АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Саліхова В.В.

суддів Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Пятничук В.Г.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року за заявою ОСОБА_3 про встановлення способу та порядку виконання заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 03 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та витребування майна.

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за номером 4412. Просив суд визнати право власності на вказану квартиру за позивачем та витребувати її з чужого незаконного володіння.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 03.11.2014 позов задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, 21, кв. 106, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за номером 4412. Визнано право власності на спірну квартиру за ОСОБА_3 та витребувано зазначену квартиру з чужого незаконного володіння.

Справа № 752/2436/13-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/16804/2015
Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_8
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_9

У липні 2015 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про встановлення способу та порядку виконання заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 03.11.2014, а саме просив виселити ОСОБА_10 з квартири за адресою: м. Київ, просп. 40-річчя Жовтня, 21 кв. 106.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.09.2015 у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про задоволення заяви в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що майно, яке потребує у відповідачів є нерухомим житловим приміщенням, тому єдиним способом його витребування є виселення осіб, що зареєстровані та проживають на даній житловій площі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду є чітким та зрозумілим і відповідає вимогам ст. 215 ЦПК України, а отже жодних обставин, які б утруднювали його виконання, суд не вбачає.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну способу чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Аналіз зазначеної норми права свідчить про те,що після відкриття виконавчого провадження, у процесі примусового виконання виконавчого документа, можуть виникнути обставини, які ускладнюють або взагалі унеможливлюють його виконання. Зазначені обставини можуть свідчити про тимчасові ускладнення, в строки, встановлені законом, для здійснення виконавчого провадження, провести державним виконавцем виконавчі дії з виконання рішення суду, про неможливість виконання у спосіб і в порядку, передбаченому у виконавчому документі.

Як вбачається з матеріалів справи, при розгляді справи по суті позивач не висував вимоги про виселення відповідачів зі спірної квартири, в звязку з чим вказані вимоги не були предметом розгляду при вирішенні справи судом. Тому зміна способу виконання вказаного рішення із зобовязання виселити відповідача із жилого приміщення буде фактичною зміною рішення суду по суті і самостійною зміною обраного позивачем у справі способу захисту цивільного права, передбаченого статтею 16 ЦК України.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні заяви.

Посилання в апеляційній скарги на вимоги ст. 387 ЦК України, на думку колегії суддів є безпідставними, оскільки ґрунтуються на неправильному тлумаченні вказаної статті закону.

Таким чином доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи наведені обставини та вимоги п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Антоненко

ОСОБА_11