УХВАЛА

№ 201/11695/15-ц

провадження 2-н/201/580/2015

20 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами заяви комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

КП «Теплоенерго» ДМР 17 липня 2015 року звернулося до суду з заявою про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1

З вище зазначеної заяви та викладу обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а також з поданих документів витікає, що у боржника перед заявником з жовтня 2012 року по квітень 2015 року виникла заборгованість у розмірі 2 583, 48 грн., в звязку з чим він просить стягнути її з зазначеного у заяві боржника, однак частина зазначеної заборгованості, яку заявник просить стягнути з боржника виникла понад три роки, а оскільки заявник звернувся до суду з вказаною заявою лише 17 липня 2015 року, тому з урахуванням зазначеного вбачається пропуск позовної давності, також до заяви не було додано документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника або документів, що підтверджують виникнення права вимоги до зазначеного боржника, тобто є спір про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, також відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно п. 9 постанови № 14 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011року наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Разом із тим лише той факт, що договірні зобовязання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Таким чином, і з урахуванням зазначеного і вище викладеного та в звязку з тим, що заявник звернувся до суду з пропуском строку позовної давності та заявником у заяві не зазначено і не надано відповідних доказів на підтвердження відповідальності боржника та до заяви не було додано документи (відкриття особистого рахунку на боржника і доказів укладання договору на надання житлово-комунальних послуг на підтвердження того, що боржник є споживачем наданих послуг та доказів того, що боржник є наймачем чи власником житлового приміщення (договір найму, ордер на вселення, свідоцтво про право власності, тощо), які свідчать про виникнення у заявника права вимоги саме до зазначеного у заяві боржника та, що у вказаного божника виникли зобовязання перед заявником, а тому між сторонами є спір про право, в звязку з чим вважаю за необхідне відмовити заявнику у прийнятті зави про видачу судового наказу та рекомендувати звернутися до суду з вказаними вимогами в порядку позовного провадження.

Також, слід зазначити, що згідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 3, ч. ч. 4, 7 ст. 100, ч. 2 ст. 101 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Комунальному підприємству «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради відмовити у прийнятті зави про видачу судового наказу за заявою комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 та рекомендувати звернутися до суду з вказаними вимогами в порядку позовного провадження.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя