АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справа №668/353/15-ц Головуючий в І інстанції Рябцева М.С.
Номер провадження 22-ц/791/2255/15 Доповідач: Пузанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року жовтня місяця 06 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Пузанової Л.В.
Суддів:Фурман Т.Г.
Чиркової К.Г.
при секретарі:Гурові Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, діючого від імені ОСОБА_6 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 12 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8, діючої в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2015 року ОСОБА_7, ОСОБА_8, діюча в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_9, ОСОБА_10 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, зазначаючи, що 08 листопада 2014 року усі вони відзначали день реєстрації шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», підприємницьку діяльність у якому здійснює відповідач.

Посилаючись на те, що внаслідок грубих порушень відповідачкою санітарного законодавства, було завдано шкоди здоров'ю кожного з них і вони, перебуваючи на стаціонарному лікуванні, несли витрати на придбання ліків, а ОСОБА_7 та ОСОБА_10 частково втратили заробіток за час тимчасової непрацездатності, а також усі зазнали моральних страждань, позивачі, з врахуванням уточнень в процесі розгляду справи, просили суд стягнути з ОСОБА_6:на користь ОСОБА_7 - витрати, понесені на лікування у розмірі 1 312грн. 26коп., в рахунок відшкодування недоотриманого заробітку внаслідок тимчасової непрацездатності 2 383грн., моральну шкоду у розмірі 5 000грн.; на користь ОСОБА_8 - витрати на лікування у розмірі 1 312грн. 26коп., та моральну шкоду у розмірі 5 000грн.; а також витрати, понесені на лікування малолітнього сина - ОСОБА_9, у розмірі 1 312грн. 26 коп., та 8 000грн. в рахунок відшкодування завданої малолітньому моральної шкоди; на користь ОСОБА_10 - витрати, понесені на лікування в розмірі 1 096грн. 97коп., 655грн. в рахунок відшкодування недоотриманого заробітку внаслідок тимчасової втрати працездатності та 5 000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням суду від 12 червня 2015 року постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 понесену ним матеріальну шкоду, завдану ушкодженням здоров'я, з яких: 825грн. 60коп. збитки, понесені на лікування та відновлення здоров'я, 2 383грн. - збитки, отримані у зв'язку з недоотриманою заробітною платою, а також моральну шкоду в сумі 5 000грн., а всього - 8 208грн. 60коп. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 понесену ним матеріальну шкоду, завдану ушкодженням здоров'я, з яких: 1 046грн. 97коп. збитки, понесені на лікування та відновлення здоров'я; 655грн. - збитки отримані у зв'язку з недоотриманою заробітною платою, а також моральну шкоду в сумі 5 000грн., а всього 6 701грн. 97коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 понесену нею матеріальну шкоду, завдану ушкодженням здоров'я, із яких: 825грн. 60коп. збитки, понесені на лікування та відновлення здоров'я, а також моральну шкоду в сумі 5 000грн., а всього 5 825грн. 60коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_9 понесену нею матеріальну шкоду, завдану ушкодженням здоров'я неповнолітнього, з яких: 825грн. 60коп. збитки, понесені на лікування та відновлення здоров'я.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 в особі його законного представника ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 8 000грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, діючи від імені ОСОБА_6, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявлених позивачем вимог, зазначаючи, що висновки суду щодо наявності передбачених ст.ст.1166,1167 КК України підстав для покладення на ОСОБА_6 відповідальності за заподіяну позивачем шкоду не відповідають обставинам справи і не підтверджені належними та допустимими доказами.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_10 - ОСОБА_11 доводи скарги не визнала, рішення суду просить залишити без змін. Не визнані доводи апеляційної скарги і позивачкою ОСОБА_8 в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 08 листопада 2014 року позивачі в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», в якому відповідачка як фізична особа - підприємець здійснює підприємницьку діяльність, святкували весілля та вживали виготовлені в кафе страви.

Після святкування за даними інфекційної лікарні та в результаті епідрозслідування було зареєстровано захворювання на гострі кишкові інфекції та госпіталізовано сім осіб, в тому числі і позивачів, з діагнозом «сальмонельоз».

Госпіталізація відбулася 10 листопада 2014 року в реанімаційне відділення лікарні Суворовського району м. Херсона та у відділення реанімації дитячої обласної клінічної лікарні - малолітнього ОСОБА_9.

