АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/509/15-ц 22-ц/774/1231/К/15
Справа № 215/509/15-ц Головуючий в І інстанції
Категорія 5 (ІІІ) ОСОБА_1
№ 22-ц/774/1231/К/15 Доповідач Соколан Н.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Соколан Н. О.,

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі: - ОСОБА_4

за участю: позивача ОСОБА_5,

представника позивача ОСОБА_6,

відповідача ОСОБА_7,

представника відповідача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_9 до ОСОБА_7, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "УЮТ -2011" про усунення перешкод в користуванні власністю, вселення, встановлення порядку користування квартирою та розділ особового рахунку,-

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2015 року позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_9 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_7, третя особа - ТОВ відповідальністю «УЮТ-2011», про усунення перешкод в користуванні власністю, вселення, встановлення порядку користування квартирою та розділ особового рахунку.

В обґрунтування своїх вимог зазначили, що сторони по справі на праві спільної сумісної власності є співвласниками квартири № 60 будинку № 18 по мікрорайону 7-й Зарічний у місті ОСОБА_10. Позивачі мають право на ? частину квартири, а відповідачу належить ? частина.

В даний час в квартирі зареєстровані позивачі та відповідачка з неповнолітньою дитиною ОСОБА_11.

Між сторонами склалися неприязні відносини, відповідачка чинить їм перешкоди в користуванні квартирою, добровільно вирішити питання щодо розпорядження та користування спірною квартирою не бажає.

Відповідачка не пускає позивачів в помешкання, поставила без їх відома та згоди замки на міжкімнатні двері, ключів від нового замка їм не дала, сплачує за комунальні платежі та експлуатаційні витрати КЖП нерегулярно, через що виникла велика заборгованість перед комунальними підприємствами міста.

Тому просили суд постановити рішення, яким усунути перешкоди в користуванні квартирою № 60 в будинку № 18 на 7-му мікрорайоні Зарічний в місті ОСОБА_10 та вселити позивачів у спірну квартиру, встановити порядок користування квартирою, згідно якого виділити їм в користування житлову кімнату № 2 площею 7,6 кв.м., житлову кімнату № 3 розміром 18,1 кв.м. та балкон площею 0,8 кв.м., а відповідачці разом з неповнолітньою дитиною, ОСОБА_11 виділити в користування житлову кімнату № 4 площею 12,9 кв.м., вбудовану шафу площею 0,5 кв.м.; кухню площею 8,9 кв.м., ванну кімнату площею 2,4 кв.м., вбиральню площею 1,2 кв.м., коридор площею 6,0 кв.м. залишити в спільному користуванні; розділити фінансово-особовий рахунок на між сторонами відповідно до встановленого порядку користування квартирою.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27 квітня 2015року позовні вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_9 задоволені частково. Усунуто перешкоди в користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_9 квартирою № 60 в будинку № 18 на 7-му мікрорайоні Зарічний в місті ОСОБА_10 та вселено ОСОБА_5 та ОСОБА_9 в квартиру № 60 в будинку № 18 на 7-му мікрорайоні Зарічний в місті ОСОБА_10. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_5 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення вимог про визначення порядку користування квартирою та розподіл особових рахунків, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи; не взяв до уваги, що без розподілу часток позивачі будуть не в змозі користуватися належним їм житлом; безпідставно дійшов висновку про те, що при розподілі кімнат відповідач отримає кімнату, яка менше за рівень середньої забезпеченості громадян житловою площею, при цьому не звернувши уваги на те, що відповідачу належить лише ? частина спірної квартири, що складає 9,65 кв.м.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції під час розгляду справи, сторони по справі на праві спільної сумісної власності є співвласниками квартири № 60 будинку № 18 по мікрорайону 7-й Зарічний у місті ОСОБА_10. Позивачі, згідно Свідоцтва № НОМЕР_1 право власності на житло від 04 квітня 2007 року (а.с. 14) та Свідоцтва про право на спадщину від 31.10.2014 року (а.с. 19), мають право на ? частину квартири, а відповідачу належить ? частина.

