Справа № 502/1006/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді - Тюмін О. Г.,

при секретарі - Ботнар А. О.,

розглянувши цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк»

до

ОСОБА_1,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору,

ОСОБА_2

про

звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання вищого пріоритету іпотекодержателя, передачу в управління нерухомого майна та стягнення судових витрат

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором від 01.06.2006 року, а саме: квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед позивачем за кредитним договором № 159 від 01.06.2006 року; визнання вищим пріоритет ПАТ «Державний ощадний банк України» на предмет іпотеки за іпотечним договором від 01.06.2006 року, як єдиного іпотекодержателя на вищезазначене нерухоме майно та стягненням судових витрат. Обґрунтовуючи позовні та уточнюючи вимоги від 23.12.2014 року позивач зазначає, що 01.06.2006 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2, був укладений кредитний договір № 159, згідно якого позивач надав останній 25 000 грн., а ОСОБА_2 зобов'язалась повернути кошти та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 14% в строк до 30.05.2011року.

У якості забезпечення зобов'язань по кредитному договору між позивачем та ОСОБА_1, 01.06.2006 року був укладений іпотечний договір, посвідчений державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 2594, згідно якого Банку було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1.

В зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 умов кредитного договору, виникла заборгованість за кредитом, яка на теперішній час не погашається та станом на 06.03.2014 року складає 22 514, 97 грн., з яких:

· 10 466, 18 грн., - прострочений основний борг;

· 2 918, 63 грн., - прострочені проценти за користування кредитом;

· 7 686, 66 грн., пеня за прострочений основний борг по кредиту;

· 1 443, 50 грн., - пеня за прострочені проценти за користування кредитом;

ОСОБА_1 неодноразово була повідомлена про виникнення заборгованості по оплаті передбачених Договором платежів перед ПАТ «Ощадбанк», однак на даний час кредитна заборгованість ні позичальником, ні поручителем погашена не була.

Представник відповідача, в заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить суд розглянути справу без його участі.

Відповідач, ОСОБА_1, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст.74-76 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання, повторно в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за її відсутності, суду не надала.

Третя особа, ОСОБА_2, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст.74-76 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання, повторно в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за її відсутності, суду не надала.

На підставі клопотання представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву та докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Судом встановлено, що 01 червня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кілійського відділення № 6731 ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 159, за яким відповідачу було надано кредит в сумі 25 000 грн., строком до 30 травня 2011року. Відсоткова ставка, відповідно до умов Кредитного договору, була встановлена в розмірі 14 % річних.

Відповідно до п. 1. 4 Кредитного договору Позичальник зобов'язується проводити погашення кредиту щомісячно в сумі 416, 67 грн., шляхом внесення готівки до каси Банку, починаючи з 01.07.2006 року, не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Останнє погашення кредиту в сумі 416, 67 грн., здійснити не пізніше 30 травня 2011 року.

Відповідно до п. 3.3 кредитного договору позичальник зобов'язався належним чином виконати взяті на себе зобов'язання за договором, точно в строки, обумовлені кредитним договором, повернути кошти в сумі 25 000 грн., та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені вищезазначеним кредитним договором.

Згідно п. 5.2 договору, за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту, своєчасної сплати відсотків за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за кредитним договором, позичальник зобов'язуєтся сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми платежу, за кожен день прострочення.

У забезпечення виконання зобов'язань по вищезазначеному договору, банком 01.06.2006 року з ОСОБА_1 (яка виступає майновим поручителем за зобов'язанням ОСОБА_2) укладено договір іпотеки, посвідчений державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори Одеської області за реєстровим № 2594, за яким предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1, загальною площею 30, 8 кв. м., житловою площею 19 кв. м.

Відповідно до п. 3.1.4 договору іпотеки, у разі невиконання іпотекодавцем зобов'язань за цим договором, та/або позичальника за кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п. 4 іпотечного договору та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми, переважно перед іншими кредиторами, задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних для утримання заставленого майна, а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки, у тому числі з урахуванням податків.

Відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» та згідно постанови Кабінету міністрів України від 06 квітня 2011 року № 502 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2003 року № 261», 07 червня 2011 року проведено державну реєстрацію зміни до Статуту ВАТ «Ощадбанк», відповідно до яких змінено назву Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України».

Шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_1, був укладений 15.01.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 42 від 15.01.2013 року. / а. с. 51-52/

В зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 умов кредитного договору, виникла заборгованість за кредитом, яка на теперішній час не погашається та станом на 06.03.2014 року складає 22 514, 97 грн., з яких:

· 10 466, 18 грн., - прострочений основний борг;

· 2 918, 63 грн., - прострочені проценти за користування кредитом;

· 7 686, 66 грн., пеня за прострочений основний борг по кредиту;

· 1 443, 50 грн., - пеня за прострочені проценти за користування кредитом;

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до п.1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, як передбачено ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку».

Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Викладене свідчить про наявність підстав на звернення стягнення банком на предмет іпотеки в рахунок задоволення своїх вимог за кредитним договором № 159 від 01.06.2006 року.

Згідно зі статтею 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Щодо звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку», то суд у своєму рішенні може встановити спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки або шляхом проведення прилюдних торгів, або із застосуванням процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

Таким чином і застосування судом процедури продажу іпотекодержателем предмета іпотеки у порядку статті 38 Закону України «Про іпотеку» і продаж забезпеченого іпотекою майна з прилюдних торгів у ході виконавчого провадження є встановленими законодавцем способами звернення стягнення на предмет іпотеки, кожен із яких суд застосовує, враховуючи характер спірних правовідносин сторін.

Відтак, якщо при ухваленні рішення, суд із частковим задоволенням позову застосує спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом продажу його з прилюдних торгів у ході виконавчого провадження, то у такому разі суд не виходить за межі заявлених позивачем позовних вимог, навіть у випадку, якщо стягувач просить звернути стягнення, шляхом продажу предмета іпотеки у порядку статті 38 Закону України «Про іпотеку». Так, у даному разі, позовною вимогою, яка визначає і предмет позову, є вимога про захист порушеного права іпотекодержателя, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а відтак суд може застосовувати будь-який із способів звернення стягнення, передбачених законодавцем у частині 1 статті 39 Закону України «Про іпотеку».

У зв'язку з тим, що у позичальника виникла заборгованість за кредитним договором № 159 від 01.06.2006 року, позивач направив вимогу № 28/01-19/676 від 26.01.2014 року, повідомивши відповідача (іпотекодавця) про усунення порушення шляхом погашення суми кредиту та відсотків за користування кредитом з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Відповідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 11.02.2014 року, ОСОБА_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 отримала досудову вимогу. /а. с.11/

Пунктами 61, 62, 92,99,117 постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку» передбачено, що належним повідомленням є повідомлення про вручення рекомендованого поштового листа з описом вкладення.

За таких обставин, враховуючи наявність у відповідача заборгованості перед позивачем, відсутність з боку відповідача жодного реагування на досудову вимогу позивача про виконання зобов'язання, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги банку про звернення стягнення на заставлене майно та передання його в управління банку.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між Іпотекодавцем і Іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий Іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду.

Продукція, плоди і доходи, отримані в результаті управління предметом іпотеки, спрямовуються на задоволення забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, якщо інше не встановлено договором або рішенням суду.

Щодо вимоги про визнання вищого пріоритету позивача як іпотекодержателя на предмет іпотеки, то суд вважає її безпідставною, оскільки позивачем не доведено наявність спору з цього приводу, та, відповідно, порушення прав позивача, та взагалі жодного обґрунтування цієї вимоги в позові не наведено.

Постанова Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012р, п.42. надаються такі роз'яснення, «Резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 10, 58-60, 88, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 589-591, 612, 625-626, 1050 Цивільного кодексу України, Законом України «Про іпотеку», суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву - задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством „Державний ощадний банк України" в особі Філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (, МФО 328845. р/р №0001 в Одеському облуправлінні АТ «Ощадбанк», юридична адреса: м.Одеса, вул. Базарна, 17) за Кредитним договором № 159 від 01.06.2006р. у розмірі 22 514,97 грн. (двадцять дві тисячі п'ятсот чотирнадцять гривень 97 коп.), з яких: 10 466,18 грн. (десять тисяч чотириста шістдесят шість гривень 18 коп.) - прострочений основний борг по кредиту; 2 918,63 грн. (дві тисячі дев'ятсот вісімнадцять гривень 63 коп.) - прострочені проценти за користування кредитом; 7 686,66 грн. (сім тисяч шістсот вісімдесят шість гривень 66 коп.) - пеня за прострочений основний борг по кредиту; 1 443,50 грн. (одна тисяча чотириста сорок три гривні 50 коп.) - пеня за прострочені проценти за користування кредитом, звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 01.06.2006 року, посвідчений державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 2594, а саме на: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 30,8 кв. м., житловою площею 19,0 кв. м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу 05 березня 2003 року за реєстром № 639, зареєстрованого у Комунальному підприємстві «Районне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єкті нерухомості» під реєстровим № 9177 на сторінці 39, в реєстровій книзі № 42, та у Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 2065036 (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10673037, виданий Комунальним підприємством «Районне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 18.05.2006 року), шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, яка буде встановлена на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності.

На період реалізації квартири АДРЕСА_1, передати її в управління Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (, МФО 328845 рр №0001 в Одеському облуправлінні АТ «Ощадбанк», юридична адреса: м. Одеса, вул. Базарна, 17) у порядку ст. 34 Закону України „Про іпотеку".

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (« МФО 328845, р/р №0001 в Одеському облуправлінні АТ «Ощадбанк», юридична адреса: м. Одеса, вул. Базарна, 17) суму сплаченого Позивачем судового збору у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Згідно ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кілійського районного суду О. Г. Тюмін