Справа№592/1775/15-ц
Провадження №2/592/948/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання - Чайка Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом (а.с.24-27) і свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 2003 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею. Сім`я їх розпалася, в вересні 2010 року шлюб їх був розірваний за рішенням суду. В 2006 році за спільні сумісні кошти ними був придбаний автомобіль ВАЗ 21104, 2005 року випуску, який був зареєстрований на її ім`я. 16.04.2009 року вона надала відповідачу довіреність на управління та розпорядження зазначеним вище автомобілем. Строк дії даної довіреності сплив 16.04.2012 року. Після припинення сімейних відносин, та розірвання шлюбу, автомобіль перебував в користуванні у відповідача на підставі довіреності. Після закінчення строку дії довіреності, тобто після 16 квітня 2012 року відповідач не мав права користуватися автомобілем, або укладати будь-які угоди відносно автомобіля. Вона звернулася до суду з позовом про розподіл спільного майна подружжя і включила вказаний вище автомобіль в перелік спільно придбаного майна. В процесі розгляду справи їй стало відомо, що відповідач, не маючи ніяких законних повноважень від неї, як власника автомобіля, 23 жовтня 2012 року зняв з обліку автомобіль ВАЗ 21104, державний номер НОМЕР_1 для реалізації, здав державні номери та отримав транзитні номери та продав зазначений вище автомобіль відповідачу ОСОБА_3, тобто самостійно, без її згоди розпорядився автомобілем, який є їх спільним сумісним майном. Вона та відповідач ОСОБА_2 в квартирі, яка належить відповідачу АДРЕСА_1, зробили євроремонт. В цій квартирі вони зробили перепланування, а саме: замінили електропроводку, поштукатурили стіни, стелю, поклеїли шпалери, на підлогу в кухні поклали плитку, замінили лінолеум, зробили сантехнічні роботи, з`єднали ванну кімнату та вбиральню, кімнати стали прохідними. Вартість ремонту становить 8000грн. В період шлюбу за спільні сумісні кошти придбано наступне майно, а саме: кухонний гарнітур, газова плита, витяжка кухонна, стільці в кількості 4 шт., телевізор, холодильник, пилосос, домашній кінотеатр, вмонтована шафа, диван, бойлер, пральна машина, ванна, унітаз, тумба з раковиною, прихожа, двері броньовані, вікно пластикове, лінолеум, всього на суму 40200грн. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким виділити їй у власність автомобіль, а інше майно виділити у власність відповідачу, оскільки це майно перебуває у користуванні відповідача.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з зазначених підстав та просила їх задовольнити, пояснивши, що квартира АДРЕСА_1, в якій знаходяться меблі, побутова техніка, предмети домашнього вжитку, які були придбані в період шлюбу, перебуває у власності відповідача, з часу розірвання шлюбу вона в цій квартирі не проживає, доступ до речей, які були спільно придбані і знаходяться в цій квартирі, вона не має. Після ухвалення судом рішення про витребування автомобіля і повернення їй автомобіль знаходиться в її користуванні, вона переоформила свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, оскільки автомобіль був зареєстрований за ОСОБА_3 Претензій щодо перебування автомобіля у неї відповідач їй не заявляє. Вона погоджується з вартістю автомобіля за висновком судової авто товарознавчої експертизи - 63080грн. Таке майно, як гарнітур кухонний, газова плита «Дружківка», витяжка кухонна, вмонтована шафа, диван, бойлер, пральна машина «Samsung», ванна, унітаз, тумба з раковиною були придбані під час шлюбу до 01.01.2004 року. Вона згодна з вартістю майна, яка узгоджена з відповідачем під час розгляду справи: кухонний гарнітур, вартістю 3000грн.; газова плита «Дружківка», вартістю 400грн.; витяжка кухонна, вартістю 300грн.; стільці в кількості 4 шт., загальною вартістю 400грн.; телевізор «Samsung», вартістю 5000грн.; холодильник «Indesit», вартістю 3000грн.; пилосос «Zеlmer», вартістю 1700грн.; домашній кінотеатр «Svеn», вартістю 2500грн.; вмонтована шафа, вартістю 700грн.; диван, вартістю 3500грн.; бойлер, вартістю 1200грн.; пральна машина «Samsung», вартістю 2000грн.; ванна, вартістю 600грн.; унітаз, вартістю 400грн.; тумба з раковиною, вартістю 500грн.; прихожа, вартістю 500грн.; двері броньовані, вартістю 1000грн., вікно пластикове, вартістю 1500грн. Просить вимоги задовольнити.

