Справа № 0907/2-3958/2011
Провадження № 22-ц/779/190/2015
Головуючий у 1 інстанції Горейко М.Д.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Девляшевського В.А., Малєєва А.Ю.

секретаря Яковин М.Я.,

з участю представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Золоті ворота» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та додатковою угодою № 1 до договору, стягнення судових витрат за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Івано-Франківського міського суду від 11 лютого 2011 року, -

в с т а н о в и л а :

у травні 2009 року ПАТ «Банк Золоті ворота» звернувся з даним позовом, посилаючись на те, що за договором про надання споживчого кредиту № 02/110Ф від 27.03.2007 року та додаткової угоди № 1 від 07.06.2007 року ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 105000 доларів США на купівлю квартири і 15000 доларів США для придбання автомобіля, з терміном погашення до 25.03.2014 року. Загальна сума заборгованості станом на 29.04.2009 року склала 969 055,18 грн. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як поручителі відповідають по зобов'язаннях в тому ж обсязі, що і боржник. Тому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом та додатковою угодою в розмірі 969 055,18 грн та судові витрати.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 11 лютого 2011 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк Золоті ворота» 969 055,18 грн заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 02/110Ф від 27.03.2007 року та додатковою угодою № 1 від 07.06.2007 року, укладеними між АКБ «Золоті ворота», в подальшому назву якого змінено на ПАТ «Банк Золоті ворота» та ОСОБА_4, 1700 грн судового збору та 250 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 серпня 2011 року рішення Івано-Франківського міського суду від 11 лютого 2011 року в частині стягнення пені змінено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк Золоті ворота» 1000 грн пені за порушення умов кредитного договору № 02/110Ф від 27.03.2007 року, а всього стягнуто в солідарному порядку заборгованість по кредиту в сумі 936 388,37 грн станом на 29 квітня 2009 року. В решті рішення залишено без змін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що задовольняючи позов, суд виходив з факту порушення права кредитора на вчасне отримання кредиту та процентів, однак не врахував, що в разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, унаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, договір поруки припиняється. Згідно п. 1.1. договору поруки поручителі зобов'язані перед кредитором відповідати солідарно за несвоєчасне виконання ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором, проте додатковою угодою № 1 від 07.06.2007 року до договору № 02/110Ф збільшено розмір зобов'язань, про що не зазначено в договорі поруки. Тому зобов'язання за договором поруки припинилися з моменту укладення додаткової угоди, тобто з 07.06.2007 року. У банку виникло право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 07 червня 2007 року, протягом наступних шести місяців, однак таку вимогу банк пред'явив лише в 2011 році після спливу шестимісячного строку. Апелянту не було відомо про існування судового рішення, про яке дізналась тільки 19.12.2014 року. Тому просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ПАТ «Банк Золоті ворота» в частині стягнення суми боргу з ОСОБА_5 відмовити.

В засіданні апеляційного суду представник ПАТ «Банк Золоті ворота» доводи апеляційної скарги заперечив. ОСОБА_5 та інші особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про час і місце її розгляду, не з'явились, що згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно договору про надання споживчого кредиту № 02/110Ф від 27.03.2007 року та додаткової угоди № 1 від 07.06.2007 року ОСОБА_4 отримав кредитні кошти у розмірі 105000 доларів США на купівлю квартири і 15000 доларів США для придбання автомобіля, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами за ставкою 11,2 % річних, з терміном погашення до 25.03.2014 року. Внаслідок неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором станом на 29.04.2009 року виникла заборгованість в сумі 969 055,18 грн, в тому числі залишок по кредиту - 54606,40 доларів США, що еквівалентно 651 469,28 грн; простроченого кредиту - 20 914,40 доларів США, що еквівалентно 161 040,88 грн; нараховані відсотки - 280,41 долар США, що еквівалентно 2159,16 грн; прострочені відсотки - 13 252,24 долари США, що еквівалентно 102 042,25 грн; прострочена комісія - 18 676,80 грн; пеня по кредиту - 19 442,81 грн; пеня по відсотках - 12 228,17 грн; пеня по щомісячній комісії - 1 995,83 грн, що за умовами кредитного договору передбачає право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Крім того, на забезпечення виконання кредитного договору укладено договори поруки між банком та ОСОБА_6 № 25 від 28 березня 2007 року та між банком і ОСОБА_5 № 34 від 07 червня 2007 року, відповідно до яких поручителі зобов'язались перед кредитором відповідати солідарно у повному обсязі за несвоєчасне виконання боржником ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором.

