Провадження № 2-о/234/315/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

в складі: головуючого судді Пікалової Н.М.,

при секретарі Воропаєвій Ю.Ю.,

за участю представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську цивільну справу за заявою ОСОБА_2, зацікавлені особи Управління пенсійного фонду України у Донецькій області, Головне управління МВС України в Донецькій області про встановлення факту трудового стажу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 О.І.1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності її трудового стажу за період з 05.04.1984 року по 15.09.1994 року на посаді друкарки у Совєтському РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області. В заяві зазначено, що вона мала намір оформити пенсію, але її особова справа залишилася в захопленій терористичною організацією «ДНР» будівлі ГУМВС України в Донецькій області і не може належним чином підтвердити свій трудовий стаж. Просить суд встановити цей факт. В іншому порядку встановити факт належності її трудового стажу немає можливості, оскільки підприємство, що вело облік її трудової діяльності знаходиться на окупованій тетерирії «ДНР».

Від представника УПФУ надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав.

Заявником в обґрунтування заявлених вимог суду були надані копія медичної картки та копія членського квитка профспілки.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однак, посилання заявника на необхідність встановлення в судовому порядку юридичного факту, а саме належності йому трудового стажу , в порядку передбаченому ст. 256 ЦПК України є хибними, оскільки зазначені докази довідки не є правовстановлюючими документами. В даному випадку, у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення» документом, який підтверджує трудовий стаж та надає право заявникові на отримання пенсії, є трудова книжка.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім того, відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні питання про підвідомчість таких справ суди мають враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

В той же час статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності останньої або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України, який і затвердив постановою від 12.08.1993 р. № 637 Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (із змінами і доповненнями).

Згаданий Порядок передбачає можливість встановлення судом факту належності документа, що підтверджує трудовий стаж (п. 26), яким у відповідності до наведеної ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» є трудова книжка, якщо зазначені в ній прізвище, ім'я та по батькові не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові особи за паспортом або свідоцтвом про народження. В усіх інших випадках підтвердження наявного трудового стажу здійснюється лише органами Пенсійного Фонду України шляхом витребування уточнюючих довідок з підприємств і організацій, а при не збереженні цих документів про трудовий стаж - на підставі показань свідків (пункти 1, 2, 20 названого Порядку).

Також судом приймається до уваги ухвала Верховного суду України по справі 6-21859 св09 від 18 листопада 2009 року, в якій зазначено, що встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у ч. 1 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, у зв'язку з чим заява про встановлення факту виконання роботи на певній посаді для зарахування до трудового стажу в порядку цивільного судочинства розглядатися не може. У судовому порядку може розглядатися факт належності документа про трудовий стаж, якщо ім'я, по батькові або прізвище в ньому не збігаються з тими, що зазначені в паспорті або в свідоцтві про народження.

Як зазначалося вище, приводом звернення заявника до суду у даній справі стало його бажання довести у судовому порядку факт наявності у нього відповідного трудового стажу, необхідного для призначення пенсії і ці вимоги, з урахуванням викладеного вище не можуть бути розглянуті у порядку, передбаченому ч. 1 ст.256 ЦПК України, оскільки до наведеного у ній переліку вони не входять.

Таким чином приймаючи до уваги вище зазначене, вважаю, що суд в порядку цивільного судочинства не вправі вирішувати по суті питання про підтвердження трудового стажу заявника, при цьому підмінюючи законодавчо визначений орган, до компетенції якого відноситься вирішення таких питань, в даному випадку Пенсійний Фонд України, у зв'язку з чим вимоги заяви ОСОБА_2 про встановлення факту належності йому трудового стажу , задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 209, 212, 214 - 215, 234, 235, 256 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні вимог ОСОБА_2 про встановлення факту належності йому трудового стажу за період з 05.04.1984 року по 15.09.1994 року на посаді друкарки у Совєтському РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя Н.М. Пікалова