АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 609/1/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Ковтунович О.В.
Провадження № 22-ц/789/1526/15 Доповідач - Ткач О.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Гірський Б. О., Жолудько Л. Д.,

за участю секретаря Бріля В.Л.,

прокурора та представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шумського районного суду від 13 лютого 2015 року у цивільній справі за заявою прокурора Шумського району в інтересах держави в особі Шумської міської ради, заінтересовані особи Шумське районне управління юстиції в особі Реєстраційної служби про визнання спадщини відумерлою,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шумського районного суду від 13 лютого 2015 року заяву Прокурора Шумського району в інтересах держави в особі: Шумської міської ради, заінтересованої особи: Шумське районне управління юстиції в особі Реєстраційної служби про визнання спадщини відумерлою - задоволено:

-визнано відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, яким помер 20 травня 2013 року у м. Шумськ Шумського району Тернопільської області, у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, зареєстрованого за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що посвідчене Шумською державною нотаріальною конторою 19.05.1998 року за № 346, до складу якого входить: житловий будинок (літера А) загальною площею 88,60 кв.м., житлова площа 49,30 кв.м., сарай (літера Б) загальною площею32 кв.м., погріб (літера ПГ) загальною площею10,60 кв.м., криниця (літера К), вартістю 54 412 (п'ядесят чотири тисячі чотириста двадцять) гривень;

передано Шумській міській раді майно у складі визнаної судом відумерлої спадщини, а саме: житловий з господарськими будівлями, зареєстрованого за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що посвідчене Шумською державною нотаріальною конторою 19.05.1998 року за № 346, до складу якого входить: житловий будинок (літера А) загальною площею 88,60 кв.м., житлова площа 49,30 кв.м., сарай (літера Б) загальною площею 32 кв.м., погріб (літера ПГ) загальною площею 10,60 кв.м., криниця (літера К), вартістю 54412 (п'ятдесят чотири тисячі чотириста двадцять) гривень.

На вказане рішення, в жовтні 2015 року, поступила апеляційна скарга ОСОБА_1, яка, посилаючись на судові рішення Шумського районного суду від від 22 вересня 2015 року, яким встановлено родинні відносини з померлим ОСОБА_2 та від 5 жовтня 2015 року, яким їй надано додатковий строк для подачі заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини, просить скасувати вищевказане рішення посилаючись на те, що справа розглянута у відсутність прокурора та представника міської ради, чим порушено ст. 277 ЦПК України. Крім цього, суд в своєму рішенні не зясував чи були спадкоємці у померлого та чи прийняли вони спадщину тому, просить рішення суду скасувати та відмовити в позові.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 доводи скарги підтримала і суду пояснила, що її довірителька зверталась в усній формі після публікації в районній газеті оголошення щодо розшуку спадкоємців ОСОБА_2Я, однак на вказаний період часу в неї не було документів, які б підтверджували родинні стосунки. До вказаного часу ОСОБА_1 не зверталась до нотаріуса з приводу подачі заяви, не доглядала і за домоволодінням, оскільки зайнята доглядом за дітьми та господарством. Лише в листопаді 2015 року звернулась в міську раду щодо витребування домоволодіння, однак їй відмовлено з посиланням на оскарження міською радою судового рішення про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Представник Шумської міської ради вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, оскільки рішення ухвалювалось виходячи з обставин, які мали місце в січні 2015 року і згідно чинних норм Закону. На даний час Шумська міська рада оскаржила до апеляційного суду рішення від 5.10.2015 року про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки скаржниці було відомо про смерть ОСОБА_2, який був одинокою особою за якою догляд здійснювали працівники Територіального центру надання соціальних послуг Шумського району. Помер ОСОБА_2 в геріатричному відділенні і похований даним центром .

Прокурор вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки на час звернення до суду з вказаним позовом та ухвалення рішення, були відсутні спадкоємці, як за законом, так і за заповітом , а також неприйнята спадщина після ОСОБА_2, тому суд ухвалив рішення з дотриманням вимог статтей 274-278 глави 9 розділу ІУ ЦПК. Якщо ж ОСОБА_1М претендує на вказане спадкове майно, то законодавець в ст.1280 ЦК передбачив спосіб поновлення її прав.

Розгляд справи у їх відсутність не вважають порушенням своїх прав, що дає підстави для скасування вказаного рішення. Аналогічної думки і представник міської ради.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, заслухавши прокурора, представників ОСОБА_1, Шумської міської ради, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити.

В січні 2015 року прокурор Шумського району в інтересах держави в особі Шумської міської ради звернувся із заявою про визнання спадщини відумерлою, посилаючись на те, що з часу смерті ОСОБА_2 спадщина більш як півтори роки ніким не прийнята; відсутні спадкоємці, тому її слід визнати відумерлою та передати у власність громади.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що після смерті ОСОБА_2 пройшло більш як півтори роки, однак спадкоємці відсутні, а тому спадщину слід визнати відумерлою.

З даним висновком погоджується і суд апеляційної інстанції, оскільки судом вірно встановлено характер спірних правовідносин, застосовано норми матеріального права, що їх регулюють та надано належну оцінку доводам сторін.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.05.2013 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №152764.

Із матеріалів справи вбачається, що на день ухвалення судового рішення спадкоємці після смерті ОСОБА_2 - відсутні, а спадщина понад півтори року ніким не прийнята (а.с.6).

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

У відповідності до вимог ст.274 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду органом місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно ст.275 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою повинно бути наведено відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Статтею 278 ЦПК України визначено наступне: встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, суд ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Враховуючи, те що на час ухвалення рішення спадкоємці після смерті ОСОБА_2 за заповітом та за законом були відсутні, спадщина ніким не прийнята, з часу відкриття спадщини сплив однорічний строк, таким чином, судом першої інстанції вирішено спір на час звернення в межах заявлених вимог та поданих доказів, а тому воно є законним та обґрунтованим.

Згідно ч. 2 ст. 1280 ЦК України, якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі його продажу спадкоємець має право на грошову компенсацію.

Твердження апелянтки про ухвалення судового рішення про надання їй додаткового строку для прийняття спадщини, як рішення що дає підстави для скасування рішення у вказаній справі, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки воно не вступило в законну силу, окрім цього це є підставою для звернення до суду з іншими позовними вимогами.

Посилання апелянта на те, що справа розглянута з порушенням норм процесуального права, оскільки розгляд проводився у відсутність сторін, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, тому що у матеріалах справи є заяви він учасників процесу про розгляд справи у їх відсутності.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Шумського районного суду від 13 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_3