ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1676/15-ц
Провадження № 2/210/1240/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"21" липня 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого Чайкіної О.В.,

при секретарі Куксенко О.В.,

особи, які беруть участь у розгляді справи

представник позивачів ОСОБА_2

позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Дзержинської районної в місті Ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, звернулися до суду із позовною заявою та просять визначити їм додатковий строк тривалістю в 2 (два) місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, яка померла 26 червня 2008 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначили, що 01 вересня 2007 року помер їх батько ОСОБА_6. 26 червня 2008 року померла їхня мати ОСОБА_5. За життя ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на праві приватної власності володіли по ? частині квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 25 червня 2002 року. За життя ОСОБА_6 та ОСОБА_5 склали заповіти, які були посвідчені державним нотаріусом. Єдиним спадкоємцями є позивачі рідні доньки померлих. Іншою спадкоємицею була ОСОБА_5 дружина померлого, померла 26 червня 2008 року, яка прийняла спадщину автоматично. Інших спадкоємців немає, спадкова справа заведена не була. 29 квітня 2015 року Позивачі, звернулися до приватного нотаріуса з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину законом, яка відкрилась зі смертю ОСОБА_5 Однак, приватним нотаріусом їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що відсутній факт прийняття спадкового майна (пропущений строк для прийняття спадщини). Причиною пропуску встановленого законом строку на подання заяви про прийняття спадщини є те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не знали вимог чинного законодавства щодо порядку вчинення нотаріальних дій у справах про спадкування, тому вважали, що прийняли спадщину автоматично. Окрім того, позивачі перебували у скрутному матеріальному становищі, що стало також однією із причин пропуску вказаного строку.

У судове засідання позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, їх представник ОСОБА_2 з'явилися та підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позові.

Відповідач на судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Вислухавши пояснення позивачів, представника позивачів, проаналізувавши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 вересня 2007 року помер ОСОБА_6, про що Дзержинським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області в книзі реєстрації смертей 01.09.2007 р. зроблено відповідний актовий запис за № 914, який є батьком позивачів у справі (а.с.7, 9,10,11).

Також встановлено, що 26 червня 2008 року померла ОСОБА_5, про що Дзержинським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області в книзі реєстрації смертей 26.06.2008 р. зроблено відповідний актовий запис за № 671, яка є матірю позивачів у справі (а.с. 8,9,10,11).

За життя ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на праві приватної власності володіли по ? частині квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 25 червня 2002 року (а.с.12).

За життя ОСОБА_6 та ОСОБА_5 склали заповіти, які були посвідчені державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 (а.с.14,15).

Єдиним спадкоємцями згідно вищевказаних заповітів є позивачі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2- рідні доньки померлих (а.с. 9-11).

Згідно витягу із спадкового реєстру та відомостей наданих приватним нотаріусом ОСОБА_8 інших спадкоємців після смерті ОСОБА_6 немає, спадкова справа заведена не була.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 квітня 2015 року Позивачі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, звернулися до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину законом, яка відкрилась після смертю ОСОБА_5. Однак, приватним нотаріусом останнім було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що відсутній факт прийняття спадкового майна (спадкоємці пропустили строк для прийняття спадщини) (а.с.19).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, на момент смерті спадкодавець ОСОБА_5 проживала сама (а.с. 16).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо суд визнає, що обставини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини є поважними.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень Позивачів, причиною пропуску встановленого законом строку на подання заяви про прийняття спадщини є те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4, будучі обізнаними про те, що на їх користь складено заповіти, вважали, що вони автоматично прийняли спадщину, тому інших дій, спрямованих на оформлення спадкових прав, їм здійснювати не потрібно. Крім того, через 10 місяців після смерті ОСОБА_6 померла їх мати - ОСОБА_5, тому вони змушені були займатися справами поховання. У подальшому обидві позивачкі були звільненні з роботи, тому не мали грошових коштів для здійснення реєстрації прав власності на майно, яке зазначено в заповіті. Крім того, позивач ОСОБА_4 починаючи з 21 грудня 2008 року перебувала на стаціонарному лікуванні у зв"язку з відкритим перелом обох кісток лівого предпліччя зі зміщенням, та в подальшому за висновком МСЕК їй встановлена друга група інвалідності за загальним захворюванням з квітня 2009року. Окрім того, смерть обох батьків, а в подальшому звільнення з роботи та захворювання, завдавало їм моральних страждань, тому, знаючи про наявність заповіту, та будучі юридично необізнаними про необхідність звернення до нотаріуса для подальшого оформлення спадкових прав, вони звернулись до нотаріуса лише через тривалий час з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р. вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «ОСОБА_2 проти Бельгії» від 13.06.79 , ст.1 Протоколу №1 до Конвенції по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

В силу ст. 6 Конвенції, кожна особа має право на ефективний захист своїх невизнаних прав.

Згідно з ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3, 15 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що причини пропуску звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини є об"єктивними, тому, враховуючи положення ст. 6 Конвенції, невизнане право позивачів підлягає захисту.

На підставі викладеного, з метою захисту прав позивачів, суд приходить до висновку про необхідність встановлення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, додатковий строк тривалістю в 2 (два) місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, яка померла 26 червня 2008 року.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 16, 1223, 1270, 1272, 1277 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-218, ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Дзержинської районної в місті Ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Встановити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, додатковий строк тривалістю в 2 (два) місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, яка померла 26 червня 2008 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 24 липня 2015 року.

Суддя: О. В. Чайкіна