РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/12399/15-ц

Пров. №2/668/3358/15

17.12.2015 року Суворовський районний суд м.Херсона в складі: головуючого судді Зубова О.С., при секретарі Хандусенко О.Е., за участю представника позивача ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» про стягнення вкладу за депозитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та його представник пояснив у судовому засіданні, що між сторонами був укладений договір банківського вкладу на підставі якого банком видано позивачу платіжну картку за відкритим рахунком на який банк зобов'язався перераховувати проценти по основному вкладу. Однак, банк призупинив виконання своїх зобовязань за договором та без обґрунтування підстав заблокував видану клієнту платіжну картку. При цьому відповідач не повернув позивачу залишок коштів з платіжної картки та проігнорував її заяви, щодо перерахунку цих коштів на інші платіжні картки. Вважає такі дії відповідача не обґрунтованими, просили суд стягнути з відповідача на користь позивача залишок коштів, які знаходяться на заблокованій платіжній картці та 3% річних від суми залишку.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, вказуючи, що дії банку є законними оскільки, вкладник проживав у АР Крим, у звязку із ситуацією, яка склалася в АР Крим банк був змушений призупинити усі банківські операції на території республіки та закрити свої відділення на зазначені території та для поновлення юридичної справи клієнта необхідна проведення повторної її ідентифікації. Також зазначила, що позивачем передані всі права кредитора по даному питанню до третьої особи АНО «Фонд защиты вкладчиков».

Судом встановлені наступні обставини та визначені відповідні їм правовідносини.

16.08.2013 року між сторонами укладено договір № про відкриття рахунку та обслуговування платіжної картки (банківського вкладу) у валюті долар США зі сплатою відсотків в розмірі 10% річних, з відкриттям рахунку №3493 та видачею позивачу відповідної платіжної картки №001976 - строком до 31.08.2015 року. Даний договір укладений за зареєстрованим місцем проживання позивача, у відділенні ПАТ «Авант-Банк» в м.Сімферополі.

На виконання умов вказаного договору позивачем здійснено вкладний внесок на поточний рахунок, залишок за яким на час розгляду даної справи становить 2037, 28 дол. США.

З 17.04.2014 року відповідачем були призупинені усі банківські операції та закрити відділення на території АР Крим, на підставі чого було заблоковано платіжні картки позивача. При цьому грошові кошти залишилися у головному ПАТ «Авант-Банк». Грошові кошти позивача відповідно знаходяться на його рахунку.

У звязку із ситуацією, яка склалася в АР Крим позивач переїхала до м.Херсона та неодноразово зверталася до відділення ПАТ «Авант-Банк» у м.Херсоні, в тому числі 18.11.2014 року з письмовою заявою з усіма документами, що містять її персональні дані та підтверджують наявність договірних правовідносин між сторонами, для переведення на обслуговування її карткового рахунку до Херсонської філії та розблокування платіжної картки, але такі вимоги позивача або були проігноровані або залишені без задоволення.

Згідно з довідкою від 09.06.2015 року позивача взято на облік, як особу переміщену з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції і зареєстровано місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до п.6.2 вищевказаного Договору за бажанням клієнта та за умови дотримання ним умов Договору, Договір припиняється і рахунок закривається на підставі його письмової заяви, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством за цим Договором.

Згідно з п.6.3 цього Договору при подачі заяви на закриття рахунку залишок коштів повертається клієнту, а рахунок закривається за таких умов:

- при поверненні картки після закінчення 35 днів з дати повернення картки в Банк та за умови виконання зобовязань сторін за цим договором;

- в разі не повернення картки в Банк після закінчення 35 днів після закінчення строку дії останньої картки до рахунку, що закривається та виконання зобовязань сторін за цим договором.

Відповідно до п.6.4 Договору залишок коштів виплачується клієнту готівкою або перераховується на банківській рахунок відповідно до заяви клієнта.

04.09.2015 року позивач звернулась до відповідача із заявою про закриття карткового рахунку та перерахування залишку коштів на інший банківський рахунок, реквізити якого були долучені до заяви, але відповідного перерахунку здійснено не було.

Вищевказані обставини встановлені відповідно наявних матеріалів справи, пояснень сторін та жодним чином не були спростовані у судовому засіданні.

З огляду на викладене суд дійшов до наступного висновку.

Статтями 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Згідно ст.1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. ОСОБА_2 на банківській вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника і інших підстав. ОСОБА_2 на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу й спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а не витребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Відповідно до положень ст.ст.610, 612 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.3.3. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року №516 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2003 року за №1256/8577, за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

З вище переліченого вбачається, що відповідач після отримання заяви позивача про закриття карткового рахунку, був зобовязаний протягом 35 днів після закінчення строку дії даної картки перерахувати залишок коштів на інший банківський рахунок зазначений клієнтом, але безпідставно цього не здійснив.

За вказаних обставин, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача на користь позивача залишок коштів, які залишилися на вищевказаному рахунку позивача в сумі 2037, 28 дол. США.

Разом з цим, суд вважає, необґрунтованим також і призупинення дії платіжної картки, оскільки ні умовами вищевказаного Договору, ні постановою Правління НБУ від 03.11.2014 р. №669 на яку посилався представник відповідача, ні іншими нормами-правовими актами чинного законодавства України не передбачено право Банку на свій власний розсуд, призупинення чи припинення дії умов договірних зобовязань укладених із клієнтами в разі закриття філій/відділень.

Жодне з вищевказаних обставин не слугувало підставою при призупиненні дії платіжної картки.

За цих обставин, суд вважає за необхідне в силу ст.625 ЦК України стягнути з відповідача на користь позивача також три відсотки річних від простроченої суми, за період з дня вимоги позивача про повернення коштів 18.11.2014 року по наступний день що складає 65,97 доларів США.

Доводи представника відповідача про необхідність проведення повторної ідентифікації клієнта є необґрунтованими, так як даний порядок не передбачений чинним законодавством України і не закріплено сторонами у Договорі. Крім того, позивач є громадянкою та резидентом України і щодо неї банком вже було здійснено ідентифікацію в момент укладення Договору.

Разом з тим, не беруться до уваги суду і доводи представника відповідача, щодо неправомірності вимог позивача, так як позивач відступив права вимоги у даному зобовязанні АНО «Фонд защиты вкладчиков», оскільки відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження даного факту, а саме правомірності такого відступлення, а саме те що відповідач відшкодував чи має зобовязання відшкодувати АНО «Фонд защиты вкладчиков» зазначені кошти, як пояснила представник відповідача кошти за договором знаходяться у головному банку.

В силу ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню:

-на користь позивача 1667 грн. 00 коп. у відшкодування витрат на правову допомогу;

-в дохід держави 487 грн. 20 коп. в рахунок судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8,10,212-214 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» на користь:

1- ОСОБА_3 2037 доларів США 28 центів банківського вкладу за договором № і 65 доларів США 97 центів - три відсотки річних, а всього 2103 доларів США 25 центів та 1667 грн. 00 коп. у відшкодування витрат на правову допомогу.

2- в дохід держави 487 грн. 20 коп. в рахунок судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Суворовський районний суд м.Херсону в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

СуддяОСОБА_4