Задовольняючи позов, суд обґрунтовано виходив із того, що уклавши вказаний кредитний договір ОСОБА_4, не виконував його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту та процентів за користування ним, хоча взяв на себе зобов'язання виконувати їх вчасно, відповідно до графіку погашення заборгованості. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як майнові поручителі згідно договору поруки відповідають по зобов'язаннях за вказаним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник.

Тому суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк Золоті ворота» 969 055,18 грн. заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 02/110Ф від 27.03.2007 року та додатковою угодою № 1 від 07.06.2007 року.

При цьому суд першої інстанції правильно керувався нормами матеріального права, зокрема положеннями ст. ст. 526, 527, 554, 651, 1054 ЦК України.

Визначений судом загальний розмір заборгованості та всіх його складових відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

При укладенні кредитного договору, договорів поруки і додаткових угод, беручи на себе певні зобов'язання відповідачі усвідомлювали, що повинні належним чином їх виконувати, однак ОСОБА_4 вчасно кредит згідно умов договору не виплачував.

В матеріалах справи містяться розрахунки заборгованості по кредиту, відсотках та пені за несвоєчасне виконання кредитного договору. Відповідачі зобов'язані виконувати умови договорів у відповідності до їх умов та законодавства.

Доводи апеляційної скарги про те, що порука припинилася, оскільки кредитор протягом шести місяців з дня настання у банку права на дострокове стягнення кредиту з позичальника не пред'явив вимоги до поручителя ОСОБА_5, колегія суддів відхиляє, так як п. 3.3.1. кредитного договору передбачено право банку у разі неналежного виконання будь-яких умов цього договору достроково вимагати від позичальника повернення заборгованості за цим договором у повному обсязі.

Згідно п. 1.1 кредитного договору № 02/110Ф від 27.03.2007 року термін користування кредитом - до 25 березня 2014 року.

У разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за основним договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

У силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, настання строку виконання зобов'язання в повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково не пред'явить вимоги до поручителя. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову.

ПАТ «Банк Золоті ворота» відповідно до ст. 1050 ЦК України та п. 3.3.1 основного договору скористався правом на повернення кредиту достроково, звернувшись 12 травня 2009 року безпосередньо з позовом до боржника та поручителів.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про збільшення обсягу відповідальності за кредитним договором без згоди поручителя.

Згідно п. 1.1 договору поруки № 34 від 07.06.2007 року поручитель ОСОБА_5 зобов'язалась відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником ОСОБА_4 усіх його зобов'язань за кредитним договором № 02/110Ф від 27.03.2007 року, укладеним між банком та ОСОБА_4 Поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором у повному обсязі за порушення боржником зобов'язань за кредитним договором, а саме: повернення кредиту у сумі 120 000 доларів США у строк 25 березня 2014 року, сплату процентів за користування кредитом за ставкою 11,2 % річних, сплату неустойки за несвоєчасну сплату процентів та повернення кредиту (а. с. 15).

Суд першої інстанції правильно виходив із того, що за договором поруки від 07.06.2007 року ОСОБА_5 погодилася із зміною зобов'язання та збільшенням обсягу своєї відповідальності, відтак відсутні підстави вважати договір поруки припиненим, оскільки договір поруки припиняється лише в разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності (ч. 1 ст. 559 ЦК України).

Крім того, рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 серпня 2011 року підтверджено законність стягнення з в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк Золоті ворота» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 02/110Ф від 27.03.2007 року та додатковою угодою № 1 від 07.06.2007 року.

З огляду на викладене, доказів про припинення поруки ОСОБА_5 за обставин, зазначених в апеляційній скарзі, матеріали справи не містять і у суду першої інстанції правових підстав для такого висновку не було.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 11 лютого 2011 року з урахуванням змін, внесених рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 серпня 2011 року в частині стягнення пені, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Девляшевський В.А.

Малєєв А.Ю.