В судове засідання відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився, заяв та клопотань про відкладення справи від нього не надходило. Приймаючи участь в судовому засіданні 05.03.2015 року відповідач узгодив з позивачем перелік та вартість майна, яке було придбане в період шлюбу, а саме: кухонний гарнітур, вартістю 3000грн.; газова плита «Дружківка», вартістю 400грн.; витяжка кухонна, вартістю 300грн.; стільці в кількості 4 шт., загальною вартістю 400грн.; телевізор «Samsung», вартістю 5000грн.; холодильник «Indesit», вартістю 3000грн.; пилосос «Zеlmer», вартістю 1700грн.; домашній кінотеатр «Svеn», вартістю 2500грн.; вмонтована шафа, вартістю 700грн.; диван, вартістю 3500грн.; бойлер, вартістю 1200грн.; пральна машина «Samsung», вартістю 2000грн.; ванна, вартістю 600грн.; унітаз, вартістю 400грн.; тумба з раковиною, вартістю 500грн.; прихожа, вартістю 500грн.; двері броньовані, вартістю 1000грн., вікно пластикове, вартістю 1500грн.

Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 14 серпня 2003 року перебували в зареєстрованому шлюбі, шлюб між ними був розірваний за рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 29.09.2010 року (а.с.5). Від шлюбу мають дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7). Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 проживають окремо.

Між сторонами виникли правовідносини, що випливають з здійснення права спільної сумісної власності і регулюються Сімейним кодексом України.

Під час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в 2009 році придбали автомобіль ВАЗ-21104, 2005 року випуску, який був зареєстрований за ОСОБА_1 (а.с.18). 16.04.2009 року ОСОБА_1 видала довіреність ОСОБА_2 на право управління та розпорядження автомобілем ВАЗ 21104, р.н.НОМЕР_1, строк дії довіреності три роки - до 16.04.2012 року. 23.10.2012 року вказаний автомобіль був знятий з обліку для реалізації по довіреності ОСОБА_5 На підставі довіреності від 17.10.2012 року ОСОБА_5 продав автомобіль ОСОБА_3, останній зареєстрував автомобіль на себе.

Викладені обставини підтверджуються рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 03.03.2015 року (справа №592/8748/13-ц).

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 03.03.2015 року (справа №592/8748/13-ц) було визнано недійсною довіреність від 17 жовтня 2012 року серія ВТА №513206, посвідчену нотаріусом .від імені ОСОБА_1, якою уповноважено ОСОБА_5 управляти та розпоряджатись автомобілем ВАЗ-21104, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузову НОМЕР_3, визнано недійсним правочин купівлі-продажу автомобіля, на підставі якого автомобіль ВАЗ-21104, 2005 року випуску, номер кузову НОМЕР_3, зареєстрований за ОСОБА_3 та було витребувано автомобіль ВАЗ-21104, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузову НОМЕР_3 у ОСОБА_3 і повернуто автомобіль ОСОБА_1. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 27.04.2015 року рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 03.03.2015 року залишено без змін.

Після набрання рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 03.03.2015 року автомобіль повернутий ОСОБА_1, перебуває в користуванні позивача. ОСОБА_1 оформила свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, оскільки автомобіль був зареєстрований за ОСОБА_3 (а.с.89).

Згідно з висновком судової авто товарознавчої експертизи ринкова вартість автомобіля ВАЗ-21104, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 63080грн. (а.с.34-42).

В період шлюбу за спільні сумісні кошти сторонами придбано також наступне майно, а саме: кухонний гарнітур, вартістю 3000грн.; газову плиту «Дружківка», вартістю 400грн.; витяжку кухонну, вартістю 300грн.; стільці в кількості 4 шт., загальною вартістю 400грн.; телевізор «Samsung», вартістю 5000грн.; холодильник «Indesit», вартістю 3000грн.; пилосос «Zеlmer», вартістю 1700грн.; домашній кінотеатр «Svеn», вартістю 2500грн.; вмонтовану шафу, вартістю 700грн.; диван, вартістю 3500грн.; бойлер, вартістю 1200грн.; пральну машину «Samsung», вартістю 2000грн.; ванну, вартістю 600грн.; унітаз, вартістю 400грн.; тумбу з раковиною, вартістю 500грн.; прихожа, вартістю 1500грн.; двері броньовані, вартістю 1000грн., вікно пластикове, вартістю 1500грн. Сторони під час судового розгляду узгодили перелік майна, яке було придбано за час шлюбу, та вартість цього майна. Клопотань про призначення експертизи для визначення вартості переліченого майна не заявляли. Загальна вартість майна, набутого сторонами за час шлюбу, з урахуванням вартості автомобіля, становить 91280грн.

