У Х В А Л А

6 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Сеніна Ю.Л.,
Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) про перегляд Верховним Судом України заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 березня 2015 року, ухвали апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до МТСБУ про стягнення суми страхового відшкодування,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з МТСБУ страхове відшкодування в розмірі 29 244 грн 81 коп., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 1 322 грн 03 коп., інфляційні виплати в розмірі 1 088 грн 84 коп., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 161 грн 05 коп. Стягнуто з МТСБУ витрати на проведення оцінки вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу, в розмірі 700 грн 00 коп. Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 вересня 2015 року відмовлено Чишинській А.В., яка діє в інтересах МТСБУ, у відкритті касаційного провадження у даній справі.

У жовтні 2015 року до Верховного Суду України надійшла заява МТСБУ про перегляд Верховним Судом України заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 березня 2015 року, ухвали апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 вересня 2015 року з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України.

Як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, до заяви додано копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 березня 2012 року у справі № 6-47907св11, від 28 березня 2012 року у справі № 6-41552св11, від 28 січня 2015 року у справі № 6-30600св14, від 13 травня 2015 року у справі № 6-2540св15, від 3 червня 2015 року у справі № 6-3706св15, від 1 липня 2015 року у справі № 6-14236св15, від 21 вересня 2015 року у справі № 6-25562ск15, в яких, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 353 Цивільного процесуального кодексу України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі, про перегляд якої подано заяву, задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив із того, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди джерелом підвищеної небезпеки ОСОБА_4 була заподіяна шкода. На час звернення ОСОБА_4 до МТСБУ про страхове відшкодування та на час огляду пошкоджений автомобіль не було відремонтовано. Представник МТСБУ провів огляд транспортного засобу поза межами строку, встановленого законом, звіт про оцінку розміру завданої шкоди оскаржений або спростований відповідачем не був.

Разом із тим у наданих для порівняння судових рішеннях (від 28 січня 2015 року у справі № 6-30600св14, від 13 травня 2015 року у справі № 6-2540св15, від 1 липня 2015 року у справі № 6-14236св15) суд касаційної інстанції свій висновок про відсутність правових підстав для відшкодування шкоди мотивував тим, що позивач не виконав обов'язку щодо збереження транспортного засобу в тому стані, який існував після дорожньо-транспортної пригоди, пошкоджений автомобіль відремонтовано позивачем до звернення до МТСБУ, що призвело до неможливості встановлення розміру заподіяної шкоди.

В інших наданих для порівняннях справах, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій в частині задоволення позовних вимог про відшкодування шкоди, суд касаційної інстанції виходив з того, що судами в порушення вимог ст. 303 Цивільного процесуального кодексу України не з'ясовано в повному обсязі всіх обставин у справі, які мають значення для вирішення спору (ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 березня 2012 року у справі № 6-47907св11 та від 28 березня 2012 року у справі № 6-41552св11).

У справі № 6-3706св15 суд касаційної інстанції виходив з того, що не перевірено розмір понесених позивачем витрат згідно рахунку та не враховано п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2015 року).

У справі № 6-25562ск15, відмовляючи у відкритті касаційного провадження, суд касаційної інстанції погодився з висновком суду апеляційної інстанції про зменшення розміру відшкодування майнової шкоди на суму ПДВ відповідно до п. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виходячи з розміру встановленого у звіті про визначення вартості заподіяної шкоди (ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2015 року).

Отже, у справі про перегляд якої подано заяву, та у наданих для порівняння справах наявні різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

За викладених обставин вважати заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України обґрунтованою немає підстав.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення суми страхового відшкодування відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
Ю.Л. Сенін
В.М. Сімоненко