В послідуючому ОСОБА_7, ОСОБА_8 та малолітній ОСОБА_9 перебували на стаціонарному лікуванні в Херсонській обласній інфекційній лікарні з 11.11.2014р. по 21.11.2014р., а ОСОБА_10 - з 10.11.2014р. по 20.11.2014р.

Фахівцями Херсонського міськрайонного Управління Держсанепідслужби та Херсонського міського відділу лабораторних досліджень згідно Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» було проведено епідеміологічне розслідування групового захворювання на гострий гастроентерит (заключний діагноз: сальмонельоз), а саме: 11 листопада 2014 року проведено моніторингове обстеження з лабораторним відбором проб кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» ФОП ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1.

В результаті розслідування виявлено ряд грубих порушень, зокрема: вимог Санітарних правил для підприємств громадського харчування від 19 березня 1991 року №42-123-5777-91 в частині дотримання правил особистої гігієни персоналом, дотримання технології приготування та зберігання харчової продукції, дотримання правил поточного прибирання приміщень, здійснення контролю за своєчасним проходженням працівниками закладу обов'язкового медичного профілактичного огляду тощо. Порушення вимог санітарного законодавства підтверджено виділенням з об'єктів зовнішнього середовища закладу та проб харчових продуктів умовно-патогенних та патогенних мікроорганізмів (Salmonella typhimurium, бактерії групи кишкової палички та патогенні стафілококи). При бактеріологічному обстеженні співробітників кафе на кишкову групу виявлено носійство Salmonella typhimurium у кухонного робітника.

Відповідно до вимог ст.14 Закону України «Про захист прав споживачів», яка регулює спірні правовідносини, споживач має право на те, щоб продукція за звичайних умов її використання, зберігання і транспортування була безпечною для його життя, здоров'я, навколишнього природного середовища, а також не завдавала шкоди його майну.

При цьому продукцією в розумінні наведеної вище норми матеріального права є будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (ст.1 Закону).

Згідно зі ст.16 Закону України «Про захист прав споживачів» шкода, завдана життю, здоров'ю або майну споживача дефектною продукцією або продукцією неналежної якості підлягає відшкодуванню в повному обсязі, якщо законом не передбачено більш високої міри відповідальності.

Право вимагати відшкодування завданої шкоди визнається за кожним потерпілим споживачем незалежно від того, чи перебував він у договірних відносинах з виробником (виконавцем, продавцем).

При цьому на такого споживача покладається обов'язок довести: 1) наявність шкоди; 2) наявність дефекту в продукції; 3) наявність причинно-наслідкового зв'язку між такими шкодою та дефектом.

Відповідальність, яка покладається на виробника (виконавця) відповідно до положень цього Закону, не залежить від дій або бездіяльності інших осіб, які мають відношення до шкоди, що завдана дефектною продукцією або продукцією неналежної якості.

Виробник (виконавець, продавець) звільняється від відповідальності, якщо доведе, що: 1) шкоду завдано з вини самого споживача внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування продукції або дії непереборної сили; 2) не вводив продукцію в обіг; 3) дефект у продукції виник внаслідок додержання виробником вимог законодавства або виконання обов'язкових для нього приписів органів державної влади.

Враховуючи, що за висновками компетентних органів виявлені санітарно-епідеміологічною службою порушення відповідачкою санітарних правил при наданні позивачам послуг могли сприяти виникненню випадків захворювань серед відвідувачів (споживачів) та зважаючи, що такі наслідки для позивачів настали і відповідачкою не доведена наявність передбачених ст.16 Закону України «Про захист прав споживачів» обставин, які б виключали її відповідальність за шкоду, завдану продукцією неналежної якості, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачка як виконавець послуги зобов'язана відшкодувати завдану здоров'ю позивачів шкоду, а саме: понесені кожним із них витрати на придбання ліків, заробіток, втрачений внаслідок тимчасової втрати загальної працездатності, а також моральну шкоду, як це передбачено ст.ст.23,1168,1195,1199 ЦК України, ст.ст.4,16 Закону України «Про захист прав споживачів».

