РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/9131/15-ц

Пров. №2/668/2514/15

08.10.2015 року Суворовський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого судді Гонтар Д.О.

при секретарі Остапенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи, що він згідно договору купівлі-продажу від 21.08.2012 р., є власником квартири АДРЕСА_1. В даній квартирі також зареєстрований відповідач ОСОБА_2, однак за вказаною адресою не проживає. В зв'язку з чим позивач просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за адресою АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 21.08.2012 р., ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки № 15/29 від 20.07.2015 року ОСОБА_2 з 13.08.2002 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_1.

Факт відсутності відповідача за даною адресою більше ніж пів року було підтверджено поясненнями свідка ОСОБА_3

Згідно ст.316 ЦК України - правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ст.317 ЦК України - власникові належать права володіння користування та розпорядження майном. Ст.319 ЦК України надає право власнику володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України - право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Ст. 16 ЦК України визначає способи захисту цивільних прав та інтересів осіб.

Спосіб захисту своїх порушених прав обирається стороною самостійно.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, таким чином без поважних причин відповідач не проживає за вказаною адресою понад один рік, як член сім'ї власника квартири є таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи вищевикладене з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243,6грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СуддяД. О. Гонтар