Справа № 472/1005/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" вересня 2015 р. смт Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

при секретарі Тарєлкіній Н.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

17 серпня 2015 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до Веселинівського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_3 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом.

В позовній заяві зазначила, що 14 травня 2014 року померла її мати ОСОБА_4.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, який було посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу за реєстром № 3445, згідно якого все своє майно заповіла дочці ОСОБА_2, тобто позивачці.

Після її смерті відкрилась спадщина на земельні ділянки, що розташовані в межах території ОСОБА_3 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, загальною площею 5,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - :03:000:0088 та кадастровий номер - :04:000:0591.

05 грудня 2014 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо вищезазначених земельних ділянок. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено по тій причині, що земельні ділянки згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 745553, виданого 27 квітня 2006 року Веселинівською райдержадміністрацією, належали чоловікові ОСОБА_4 ОСОБА_6, померлому 05 січня 2007 року.

Після смерті ОСОБА_6, його дружина ОСОБА_4 прийняла спадщину у порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, однак оформити нотаріально своє право на спадщину за життя ОСОБА_4 не встигла.

Крім того, нотаріусом було вказано на те, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 745553, виданий на ім`я «Зорін Михайло Степанович», а згідно свідоцтва про смерть прізвище спадкодавця «Зорій».

В зв`язку з викладеним, нотаріус відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому позивачка звернулась до суду та просить визнати за нею право власності на земельні ділянки кадастровий номер - :03:000:0088 та кадастровий номер - :04:000:0591 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, право на які посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 745553, виданим 27 квітня 2006 року Веселинівською райдержадміністрацією, ОСОБА_6.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з'явилася, суду надала заяву, якою просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала повністю та просила позов задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області не з'явився, надав суду заяву якою просить справу слухати в його відсутність, проти позову не заперечує.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 січня 2007 року в с. Катеринівка Веселинівського району Миколаївської області помер ОСОБА_6, смерть якого було зареєстровано 05 січня 2007 року ОСОБА_3 сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, за актовим записом № 01.

Після його смерті відкрилась спадщина на належні йому земельні ділянки площею 4,9917 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:000:0088 та площею 0,5085 га, кадастровий номер :04:000:0591, розташовані в межах території ОСОБА_3 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, право власності на які посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯА №745533, зареєстрованим в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 29, виданим Веселинівською райдержадміністрацією 27 квітня 2006 року, на ім`я ОСОБА_6.

За життя ОСОБА_6 заповіт не склав, тому відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом отримала його дружина ОСОБА_4.

14 травня 2014 року в м. Миколаєві померла ОСОБА_4, смерть якої було зареєстровано 17 травня 2014 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції за актовим записом № 2133.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 4,9917 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:000:0088 та площею 0,5085 га, кадастровий номер :04:000:0591, розташовані в межах території ОСОБА_3 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, успадковані нею у порядку ч. 3. ст. 1268. ЦК України після смерті чоловіка ОСОБА_6.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, який було посвідчено 13 жовтня 2011 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за № 3445 та яким усе своє майно заповіла своїй дочці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

У встановлений законом шестимісячний строк позивачка ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, на підставі чого було відкрито спадкову справу, однак при звернені до нотаріуса з заявою про видачу позивачці свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом було відмовлено оскільки її мати при житті не оформила перехід права власності належного їй майна у встановленому законом порядку, крім того державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 745553, виданий на ім`я «Зорін Михайло Степанович», а згідно свідоцтва про смерть прізвище спадкодавця «Зорій».

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 був членом КСП «Промінь» ОСОБА_3 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, та у порядку передбаченому Указом Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям від 08.08.1995 року № 720/95, набув право на земельну частку (пай). Пізніше розпорядженням голови Веселинівської райдержадміністрації Миколаївської області № 599-р від 18.11.2002 року «Про складання проекту організації земельних ділянок (паїв) громадянам власникам сертифікатів в межах території ОСОБА_3 сільської ради» було надано дозвіл на відведення земельних ділянок, і після проведення необхідних робіт з виготовлення проектно-технічної документації ОСОБА_6 були виділені та передані у власність дві земельні ділянки площею 4,9917 га, кадастровий номер :03:000:0088 та площею 0,5085 га, кадастровий номер :04:000:0591, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах території ОСОБА_3 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, та 27 квітня 2006 року Веселинівською райдержадміністрацією видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 745553, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 29. Однак при виготовленні та заповнені бланку Державного акту було припущено помилку в написані прізвища власника земельних ділянок, замість вірного «Зорій» було зазначено невірно «Зорін».

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частина 3 ст. 1268 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки ОСОБА_6 набув право власності на земельні ділянки площею 4,9917 га, кадастровий номер :03:000:0088 та площею 0,5085 га, кадастровий номер :04:000:0591 та це право не припинилося внаслідок його смерті, то таким чином, спадкоємцем за законом після його смерті, є його дружина ОСОБА_4

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У відповідності до порядку та правил спадкування спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є її донька ОСОБА_2.

За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити позов у повному обсязі, так як заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом - задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування, після смерті ОСОБА_4, померлої 14 травня 2014 року, право власності на земельну ділянку, що розташована в межах території ОСОБА_3 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, площею 4,9917 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:000:0088, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯА №745533, зареєстрованим в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 29, виданим Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 27 квітня 2006 року, на ім`я ОСОБА_6.

3. Визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування, після смерті ОСОБА_4, померлої 14 травня 2014 року, право власності на земельну ділянку, що розташована в межах території ОСОБА_3 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, площею 0,5085 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:000:0591, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯА №745533, зареєстрованим в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 29, виданим Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 27 квітня 2006 року, на ім`я ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: підпис. З оригіналом згідно.

Рішення набирає законної сили 06 жовтня 2015 року.

Оригінал рішення знаходиться в Веселинівському райсуді, цивільна справа № 472/1005/15-ц.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_8