Висновки суду по суті спору відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні доказів та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Разом з тим, визначаючи розмір втраченого ОСОБА_7 та ОСОБА_10 внаслідок тимчасової втрати загальної працездатності заробітку, суд належним чином не дослідив здійснених за місцем роботи останніх нарахувань допомоги по тимчасовій непрацездатності відповідно до Порядку «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим соціальним страхуванням», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1266 від 26.09.2001 року в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2014 року №162.

Так, згідно із наданою апеляційному суду інформацією ТОВ «Епіцентр К» за вихідним номером 19218 від 27 серпня 2015 року, недоотриманий дохід ОСОБА_10 в зв'язку з його тимчасовою непрацездатністю в період з 10.11.14р. по 20.11.14р. складає 1 060,11грн., а не 665грн., як визначив суд, а недоотриманий дохід ОСОБА_7 в зв'язку з його тимчасовою непрацездатністю в період з 10.11.14р. по 21.11.14р. складає 1 963,73грн., а не 2 383грн., як визначив суд.

Враховуючи, що ОСОБА_10 розмір стягнутої на його користь суми відшкодування не оспорює, колегія суддів не вбачає підстав для зміни рішення суду в цій частині та збільшення розміру визначеного судом до стягнення на його користь втраченого заробітку.

Що ж стосується рішення суду в частині розміру визначеного до стягнення на користь ОСОБА_7 втраченого доходу, то колегія суддів вважає його таким, що підлягає зміні із зменшенням розміру стягнутих з ОСОБА_6 на користь останнього збитків, отриманих в зв'язку з недоотриманою заробітною платою із 2 283грн. до 1 963грн. 73коп.

В решті частині доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і як такі, що не ґрунтуються на законі та належних доказах, підлягають відхиленню.

Зокрема доводи апеляційної скарги про те, що джерелом захворювання для позивачів могло бути щось, що не мало безпосереднього відношення до кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони носять характер припущення, в той час, як захворювання наступило практично впродовж 12 годин після відвідування закладу відповідачки та вживання там їжі. Крім позивачів до Херсонської обласної інфекційної лікарні були госпіталізовані і інші особи, які святкували весілля (всього сім чоловік). За формою перебігу щодо усіх було відмічено середній та тяжкий ступінь важності захворювання.

Не спростовують висновків суду також посилання представника відповідачки на відсутність категоричного висновку спеціаліста щодо наявності причинно-наслідкового зв'язку між захворюванням позивачів та вживаною ними їжею в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», оскільки факти виявлених у цьому закладі порушень санітарних норм і правил, особливо виявлення збудника сальмонельозу у працівника кафе - посудомийки ОСОБА_12 у сукупності з наслідками, які настали для позивачів, суд правильно оцінив на підтвердження обґрунтованості заявлених в даній справі вимог.

Та обставина, що ОСОБА_12 мала всі необхідні документи, які дозволяли їй працювати в закладі громадського харчування, не звільняє відповідачку як виконавця послуг від відповідальності за шкоду, завдану продукцією неналежної якості, оскільки не є передбаченою ч.5 ст.16 Закону України «Про захист прав споживачів» обставиною, доведення якої має правове значення для звільнення від такої відповідальності.

Юридично неспроможним є посилання апелянта на положення ч.1 ст.1167 ЦК України із зазначенням про те, що судом не встановлена вина відповідачки у заподіянні позивачам моральної шкоди, так як, як уже зазначалося вище, доведення вини чи її відсутності у спірних правовідносинах законом не вимагається, враховуючи, що в них йдеться про відповідальність за шкоду, завдану здоров'ю споживача продукцією неналежної якості (ст.16 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Не спростовує висновків суду у спірних правовідносинах і надана представником відповідача копія постанови про закриття кримінального провадження від 14 вересня 2015 року, яке відкрито за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.325 КК України, оскільки зазначена постанова скасована постановою від 21 вересня 2015 року. Крім того цивільно-правова відповідальність відповідачки перед споживачами не залежить від наявності в її діях (бездіяльності) кримінального правопорушення.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що в решта частині рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову відсутні.

На підставі викладеного, ст.1195 ЦК України, керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, діючого від імені ОСОБА_6, частково задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 12 червня 2015 року частково змінити, зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 збитків, отриманих в зв'язку з недоотриманою заробітною платою із 2 383грн. до 1 963грн. 73коп.

В решті частині це ж рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис)

Судді: (два підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя: Л.В.Пузанова