АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 686/1558/15-ц
Провадження № 22-ц/792/2005/15
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Хмельницької області
в складі: головуючої судді Спірідонової Т.В.,

суддів Фанди В.П., Купельського А.В.,

при секретарі Лапко Ю.В.,

за участю: представника апелянта Арзянцевої А.А.,

представника відповідачів Тарадай О.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 вересня 2015 року по справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог служба у справах дітей виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області про виселення,

встановила:
В січні 2015 року позивач Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький звернувся до суду з позовом та просив виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що діють у власних інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3 , з незаконно зайнятого ними житлового приміщення у гуртожитку у АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що у гуртожитку по АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та малолітня ОСОБА_3 . Вказаний гуртожиток призначений для тимчасового проживання військовослужбовців (та членів їх сімей), які перебувають на квартирному обліку у Міністерстві оборони України та працівників Збройних Сил України (та членів їх сімей). Відповідачі не є ні військовослужбовцями, ні працівниками Збройних Сил України, на квартирному обліку у Міністерстві оборони України не перебувають, відношення до Міністерства оборони України не мають, а тому підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення. Відповідачам було направлено

_____________________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції Заворотна О.Л.

Доповідач Спірідонова Т.В. Категорія: 43,44

попередження про те, що вони підлягають виселенню із гуртожитку без надання іншого житлового приміщення. Проте, відповідачі добровільно не звільнили займане житлове приміщення. Незаконне проживання та користування відповідачами приміщенням гуртожитку порушує право на житло інших військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, які потребують отримання житла.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 вересня 2015 року відмовлено в задоволенні позову Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький.

В апеляційній скарзі Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що відповідачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності проживання у гуртожитку Міністерства оборони України. Також не надано доказів того, що відповідач ОСОБА_1 є одинокою особою та не може бути виселена на підставі ст.125 ЖК України. Судом першої інстанції не враховано, що відповідачі втратили законні підстави для тимчасового проживання у гуртожитку, оскільки відношення до Міністерства оборони України не мають, є колишніми членами військовослужбовця, на квартирному обліку не перебувають, не є працівниками Збройних Сил України, а тому підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення разом з усіма членами сім`ї.

Представник апелянта Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький Арзянцева А.А. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просить її задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлені належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з`явилися.

Представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_4 , заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, зазначила, що рішення суду є законним та обгрунтованим.

Третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області повідомлена належним чином про час і місце слухання справи, представник у судове засідання не з`явився.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. п. 1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що відповідачі не можуть бути виселені з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення, оскільки п.5.10 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями від 30.11.2011 року, ст.125 ЖК України заборонено виселення одиноких осіб з неповнолітніми дітьми без надання іншого жилого приміщення.

Оскаржуване рішення не відповідає зазначеним вимогам закону в повній мірі.

Встановлено, що гуртожиток по АДРЕСА_2 перебуває на обслуговуванні та балансі квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницького та належить на праві власності державі Україна в особі Міністерства оборони України і призначений для тимчасового забезпечення житлом військовослужбовців Збройних Сил України, робітників та службовців, які за трудовими договорами працюють у військових частинах України, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно- приміщення гуртожитку, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Згідно з ч. 1 ст. 127 ЖК УРСР для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки.

Відповідно до довідки КЕВ м. Хмельницького від 05 січня 2015 року №6 у кімнаті АДРЕСА_3 зареєстровані та проживають ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з копіями карточки прописки форми №16 ОСОБА_1 зареєстрована за вказаною адресою з 24.06.1988 року, ОСОБА_3 - з 10.02.2012 року, ОСОБА_2 - з 18.07.1993 року.

Як вбачається із довідки КЕВ м. Хмельницького №81 від 12.01.2015 року відповідачі на квартирному обліку в Хмельницькому гарнізоні не перебувають та відношення до Міністерства оборони України не мають.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вселилися у спірний гуртожиток як члени сім`ї ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 працював у військовій частині НОМЕР_1 , яка реорганізована в ДП Міністерства Оборони України «Західвійськбуд» 452 УНР.

28.04.2002р. ОСОБА_5 був звільнений з посади охоронця у ДП МО України «Західвійськбуд» у зв`язку із скороченням штату працівників.

Як вбачається з протоколу №15 від 20.03.2000 року ОСОБА_5 перебував у черзі на житло з 06.02.1983 року зі складом сім`ї- чотори чоловіка. ОСОБА_5 звернувся до керівника 452 УНР ДП МО України «Західвійськбуд» з проханням виділити йому для проживання приміщення бувшої чайної та зобов`язався переобладнати її за власні кошти.

Рішенням житлової комісії 452 УНР ДП МО України «Західвійськбуд» від 20.03.2000 року, затвердженого командуванням 452 УНР ДП МО України «Західвійськбуд», ОСОБА_5 виділено споруду бувшої чайної в/ч НОМЕР_2 для переобладнання під житло для його сім`ї.

На виконання цього рішення 12.05.2005 року споруду бувшої чайної по АДРЕСА_4 передано ОСОБА_5 , про що складено відповідний акт.

ОСОБА_5 реконструював приміщення бувшої чайної під житловий будинок, загальною площею 95,7кв.м., житловою площею 46,6кв.м.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.01.2009 року за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано право спільної сумісної власності на самочинно реконструйований житловий будинок АДРЕСА_4 , загальною площею 95,7кв.м.

З 27 листопада 2010 року ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується довідкою відділу адресно-довідкової роботи УДМС України від 30.11.2015 року.

Право відповідачів на проживання у кімнаті АДРЕСА_3 є похідним від права на це житло ОСОБА_5 , працівника 452 УНР ДП МО України «Західвійськбуд», однак він не зареєстрований у вказаній кімнаті у зв`язку з наявністю на праві власності житлового будинку.

Згідно з ч.3 ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на гуртожитки, які є об`єктами права державної та комунальної власності, крім гуртожитків, що перебувають у господарському віданні чи в оперативному управлінні військових частин, закладів, установ та організацій Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Міністерства внутрішніх справ України, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, системи цивільного захисту та державних навчальних закладів.

Гуртожиток по АДРЕСА_2 перебуває в оперативному управлінні Збройних Сил України, а тому на відповідачів не поширюються гарантії, передбачені ст.19 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив також з того, що відповідно до ст.125 ЖК України не може бути виселено одиноких осіб з неповнолітніми дітьми без надання іншого жилого приміщення.

Поняття «одинокої матері» визначено у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992р. N9. Згідно з п.9 цієї постанови одинокою матір`ю слід вважати жінку, яка не перебуває у шлюбі та у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено у встановленому порядку за вказівкою матері; вдову; іншу жінку, яка виховує й утримує дитину сама.

Разом з тим суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідач ОСОБА_7 перебуває у шлюбі з 04.09.2010 року з ОСОБА_8 та він записаний батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Доказів того, що ОСОБА_1 сама виховує та утримує дитину відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України відповідачами не надано.

Тому, посилання суду першої інстанції на ст.125 ЖК України як на підставу для відмови у позові є безпідставним.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що відповідачі ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підлягають виселенню з кімнати АДРЕСА_3 без надання іншого житлового приміщення.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:
Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з кімнати АДРЕСА_3 без надання іншого житлового приміщення.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/ (Т.В.Спірідонова)
Судді: /підпис/ (А.В.Купельський)
/підпис/ (В.П.Фанда)
Згідно з оригіналом:суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова