Позивач по справі, ОСОБА_3 -мати ОСОБА_5, є спадкоємцем першої черги.

Між позивачем та відповідачем , починаючи із лютого 2013 року триває конфлікт щодо розподілу спадкового майна , який вони вирішують в судовому порядку ( а.с. 8)

Рішенням апеляційного суду Київської області від 19 грудня 2013 року відмовлено в задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю . ( а.с. 8-10).

Як встановлено вказаним рішенням , садовий будинок , який знаходиться на земельній ділянці є недобудованим садовим будинком , і будь-які документи відносно побудови цього будинку та господарських споруд відсутні.

Під час розгляду апеляційної скарги , сторони не заперечували вказаної обставини , зазначили , що будинок до спадкового майна, після смерті ОСОБА_5 , не входить, оскільки за життя ОСОБА_5 не був власником спірного будинку.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 січня 2014 року , ОСОБА_3 є спадкоємцем земельної ділянки площею 0,06 га кадастровий номер НОМЕР_1 , розташованої за адресою ; Київська область , Баришівський район , Сезенківська сільська рада , с. Власівка ,с/ т

« Енергетик» , ділянка НОМЕР_2 , цільове призначення - для ведення садівництва. , після смерті ОСОБА_5 ( а..с. 12 ).

Як видно із матеріалів справи , ОСОБА_3 є громадянкою Російської Федерації , проживає в АДРЕСА_3 ( а.с. 6). Представник ОСОБА_3, - ОСОБА_4, проживає за адресою ; АДРЕСА_1, зареєстрована за адресою ; АДРЕСА_2 ( а.с. 3,5,6) .

Суб'єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 Земельного Кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного Кодексу України суб'єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.

Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81 Земельного Кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Виходячи із засад ст. 15 ЦПК України , суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених , невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів , що виникають із цивільних , житлових , земельних , сімейних , трудових відносин .

Враховуючи , що садовий будинок ,що знаходиться на земельній ділянці , недобудований , як зазначали сторони до спадкового майна після смерті ОСОБА_5 не входив , ОСОБА_3 доказів того ,що вона є власником вказаного будинку не надала ні суду першої інстанції , ні суду апеляційної інстанції . Не надали доказів того ,що їм чинять перешкоди у користуванні земельною ділянкою ні позивач , ні її представник .

Як видно із матеріалів справи, між сторонами триває конфлікт з приводу оформлення спадкового майна після смерті ОСОБА_5, зокрема земельної ділянки , садового будинку . Суд , задовольняючи позов, зазначив , що відповідач змінила замки на вхідних дверях садового будинку ( а.с. 78,79) , разом з тим не звернув уваги на той факт , що будинок не є власністю ОСОБА_3, а відтак висновок про наявність перешкод у користуванні будинком є помилковим..

Що стосується перешкод у користуванні земельною ділянкою і в чому полягають ці перешкоди , то жодного доказу , відповідно до ст. 60 ЦПК України, позивач суду не надала.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 41 Конституції України визначає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Способи захисту цивільних прав, у тому числі захисту права власності, визначені ст. 16 ЦК України., перелік яких не є вичерпним .

Відповідно до положень норм ст.. 16, 391,386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом , що є адекватним змісту порушеного права , який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право .

Оскільки позивачем не надано відповідно до ст. 60 ЦПК України доказів порушення відповідачем її права на користування земельною ділянкою, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про задоволення позову, а відтак рішення піддягає скасуванню з ухваленням рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303,307, 309, 313- 316, ,319 ЦПК України , колегія суддів , -

В и р і ш и л а ;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 09 липня 2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення .

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 121 ,80 грн .

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів .

Головуючий

Судді