Справа № 323/2492/15-ц
№ провадження 2/323/950/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2015 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області в складі судді А.А.Шудрика, при секретарі Безштанківській О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, факту спільного проживання і прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача 22.09.2015 року звернувся до суду із позовом в якому вказує що, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 15 серпня 2014 року, яке видане Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, актовий запис № 183.

Відповідно до вимог статті 1261 ЦК України ОСОБА_1, як син померлого, відноситься до спадкоємців першої черги, оскільки заповіт складений не був. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, у якому ОСОБА_3 зазначений батьком позивача.

Відповідно до статті 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. ОСОБА_3 на час своєї смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1.

У встановлений законом термін позивач звернувся до Василівської ДНК з заявою про прийняття спадщини.

Також до спадкоємців першої черги відноситься дружина батька позивача - відповідачка по справі, яка не прийняла спадщину, оскільки проживала окремо від батька, за іншою адресою та не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

До спадкового майна відноситься земельна ділянка розміром 8.8 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога»Малотокмачанської сільської Ради Оріхівського району Запорізької області. Зазначена земельна ділянка належала бабці позивача - матері його батька ОСОБА_4, що підтверджується сертифікатом на право на земельну ділянку (пай) серії НОМЕР_3 та яку успадкував його батько, оскільки вступив в володіння та управління спадковим майном.

У зв'язку з тим, що ще за життя бабусі позивача з'ясувалося, що в неї та ОСОБА_3 є розбіжності у написанні прізвища на українській мові, а саме: прізвище бабусі написано ОСОБА_4, а прізвище батька - ОСОБА_3, бабуся склала заповіт, відповідно до змісту якого ОСОБА_4, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 заповідала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога», Малотокмачанської сільської Ради, Оріхівського району, Запорізької області, що підтверджується сертифікатом серії НОМЕР_4, виданим Оріхівською районною державною адміністрацією, Запорзької області 20 січня 2003р або земельну ділянку, виділену на підставі зазначеного сертифікату, ОСОБА_3. Зазначений заповіт посвідчений 24 лютого 2003р. приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Бесараб А.О. та зареєстровано у реєстрі за № 426. Однак при складанні заповіту бабуся не звернула уваги на те, що у сертифікаті, зазначеному у заповіті, її прізвище також зазначено ОСОБА_3. Тому навіть по заповіту ОСОБА_3 не міг оформити вищезазначену земельну ділянку, оскільки сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серії НОМЕР_4, виданий Оріхівською районною державною адміністрацією, Запорізької області 20 січня 2003р., виданий на ім'я ОСОБА_4.

Коли виникли розбіжності у написанні прізвища позивачу невідомо, але з документів вбачається наступне:

У свідоцтві про народження батька позивача його прізвище та прізвище його батьків зазначене через літеру «И» ОСОБА_4. Матірью є ОСОБА_4.

Однак вже у свідоцтві про народження ОСОБА_1 прізвище батька зазначене через літеру «Е» ОСОБА_3. Таким чином і моє прізвище з народження є ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5. Після її смерті ОСОБА_3 фактично вступив у володіння та користування вищезазначеною земельною ділянкою, оскільки продовжував розпоряджатися нею, здаючи в оренду. Але у зв'язку з тим, що у зазначеному сертифікаті на право на земельну частку (пай) прізвище у бабусі позивача чомусь зазначене ОСОБА_3, його батько не зміг отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, до якого і відносилася земельна ділянка.

У зв'язку з вищезазначеним виникла необхідність встановити у судовому порядку факт належності правовстановлюючого документа - сертифіката на земельну ділянку (пай), площею 8.88 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога» Малотокмачанської сільської Ради Оріхівського району Запорізької області, виданого на ім'я ОСОБА_4, бабусі позивача - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Державний акт на право власності на земельну ділянку не виготовлявся, що підтверджується довідкою Головного управління Держземагентства у Запорізькій області.

Відповідно до пп. 3.21, 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт прийняття спадщини батьком позивача підтверджує наявний у нього сертифікат на право на земельну частку (пай), який він отримав від батька.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Таким чином, термін «місце проживання», вжитий у ЦК України, є більш широким у порівнянні із відповідним терміном, закріпленим у ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», і охоплює також вжитий у цьому Законі термін «місце перебування».

Відтак, факт спільного проживання осіб, у розумінні норм ЦК України, який відповідно до ч. 2 ст. 4 цього Кодексу, є основним актом цивільного законодавства, не залежить від реєстрації місця проживання осіб за однією адресою. Реєстрація місця проживання чи місця перебування фізичної особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод або підставою для їх обмеження, згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Визначаючи постійне місце проживання, з огляду на приписи ст. 29 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», необхідно брати до уваги те місце проживання, у якому особа протягом року знаходиться найбільший час.

