Справа № 204/6787/15-ц
Провадження № 6/204/153/15 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

12 жовтня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську подання Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, заінтересована особа: ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

09 жовтня 2015 року до суду надійшло дане подання Красногвардійського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, в якому відділ просив тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документу, громадянина України ОСОБА_2 до виконання ним зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, а саме: виконавчого листа № 2-2837, виданого 16.11.2005 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 грошової суми на погашення заборгованості у розмірі 142938,00 грн. на користь ОСОБА_1. В обґрунтування подання вказано, що у відділі на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 16601023 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2837, виданого 16.11.2005 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 грошової суми на погашення заборгованості у розмірі 142938,00 грн. на користь ОСОБА_1. В матеріалах виконавчого провадження міститься купа заяв ОСОБА_2 та його представників щодо ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, тобто боржник належним чином повідомлений про необхідність виконання рішення суду. Виконавче провадження відкрито 18.11.2008 року, але по теперішній час рішення суду не виконане. Боржник ОСОБА_2 зловживаючи правом, не бажає виконувати рішення суду, ухиляється та перешкоджає здійсненню виконавчих дій направлених на виконання чинного судового акту. Жодних дій, щодо виконання рішення суду ОСОБА_2 не здійснив, а навпаки замість погашення боргу, наймає адвоката та у різний спосіб намагається затягнути та взагалі не виконувати рішення суду. На неодноразові вимоги державного виконавця боржник не зявляється та не надає виконавцю безперешкодний доступ до свого житла для перевірки його майнового стану. До теперішнього часу, боржник безпідставно не виконує вимоги виконавчого документу отже, свідомо ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду. 31 серпня 2015 року до відділу ДВС від представника стягувача надійшла заява про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_2. Слід зауважити, що зазначене рішення суду не виконується боржником тривалий час, а саме: майже сім років. Боржник усіляко ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду. Не виконує законні вимоги державного виконавця, на виклики не реагує. Зазначеними діями грубо порушуються права стягувача, закріплені Конституцією України. Отже, боржник добровільно рішення суду не виконує, не з'являється на виклики до відділу ДВС, дійсно перешкоджає співробітникам Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції виконати потрібні дії в рамках виконавчого провадження, дії (бездіяльність) боржника призводять до тривалого невиконання виконавчого документа (рішення суду), що тягне за собою порушення строків виконання, а також порушує вимоги чинного законодавства щодо обовязковості виконання судових рішень, та суттєво порушуються майнові права стягувача (позивача). Вищевикладене свідчить про свідомі діяння, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, тоді коли виконати свій обовязок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають незалежні від нього обєктивні обставини (непереборна сила, тощо).

Подання передано судді Самсоновій В.В. 12 жовтня 2015 року цивільною канцелярією суду.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає по наступним підставам.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

У відповідності до ст. 373 ЦПК України, за зверненням державного виконавця, суд може встановити певні способи виконання судового рішення, однак за наявності обставин, що утруднюють його виконання.

Згідно із ст. 33 Конституції України і ст. 12 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування і вільний вибір місця проживання, а також право вільно залишити територію України за винятком обмежень встановлених законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», право вільного виїзду за кордон певним чином тимчасово обмежується в разі, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобовязань. Згідно ч. 2 цієї ж статті громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Згідно ч. 4 цієї ж статті паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України.

Згідно до вимог ст. 6 Закону України від 21.01.1994 року № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має документ, що дає право на виїзд за кордон, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, коли він ухиляється від зобовязань, накладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Проте, з наданих суду матеріалів вбачається, що суду не надано будь-яких достовірних даних про зміну прізвища боржника, місце проживання боржника, його громадянство, наявність звернень боржника до відповідних органів з питань видачі паспорту, що дає право виїзду за кордон, фактичну видачу йому такого паспорта, місцезнаходження такого паспорта, вжиття будь-яких заходів примусового виконання рішення суду державним виконавцем, а також даних про можливість виїзду боржника за кордон. Також, з подання не вбачається обґрунтованості припущення, що вирішення питання про заборону боржникові виїзду за кордон сприятиме виконанню рішення суду.

Суд, оглянувши матеріали справи, не вбачає дійсних обставин, що утруднюють виконання рішення суду, та давали б достатні підстави для обмеження права боржника на виїзд за кордон в якості способу забезпечення виконання зобовязань.

В силу дії ст. ст. 21, 22, 64 Конституції України, конституційні права гарантуються та не можуть бути скасовані чи обмежені, крім випадків передбачених Конституцією України та законами України.

За таких обставин, подання є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6 Закону України від 21.01.1994 року № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, які визначають порядок перетинання громадянами України державного кордону, ст. ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 10, 11, 57-61, 209, 217, 377-1 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені подання Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, заінтересована особа: ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Самсонова