Ухвала

іменем україни

22 липня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

Карпенко С.О. Остапчука Д.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування»), третя особа - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), про стягнення страхового відшкодування, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26 березня 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений належний йому автомобіль Mazda 3, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Відповідно до звіту про оцінку автомобіля його ринкова вартість на момент пошкодження складає 123 579 грн 91 коп., а вартість залишків пошкодженого автомобіля складає 39 547 грн 61 коп. Посилаючись на те, що він відмовився від залишків автомобіля, а страхове відшкодування йому було виплачено лише у розмірі 30 123 грн 48 коп., просив стягнути з відповідачу недоплачену суму страхового відшкодування.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 08 травня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 48 580 грн 82 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами установлено, що 04 грудня 2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір добровільного страхування № 187/12-ТзЦ1 належного позивачеві автомобіля Mazda 3, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, відповідно до якого страхова компанія зобов'язувалась у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором (а.с.12-15).

Вигодонабувачем за даним договором є ПАТ«Укрсоцбанк».

26 березня 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний позивачеві автомобіль марки Mazda 3, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

ОСОБА_3 повідомив страхову компанію про дорожньо-транспортну пригоду, після чого 28 березня 2013 року транспортний засіб позивача був оглянутий відповідачем, про що складений протокол огляду (а.с. 54-57).

Відповідно до звіту № 6663 від 04 квітня 2013 року, складеного на замовлення відповідача, ринкова вартість автомобіля марки Mazda 3, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент пошкодження становить 62 146 грн 69 коп. (а.с. 49-53).

Згідно додатку № 1 до звіту № 6663 від 04 квітня 2013 року вартість залишків транспортного засобу, яка визначається шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків (зокрема онлайн-аукціон з продажу автомобілів (ТОВ «Україно-Польське підприємство «Автоонлайн-Україна»), складає 53 960 грн ( а.с. 48 ).

Згідно звіту № 82/09/13 про оцінку вартості пошкодженого автомобіля, складеного 23 вересня 2013 року на замовлення позивача, ринкова вартість автомобіля марки Mazda 3 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент пошкодження складає 123 579 грн 91 коп., вартість залишків пошкодженого автомобіля складає 39 547 грн 61 коп. (а.с. 17-20).

В договорі добровільного страхування наземного транспорту сторони погодили розмір страхової суми - 133 200 грн. Франшиза складає 5% від страхової суми - 6 660 грн. 00 коп. (а.с. 12-15).

Визначаючи розмір страхового відшкодування, страхова компанія виходила із умов, передбачених п.п. 27.23, 27.23.2 договору, та дійшла висновку про виплату в розмірі 30 123 грн 48 коп. та 1 332 грн 00 коп. витрат за транспортування автомобіля, а всього 31 455 грн 48 коп.

26 квітня 2013 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перерахувало вищезазначену суму на рахунок вигодонабувача ПАТ «Укрсоцбанк».

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_3 зазначав, що ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження складала 123 579 грн 91 коп. Вартість аварійно пошкодженого автомобіля складала 39 547 грн 61 коп. В позасудовому порядку відповідачем було проведено виплату в розмірі 30 123 грн 48 коп. Таким чином, сума недоплати страхового відшкодування становить (123 579 грн 91 коп. - 39 547 грн 61 коп. - 30 123 грн 48 коп.) 53 908 грн. 82 коп.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначав, що визначення розміру страхового відшкодування, яке перераховано вигодонабувачу, проведено відповідно до вимог закону та умов договору.

Відповідно до ст. 979 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844067/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1> за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1503/ed_2014_05_13/pravo1/T031058.html?pravo=1> страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Умовами п. 27.23 договору добровільного страхування наземного транспорту № 187/12-ТзЦ1 передбачено, що у разі, коли за результатами експертизи при настанні страхового випадку виявиться, що страхова сума на момент укладення цього договору більша, ніж дійсна вартість транспортного засобу на момент укладення договору, яку розрахував експерт, страхове відшкодування виплачується в межах розрахованої експертної дійсної вартості згідно умовами цього договору.

В пункті 27.23.2 договору сторони визначили, що страхове відшкодування при повній загибелі транспортного засобу сплачується в розмірі дійсної вартості транспортного засобу на момент укладення договору за вирахуванням суми знецінення транспортного засобу за період страхування, вартості залишків транспортного засобу та встановленої згідно з розділом 12 договору франшизи.

Сторони погодили в договорі умови про вартість залишків транспортного засобу, яка визначається шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків (зокрема онлайн-аукціон з продажу автомобілів (ТОВ «Україно-Польське підприємство «Автоонлайн-Україна» чи аналогічні аукціони) або шляхом експертної оцінки (у випадку відсутності попиту/пропозиції на ринку).

Таким чином, сторони погодили, що дійсна вартість автомобіля на момент укладення договору визначається експертним шляхом.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд правильно виходив із того, що місцевий суд помилково ототожнив дійсну вартість автомобіля на момент укладення договору із страховою сумою.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи від 31 жовтня 2014 року № 12872/14-54 вартість автомобіля Mazda 3, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на момент укладення договору страхування (04 грудня 2012 року) складала 67 009 грн 57 коп. Таким чином, сума страхового відшкодування згідно з умовами договору становитиме (п. 27.23.2) 4 388 грн 47 коп. (67 009 грн 57 коп. - 2 001 грн 10 коп. - 53 960 грн -6 660 грн), що менше виплаченої страховою компанією суми (31 455 грн 48 коп.).

З огляду на зазначені вимоги закону, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності та давши їм належну оцінку, правильно визначивши, які правовідносини випливають із встановлених обставин справи, апеляційний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, виходячи з того, що страховиком на користь позивача (вигодонабувача) було виплачено страхове відшкодування у відповідності до умов укладеного між сторонами договору.

Статтею 337 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st337> визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наведені в скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваних судових рішень.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судом матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. ЧервинськаГоловуючий
Судді:В.І. Амелін В.П. Гончар С.О. Карпенко Д.О. Остапчук Судді: В.І. Амелін