Стосовно вимог позивача щодо включення до майна, придбаного за час шлюбу, лінолеуму, вартістю 3000грн., а також врахування вартості ремонту, проведеного в квартирі, вартістю 8000грн., суд вважає необхідним зазначити наступне:

Позивач не надала доказів щодо придбання лінолеуму, його вартості та доказів щодо обсягу, вартості проведеного ремонту в квартирі. Відповідач також цих доказів суду не надав, сторонами вартість ремонту в квартирі, вартості лінолеуму не була узгоджена. Клопотань щодо призначення судом будівельно-технічної експертизи для визначення вартості робіт по ремонту квартири від сторін не надходило.

З врахуванням викладеного зазначені суми щодо вартості лінолеуму та вартості ремонту не можуть бути враховані судом при поділі спільного майна подружжя.

Відповідно до ст.ст. 60, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Оскільки частина майна була придбана в період шлюбу до 01.01.2004р., а саме, гарнітур кухонний, газова плита «Дружківка», витяжка кухонна, вмонтована шафа, диван, бойлер, пральна машина «Samsung», ванна, унітаз, тумба з раковиною, то на правовідносини сторін поширюються і норми Кодексу про шлюб і сім'ю. Згідно з ст.22 КпШС майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

Згідно з ч.1 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

При виділенні майна кожній із сторін суд приймає до уваги такі обставини - наявність спільно придбаного майна в натурі, перебування автомобіля в користуванні ОСОБА_1, речі, предмети домашнього вжитку знаходяться в квартирі, яка належить відповідачу ОСОБА_6 на праві власності, цими речами ОСОБА_1 не користується після розірвання шлюбу, доступу до цих речей не має.

З врахуванням викладеного, суд вважає необхідним виділити ОСОБА_1 автомобіль ВАЗ 21104, 2005 року випуску, р.н. НОМЕР_2, вартістю 63080грн., а відповідачу ОСОБА_2 виділити кухонний гарнітур, вартістю 3000грн.; газову плиту «Дружківка», вартістю 400грн.; витяжку кухонну, вартістю 300грн.; стільці в кількості 4 шт., загальною вартістю 400грн.; телевізор «Samsung», вартістю 5000грн.; холодильник «Indesit», вартістю 3000грн.; пилосос «Zеlmer», вартістю 1700грн.; домашній кінотеатр «Svеn», вартістю 2500грн.; вмонтовану шафу, вартістю 700грн.; диван, вартістю 3500грн.; бойлер, вартістю 1200грн.; пральну машину «Samsung», вартістю 2000грн.; ванну, вартістю 600грн.; унітаз, вартістю 400грн.; тумбу з раковиною, вартістю 500грн.; прихожа, вартістю 500грн.; двері броньовані, вартістю 1000грн., вікно пластикове, вартістю 1500грн., всього на суму 28200грн.

? частка від вартості майна становить 45640грн. Оскільки позивачці виділено майна на суму 63080грн., а відповідачу на суму 28200грн., з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 17440грн. грошової компенсації (45640грн.-28200грн.).

З відповідача на користь позивача підлягає стягненню ? частина вартості судової авто товарознавчої експертизи - 275грн., а також сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 490грн.

Керуючись ст.ст.60, 61, 68-71 Сімейного кодексу України, ст.22 КпШС, ст.ст. 10,11, 60, 88,208,213-215,218 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розділити майно, що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Виділити ОСОБА_1 автомобіль ВАЗ 21104, 2005 року випуску, р.н. НОМЕР_2, вартістю 63080грн.

Виділити ОСОБА_2 кухонний гарнітур, вартістю 3000грн.; газову плиту «Дружківка», вартістю 400грн.; витяжку кухонну, вартістю 300грн.; стільці в кількості 4 шт., загальною вартістю 400грн.; телевізор «Samsung», вартістю 5000грн.; холодильник «Indesit», вартістю 3000грн.; пилосос «Zеlmer», вартістю 1700грн.; домашній кінотеатр «Svеn», вартістю 2500грн.; вмонтовану шафу, вартістю 700грн.; диван, вартістю 3500грн.; бойлер, вартістю 1200грн.; пральну машину «Samsung», вартістю 2000грн.; ванну, вартістю 600грн.; унітаз, вартістю 400грн.; тумбу з раковиною, вартістю 500грн.; прихожа, вартістю 500грн.; двері броньовані, вартістю 1000грн., вікно пластикове, вартістю 1500грн., всього на суму 28200грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 17440грн. грошової компенсації.

В іншій частині позову відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 275грн. в відшкодування витрат за проведення експертизи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 490грн. в відшкодування судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 140грн.80коп. судового збору.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Котенко