провадження № 2/200/3674/15
У Х В А Л А

01 жовтня 2015 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 (прож. ІНФОРМАЦІЯ_1, інн. НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (прож. м. Дніпропетровськ? АДРЕСА_1, інн. НОМЕР_2), треті особи - ОСОБА_3 (прож. ІНФОРМАЦІЯ_2, інн. НОМЕР_3), ОСОБА_4 (прож. ІНФОРМАЦІЯ_3), ОСОБА_5 (прож. ІНФОРМАЦІЯ_3), про визнання спільної сумісної власності, визнання недійсними договорів, розділ спільного майна подружжя, визнання права власності, здійснення поділу боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом. В окремій заяві, наданій суду, позивач просить забезпечити її позов шляхом: накладення арешту до набрання законної сили рішенням суду на все спірне майно, а саме - садибу, що складається із земельної ділянки, площею 0,0898 га, кадастровий номер :03:010:0003, та житлового будинку, що розташована за адресою вул. Соснова, 2а, с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області; квартиру АДРЕСА_2 житловий комплекс "Первозванівський"; паркувальне місце № 17 у будинку № 25 по вул. Комсомольській в м. Дніпропетровську Житловий комплекс "Первозванівський".

В обгрунтування заявленого клопотання позивач посилається на те, що вона звернулася до суду з позовом про визнання спільної сумісної власності, визнання недійсними договорів, розділ спільного майна подружжя, визнання права власності, здійснення поділу боргу. Як вбачається з підстав позову, придбане нею та відповідачем спільне майно за ініціативою відповідача, без належної на те її згоди та без виконання процедури зміни правового режиму майна спільної сумісної власності подружжя (в якому перебувало таке майно) змінило такий правовий режим права власності зі спільної сумісної на особисту приватну власність і було закріплене за іншим власником ОСОБА_3, що підтверджується оспорюваними договорами дарування, які вона просить визнати недійними. Враховуючи те, що відповідач вчинив численну кількість дій, що свідчать про спроби приховати спільне майно та перевести таке в режим майна особистої приватної власності, зокрема передавши на свою прийомну дочку ОСОБА_3 безоплатно садибу (будинок та земельну ділянку), квартиру, що є обєктом спільної сумісної власності, він створив перешкоди для фактичного використання нею їх спільного майна. Крім того незаконна зміна правового режиму власності не змінила фактичного стану використання такого майна, адже як до укладення оспорюваних договорів так і після такого відповідач, його дружина та прийомна дочка залишаються проживати та користуються квартирою, паркувальним місцем та садибою. Такі дії відповідача свідчать про те, що подальший судовий розгляд даної справи може створити передумови для подальшого відчуження майна третім невідомим особам, що ускладнить або взагалі зробить неможливим виконання рішення по даній справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вважаю, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається у будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно до п. 1, 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується Позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.2 ст. 152 ЦПК України у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У відповідності до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право спільної сумісної власності на садибу, що складається із земельної ділянки 0,0898 га, кадастровий номер :03:010:0003, та житлового будинку, що розташована за адресою: вул. Соснова, 2-а, с. Піщанка, Новомосковський район, Дніпропетровська область; визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_3, укладений 29.04.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3; визнати недійсним договір дарування земельної ділянки 0,0898 га, кадастровий номер :03:010:0003, що розташована за адресою: вул. Соснова, 2-а, с. Піщанка, Новомосковський район, Дніпропетровська область, укладений 28.04.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3; визнати недійсним договір дарування житлового будинку 2-а розташованого на вул. Соснова, с. Піщанка, Новомосковський район, Дніпропетровська область, укладений 28.04.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Також позивач просить здійснити поділ спільного майна, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 шляхом : визнання за ОСОБА_2 права власності на ? частину квартири АДРЕСА_4; визнання за ОСОБА_1 права власності на ? частину квартири АДРЕСА_4; визнання за ОСОБА_2 права власності на ? частину паркувального місця № 17 у будинку 25 по вул. Комсомольській у м. Дніпропетровську; визнання за ОСОБА_1 права власності на ? частину паркувального місця № 17 у будинку 25 по вул. Комсомольській у м. Дніпропетровську; визнання за ОСОБА_2 права власності на ? частину житлового будинку по вул. Соснова, 2а у с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області; визнання за ОСОБА_1 права власності на ? частину житлового будинку по вул. Соснова, 2а у с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області; визнання за ОСОБА_2 право власності на ? частину земельної ділянки 0,0898 Га по вул. Соснова 2а у с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :03:010:0003; визнання за ОСОБА_1 права власності на ? частину земельної ділянки 0,0898 Га по вул. Соснова 2а у с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :03:010:0003. Також позивач просить здійснити поділ спільного боргу, що виник 04.04.2007 року у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перед кредитором ОСОБА_4 на підставі договору позики від 04.04.20107 року, шляхом: виділення на користь ОСОБА_2 ? частини заборгованості перед кредитором ОСОБА_4, визначивши обовязок ОСОБА_2 сплатити на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 04. 04. 2007 року в розмірі 95000,00 дол. США. (девяносто пять тисяч доларів США); виділити на користь ОСОБА_1 ? частину заборгованості перед кредитором ОСОБА_4, визначивши обовязок ОСОБА_1 сплатити на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 04. 04. 2007 року в розмірі 95000,00 дол. США.

Зважаючи на зміст позовних вимог, в якому позивач посилається на те, що вказане нерухоме майно є сумісним майном подружжя, з урахуванням того, що невжиття заходів забезпечення позову та подальше можливе відчуження цього нерухомого майна може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає необхідним до вирішення справи по суті забезпечити пред»явлений позов у спосіб, зазначений позивачем у заяві про забезпечення позову.

Вважаю, що саме такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151 - 153, 210 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на:

- садибу, що складається із земельної ділянки, площею 0,0898 га, кадастровий номер :03:010:0003, та житлового будинку, що розташована за адресою вул. Соснова, 2а, с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області;

- квартиру АДРЕСА_2 житловий комплекс "Первозванівський";

- паркувальне місце № 17 у будинку № 25 по вул. Комсомольській в м. Дніпропетровську Житловий комплекс "Первозванівський".

Зазначені заходи забезпечення позову вжити до вирішення спору по суті. Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги,

Суддя Т.О. Кудрявцева