Незважаючи на ту обставину, що його бабуся постійно була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, у період з 2001 року по день смерті йогобабці - ІНФОРМАЦІЯ_3., мешкала за адресою проживання батька у АДРЕСА_1, оскільки вона в силу похилого віку була не в змозі себе повноцінно обслуговувати, а з 2002 року, коли бабуся впала та зламала шийку стегна, потребувала постійного піклування. У зв'язку з зазначеним виникла необхідність у встановленні факту спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент смерті останнього. Встановлення зазначеного факту має юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення права на спадщину на земельну ділянку.

ОСОБА_3 зі своєю матір`ю вели спільне господарство, мали спільний бюджет, предметами звичайної обстановки та вжитку користувалися спільно. Тобто, на день смерті бабусі, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3., її син постійно проживав зі спадкодавцем та вступив в управління та володіння спадковим майном, тому вважається таким, що прийняв спадщину.

ОСОБА_1, подав заяву про прийняття спадщини до Василівської Державної нотаріальної контори, яка була прийнята, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено з тієї причини, що відсутні документи, які б підтверджували факт прийняття спадщини батьком позивача після смерті його матері ОСОБА_4.

Відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, в зв'язку з тим, що позивач не має змоги отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай) в нотаріальній конторі, змушений звернутися до суду з позовною заявою.

В судовому засіданні представник позивача на своїх вимогах наполягає, просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Заінтересована особа - Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області до судового засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідка, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги знайшли своє підтвердження.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3, на підставі Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, 15 серпня 2014 року, актовий запис 183.

Позивач є рідним сином ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2, Орджонікідзевським районним відділом ЗАГС, 29.11.1961 року, актовий запис № 3340.

24.12.2003 року ОСОБА_3 є сином ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про народження № НОМЕР_6, виданого відділом актів громадянського стану, актовий запис № 20.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7, виданого Орлянською сільською радою Василівського району Запорізької області, 02.04.2007 року, актовий запис № 1924.

12.2003 року ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого заповідає ОСОБА_3 право на земельну ділянку(пай) у землі яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога», Малотокмачанської сільської Ради, Оріхівського району, Запорізької області, яка належить їй на підставі сертифікату серії НОМЕР_3, виданим Оріхівською районною державною адміністрацією, Запорізької області 20.01.2003 року.

ОСОБА_4 постійно була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, але у період з 2001 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3., мешкала за адресою проживання батька у АДРЕСА_1, оскільки вона в силу похилого віку була не в змозі себе повноцінно обслуговувати, а з 2002 року, отримавши травму (зламана шийка стегна), потребувала постійного піклування, що підтверджується показаннями свідка, ОСОБА_6.

В судовому засіданні знайшло підтвердження те, що сертифікат на земельну ділянку (пай) площею 8.88 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога» Малотокмачанської сільської Ради Оріхівського району Запорізької області, серії НОМЕР_3, виданого Оріхівською районною адміністрацією 20 січня 2003р., на підставі рішення Оріхівської райдержадміністрації від 28 серпня 2002р. № 238 на ім'я ОСОБА_4 належить ОСОБА_4.

У зв`язку з вищевикладеним суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 31, 114, 133, 136, 137, 256 ЦПК України, ст. ст. 16, 29, 1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України,ст.ст.2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, факту спільного проживання і прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

1.Встановити факт належності сертифіката на земельну ділянку (пай) площею 8.88 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога» Малотокмачанської сільської Ради Оріхівського району Запорізької області, серії НОМЕР_3, виданого Оріхівською районною адміністрацією 20 січня 2003р., на підставі рішення Оріхівської райдержадміністрації від 28 серпня 2002р. № 238 на ім'я ОСОБА_4, бабусі ОСОБА_1 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

2.Встановити факт спільного проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 з ОСОБА_4, з 2001 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 та факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті матері, ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

3.Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНН НОМЕР_8, в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_3, якій помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку (пай) площею 8.88 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога» Малотокмачанськоїсільської Ради Оріхівського району Запорізької області, та належала ОСОБА_4, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі сертифікату на земельну ділянку (пай) серії НОМЕР_3, виданого Оріхівською районною адміністрацією 20 січня 2003р., на підставі рішення Оріхівської райдержадміністрації від 28 серпня 2002р. № 238, та яку успадкував ОСОБА_3 після смерті своєї матері, ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, але не оформив своїх спадкових прав.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: А.А.Шудрик