В даний час в квартирі зареєстровані позивачі та відповідачка з неповнолітньою дитиною ОСОБА_11.

Між позивачами та відповідачкою склалися неприязні відносини. Відповідачка ОСОБА_7 поставила без відома та згоди позивачів замки на міжкімнатні двері. В судовому засіданні відповідачка не спростувала той факт, що самостійно поставила в міжкімнатні двері замки без погодження з позивачами. На думку суду, це і є перешкодою в користуванні з боку позивачів власністю , а саме квартирою № 60 в будинку № 18 на мікрорайону 7-й Зарічний в місті ОСОБА_10.

На думку колегії суддів, суду першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідачка чинить перешкоди позивача у користуванні власністю, тому позовні вимоги про вселення та усунення перешкод у користуванні власністю підлягають задоволенню.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про встановлення порядку користування квартирою підлягають задоволенню в звязку з тим що, при встановленні зазначеного позивачами порядку користування квартирою не будуть порушені права як позивачів так і відповідачки та її неповнолітньої дитини.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Пленум Верховного Суду України в п. 14 постанови від 22 грудня 1995 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" роз'яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Відповідно до ч. ч. 1, ч. 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Таким чином, підставою для звернення до суду з позовом про визначення порядку володіння та користування майном, яке перебуває у спільній частковій власності одного із співвласників, є відсутність згоди щодо порядку володіння та користування таким майном з іншими співвласниками. Звернення до суду із позовом про визначення порядку володіння та користування майном є одним із прав власника, передбаченим ст. ст. 319, 358 ЦК України.

Згідно технічної характеристики квартири (а.с. 15), помешкання складається з трьох жилих кімнат площею 38,6 кв.м., у тому числі 1-а кімната 18,1 кв.м., 2-а кімната 7,6 кв.м., 3-а кімната 12,92 кв.м., кухні площею 6,0 кв.м., вбудованої шафи площею 0,5 км.в. та балконом 0,8 кв.м. Загальна житлова площа 58,4 кв.м.

Відповідачу фактично належить 1/4 частина квартири.

Враховуючи, що позивачі просять виділити їм у користування жилі кімнати площею 7,6 кв.м. та 18,1 кв.м. і балкон площею 0,8 кв.м., розмір якої менший ніж ? частин житлової площі квартири, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивачів, оскільки в даному випадку права відповідача не порушуються.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне рішення суду першої інстанції в зазначеній частині скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині про задоволення позовних вимог.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про розподіл особових рахунків не підлягають задоволенню, оскільки, відповідно до ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями та п.10 "Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572 передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати.

Отже, якщо хоча б один співвласник виявить бажання окремо оплачувати комунальні послуги, він зобовязаний звернутись до відповідного комунального закладу для розподілу особового рахунку між мешканцями приміщення із заявою. Позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки позивачі є власниками квартири, та мають звернутись з відповідною заявою до комунальних закладів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про встановлення порядку користування квартирою - скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27 квітня 2015року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про встановлення порядку користування квартирою скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Встановити порядок користування квартирою № 60 в будинку № 18 на 7-му мікрорайоні Зарічний в місті ОСОБА_10, згідно якого виділити ОСОБА_12 та ОСОБА_9 в користування житлову кімнату № 2 площею 7,6 кв.м., житлову кімнату № 3 розміром 18,1 кв.м. та балкон площею 0,8 кв.м. Відповідачці ОСОБА_7разом з неповнолітньою дитиною, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, виділити в користування житлову кімнату № 4 площею 12,9 кв.м., вбудовану шафу площею 0,5 кв.м. Кухню площею 8,9 кв.м., ванну кімнату площею 2,4 кв.м., вбиральню площею 1,2 кв.м., коридор площею 6,0 кв.м. залишити в спільному користуванні.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: