РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2500/15-ц

07 грудня 2015 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

секретар судового засідання Федас І. О.

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, прокурора Чепеля С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом Органу опіки і піклування Костопільської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовною заявою відповідно до якої просив суд винести рішення, яким позбавити ОСОБА_2. батьківських прав стосовно його малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та стягнути з нього аліменти на їх утримання в сумі 300 грн. щомісячно на кожну дитину.

Свої вимоги позивач мотивували тим, що відповідач по справі є батьком малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, однак ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, не приділяє належної уваги вихованню та здоров'ю дітей, не цікавляться їх життям, не створив належних умов проживання, тобто самоусунулись від їх виховання. Відповідач грубо порушує вимоги ст. 3, 6, 7, 24, 28, 29 Конвенції ООН про права дитини.

В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Костопільської РДА ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві та пояснив, що відповідач не бажає займатися вихованням, здоров'ям та утриманням своїх дітей, не піклується про їх стан здоров'я, майбутню долю, а також наявні прояви застосування фізичної сили та психологічного тиску з боку батька до дітей. Проведена профілактична робота позитивних результатів не дала, а тому представник просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та стягнути з нього на їх на утримання аліменти в розмірі 300 гривень щомісячно на кожну дитину з дня подачі заяви до суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував стосовно позовних вимог позивача, посилаючись на те, що він любить своїх дітей та дбає про них. Разом з тим відповідач не заперечував щодо факту проживання його малолітніх дійте з липня 2015 року разом з бабусею ОСОБА_6, окремо від нього, та підтвердив фати застосування фізичної сили щодо дітей, але вказував, що це методи виховання, адже діти не слухняні.

Прокурор Чепель С.В. в судовому засіданні висловив свою думку про наявність достатніх підстав для задоволення позову, враховуючи тривалий час ухилення відповідача від виконання ним своїх батьківських обов`язків та небажання дітей проживати разом із батьком.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 допитані в судовому засіданні повідомили, що є педагогами дітей відповідача і їм достовірно відомо, що у минулі року ОСОБА_2 брав активну участь у вихованні своїх дітей, діти були постійно забезпечені необхідним шкільним приладям, систематично відвідували школу, відповідач у разі запрошення приходив на батьківські збори та відвідував організаційні заходи в яких брали участь діти. Однак цього навчального року дітей в школу і зі школи забирає їх бабуся ОСОБА_6, зі слів дітей вони проживають зараз у неї, через те, що ОСОБА_2 набив меншого сина ОСОБА_5.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 зазначила, що є працівником Костопільського районного центру соціальної служби для дітей, сім'ї та молоді, і в них в службі, сім'я відповідача перебуває на обліку як неблагополучна сім'я, відповідач самостійно виховує трьох дітей. Сім'я проживає у будинку батьків відповідача, у якому їм виділено кімнати. Так, службою 19 та 28 серпня 2015 року здійснювався вихід для обстеження місця проживання сім'ї, однак оглянути виділену кімнати ОСОБА_2 не вдалося, оскільки вони були зачиненні. Зі слів батьків відповідача, було встановлено, що малолітні діти з липня 2015 року не проживають з батьком, а живуть у бабусі ОСОБА_6. Разом з тим, свідок повідомила, що нею було оглянуто решту кімнат будинку, де було встановлено, що в кімнатах брудно, умов для навчання та розвитку дітей не створено, запас продуктів мінімальний. Після даного обстеження ОСОБА_2 на контакт з працівниками центру не йшов.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що її син, відповідач по справі, проживав разом із своїми дітьми у її будинку до липня 2015 року, із 01 липня 2015 року діти проживають із свахою ОСОБА_6 Крім того, свідок вказала, що ОСОБА_2 в силу його можливостей створювались необхідні умови для проживання дітей, всі кошти, які він заробляв витрачав на дітей та продукти харчування, діти забезпечувались усім необхідним. Разом з тим, свідок повідомила, що відповідач в разі непослушності дітей міг застосувати до них фізичну силу, але це не було побиттям, це лише він їх так виховує.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомила суду, що з липня 2015 року малолітні діти проживають з нею, до батька, відповідача по справі йти не хочуть, бо бояться його, адже він їх постійно бив, кричав на них, примушував в ночі йти купувати спиртне та цигарки. В літку цього року відповідач сильно побив сина ОСОБА_5 і з того моменту, діти пішли жити від нього до неї. В той час, коли діти жили із відповідачем, були постійно голодні, тому вона носила їм їжу.

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснили, що відповідач вживає спиртні напої і через це не здійснює належний догляд за дітьми та не виконує своїх батьківських обов'язків.

Допитаний свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні повідомив, що він працює інспектором Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області і у зв'язку із виконанням своїх професійних обов'язків знайомий із відповідачем, адже останній був засуджений у 2007 році за вчинення кримінального правопорушення та окрім того 01.07.2015 року ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, тобто за невиконання батьками обов'язків щодо виховання дітей.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що вона працює практичним психологом в Комунальному закладі «Костопільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» і вході виконання своєї професійної діяльності вона спілкувалася з малолітніми дітьми ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5,остання бесіда відбулася в кінці листопада. Із розмов із дітьми нею було встановлено, що потреба у спілкуванні дітей із батьком відсутня, атмосфера в сім'ї не сприятлива, конфліктна, напружена, емоційно нестабільна, тобто сім'я соціально не стійка. Зі слів дітей батько вживає алкогольні напої та б'є їх, вони його бояться і не хочуть з ним проживати. Такий зразок тата негативно впливає на особистий розвиток дітей. В старшого сина та доньки відповідача наявні маніакальний суїцидний розлад викликаний несприятливим вихованням батька.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідач є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про їх народження, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с.3-4).

Встановлено, що з липня 2015 року малолітні діти відповідача проживають з бабусею ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1, окремо від батька ОСОБА_2, відповідача по справі, матеріальної допомоги батько не надає, участі вихованні дітей не бере.

З 18.08.2015 року малолітні діти відповідача взяті Службою у справах дітей Костопільської РДА на облік, як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах, у зв'язку із проживанням в сім'ї, у якій батько ухиляється від виконання батьківських обов'язків з виховання дітей (а.с.6).

Із досліджених заяв малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 18.08.2015 року вбачається, що діти жити з батьком не хочуть, оскільки останній їх б'є, залякує, вживає спиртні напої, їсти давав їм лише, коли вони самі готовили, а також всі кошти витрачав на спиртні напої.

Відповідно до рішення комісії з питань прав дитини Костопільської районної державної адміністрації від 24.09.2015 року № 30 та висновку органу опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації за вих. № 3094/01-31/15 від 29.09.2015 року вирішено за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.18-19).

Згідно із ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Крім того, ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

На підставі наведеного, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та утриманні своїх дітей.

Таким чином суд дійшов висновку про необхідність позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Факт ухилення відповідача від надання матеріальної допомоги малолітнім дітям, суд вважає також доведеним.

Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, способом виконання батьками обов'язку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення.

У судовому засіданні судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, офіційно не працевлаштований, однак має нерегулярний незначний заробіток.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік», з 1 січня 2014 року затверджено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років - 1286 гривень.

У відповідності, до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Крім того, встановлено, що у відповідності до рішення Костопільського районного суду від 22.03.2010 року стягуються аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із їх матері ОСОБА_18 у розмірі 70 грн. на кожну дитину.

При таких обставинах суд, вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у розмірі 200 (двісті) грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Окрім того, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 164, 166, 180 - 182, 184 СК України, ст. 10, 60, 88, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Органу опіки і піклування Костопільської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, батьківських прав стосовно його малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Передати малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 для подальшого їх влаштування Органу опіки і піклування Костопільської районної державної адміністрації.

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 200 (двісті) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 12 жовтня 2015 року, і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяО. С. Цвіркун