Справа № 344/247/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2229/2015
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Горблянського Я.Д.

суддів: Ковалюка Я.Ю., Максюти І.О.

секретаря Капущак С.В.

за участю: представника апелянта ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Швед Іванна Володимирівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 01 вересня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

В січні 2015 року ОСОБА_2 звернулась в суд з зазначеним позовом, вимоги якого обґрунтувала тим, що 23.01.2012 року приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Швед І.Д. вчинено виконавчий напис №96 про звернення стягнення на належну позивачу квартиру АДРЕСА_1, яка перебуває в іпотеці ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» для забезпечення кредитних зобов'язань. Позивач вважав, що виконавчий напис є незаконним, оскільки вчинений за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та прострочення виконання зобов'язання.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 01.09.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Вважаючи вказане рішення незаконним, необґрунтованим, у зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що нотаріус в праві вчиняти виконавчий напис за умови подання йому документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання, а не тільки вимоги про погашення заборгованості, як помилково вважав суд першої інстанції. Згідно нормативно-правових актів лише первинні документи та облікові регістри є доказами, які можуть підтвердити наявність безспірної заборгованості. Оскільки такі документи відсутні та не надавались банком для вчинення оспорюваного виконавчого напису, то нотаріусом був порушений порядок вчинення нотаріальної дії.

Вказує, що внаслідок неповноти та поверхневості судового розгляду поза увагою суду залишилась та обставина, що сума боргу вказана у виконавчому написі не відповідає сумі заборгованості, зазначеній у вимозі, яка подавалась нотаріусу для вчинення виконавчого напису.

Крім того, у виконавчому написі вказано строк, за який проводиться стягнення з 16.02.2011 по 16.01.2012 року, однак це не відповідає дійсності, оскільки стягується уся сума заборгованості, що складає 40 623 доларів США. А тому зазначені обставини не можуть свідчити про безспірність розміру грошових вимог.

Просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи позивача щодо незаконності вчинення оспореного виконавчого напису, оскільки нотаріус діяв відповідно до своїх повноважень та в межах встановлених ЗУ «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Мін'юсту України від 22.02.2012 року та Переліком документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172.

Такий висновок суду не повністю відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального права.

Так, матеріалами справи підтверджується, що виконавчий напис виданий щодо стягнення суми шляхом звернення на заставне майно є спірним.

Згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 3 березня 2004 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 3 березня 2004 року за № 283/8882, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Виконавчий напис на іпотечному договорі, що передбачає задоволення вимоги іпотекодержателя за основним зобов`язанням, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами основного зобов'язання, вчиняється нотаріусом за умови подання іпотекодержателем документів, достатніх для встановлення безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов'язання.

Так відповідно до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 29.06.1999 року для одержання виконавчого напису Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Встановлено, що 30.07.2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Авль» (тоді ВАТ «Райффайзен банк Аваль») та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №014/0031/74/77929.

31.07.2007 року в забезпечення виконання кредитних зобов'язань сторонами був укладений договір іпотеки, згідно умов якого ОСОБА_2 передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1

Як вбачається з копії протоколу зустрічі від 19.11.2011 року (а.с. 55) АТ «Райффайзен Банк Аваль» вручив ОСОБА_2 вимогу, в якій запропоновано в 10-денний строк з дня її отримання, сплатити на користь банку заборгованість за кредитом в розмірі 38 155,59 доларів США. Вказаною вимогою позивача було попереджено про те, що у випадку непогашення заборгованості буде вчинено дії по примусовому поверненню заборгованості шляхом звернення стягнення на заставне майно.

23.01.2012 року приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Швед І.Д. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на належну позивачу квартиру АДРЕСА_1 в рахунок задоволення вимог банку за кредитним договором від №014/0031/74/77929 від 30.07.2007 року на суму 40 623,60 доларів США, з яких сума заборгованості за кредитом - 34 949,17 доларів США, по процентах - 3051,08 доларів США, пеня - 2623,35 доларів США.

Таким чином, приватному нотаріусу на підтвердження повідомлення боржника про усунення порушення, була надана вимога банку щодо здійснення дострокового погашення кредиту від 14.11.2011 року в якій зазначена сума заборгованості станом на 14.11.2011 року складала 38 155,59 доларів США, а виконавчий напис вчинено нотаріусом 20.01.2012 року на підставі наданого банком розрахунку заборгованості станом на 17.01.2012 року та з урахуванням вже збільшеної заборгованості, яка становила 40 623,60 доларів США, про яку ОСОБА_2 взагалі не повідомлявся.

Так, ОСОБА_2 не була проінформована про те, що сума заборгованості зі спливом часу може змінюватись, оскільки будуть нараховані суми передбачені кредитним договором. Навпаки, в вимозі банку про стягнення боргу вказувалось, що в разі залишення вимоги без відповіді та не направлення позичальником своїх заперечень протягом трьох днів з дня її отримання на адресу банку, сума заборгованості буде важатись узгодженою (а.с. 54).

Таким чином, виконавчий напис вчинено на більшу суму, ніж вказана у письмовій вимозі, яка була направлена позивачу, а тому визначена сума не є безспірною. За таких обставин виконавчий напис вчинений нотаріусом без дотриманням Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про іпотеку» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій та за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Доводи апеляційної скарги в цій частині є доречними, та з них вчбачаються підстави для скасування ос пореного виконавчого напису нотаріуса.

Тому колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, суперечить нормам матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Судові витрати слід розподілити відповідно до ст.88 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 01 вересня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Швед Іванна Володимирівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 23 січня 2012 року приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Швед Іванною Володимирівною за реєстровим №96.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» м. Київ вул. Лєскова,9 код ЄДРПООУ 14305909 на користь ОСОБА_2 365,40 грн. сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: Я.Д. Горблянський

Я.Ю. Ковалюк

І.О. Максюта