Справа № 461/4606/14 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/783/5144/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Курій Н.М.,

суддів: Крайник Н.П., Бойко С.М.,

за секретаря Куцика І.Б.,

з участю представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

представника Львівського державного університету внутрішніх справ ОСОБА_4,

ОСОБА_5, його представників ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Львівського державного університету внутрішніх справ на рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Львівського державного університету внутрішніх справ, третя особа - ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_5 звернувся до суду із вимогами, в яких просив визнати незаконним та скасувати протокол №8 від 07.11.2006 року спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету Львівського державного університету внутрішніх справ, а також визнати незаконним контрольний список працівників Львівського державного університету внутрішніх справ, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді та користуються правом позачергового одержання жилих приміщень від 27.04.2012 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що з 30.09.2005 року перебуває на квартирному обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов у Львівський міський раді і має право на забезпечення житлом у першочерговому порядку як науково-педагогічний працівник. Однак, таке право порушено при розподілі квартир у Львівському державному університеті внутрішніх справ, зокрема, трикімнатну квартиру на вул.Кривоноса,36 в м.Львові отримав ОСОБА_8, начальник відділу кадрового забезпечення університету, який перебував на квартирному обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов у Львівський міський раді з 02.06.2006 року (у складі сім'ї - батько-інвалід), зареєстрований та проживає у власній приватизованій трикімнатній квартирі. ОСОБА_5 вважає, що спірне житло повинно було надаватись позивачу, оскільки, впродовж 18 років проживав з дружиною та двома дітьми в гуртожитку Львівського державного інституту фізичної культури у кімнаті, загальною площею 17 м. кв. із загальними вигодами. Останні чотири роки проживає з дружиною та двома дітьми в орендованій квартирі, власного житла не має. ОСОБА_5 вважає, що серед працівників Львівського державного університету внутрішніх справ, які потребують поліпшення житлових умов він перший на отримання трикімнатної квартири, а не ОСОБА_2 Протокол №8 від 07.11.2006 року спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету Львівського державного університету внутрішніх справ вважає сфабрикованим, оскільки такого засідання не було, він на ньому присутній не був, як і не були присутні особи, які в ньому зазначені. Незаконним також є контрольний список працівників Львівського державного університету внутрішніх справ, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді та користуються правом позачергового одержання жилих приміщень від 27.04.2012 року. Оскільки ОСОБА_2 незаконно включений до зазначеного списку, тому ОСОБА_5 просив цей список визнати незаконним.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 16 червня 2015 року вищезазначений позов задоволено.

Суд поновив ОСОБА_5 пропущений строк позовної давності.

Суд визнав незаконним та скасував протокол №8 від 07.11.2006 року спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету Львівського державного університету внутрішніх справ.

Суд також визнав незаконним контрольний список працівників Львівського державного університету внутрішніх справ, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді та користуються правом позачергового одержання жилих приміщень від 27.04.2012 року.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_2 та Львівський державний університет внутрішніх справ

ОСОБА_2 зазначає, що питання щодо включення позивача у список для першочергового надання житла було предметом розгляду на засіданні комісії з житлових питань при виконкомі Львівської міської ради в липні 2012 року, яка рекомендувала відмовити ОСОБА_5 ОСОБА_9 також зазначає, що в процедурі розподілу житла всі відомості проаналізовані житловою комісією університету, досліджені та ретельно обговорені на засіданнях профкому та адміністрації по кожному черговику персонально, зокрема і по ОСОБА_5, тому право позивача у справі не порушено, так як всі обставини були враховані.

ОСОБА_2 стверджує, що в судовому засіданні були допитані свідки, які вказали на факт прийняття рішення на спільному засіданні адміністрації та профкому Львівського державного університету внутрішніх справ, в тому числі і прийняття належних рішень щодо змін у контрольні списки черговиків на загальній та пільговій чергах.

Апелянт звертає увагу на те, що Висновком експертного дослідження №6/2 від 03.12.2014 року підтверджено факт особистого підпису ОСОБА_10, що суд першої інстанції не взяв до уваги.

ОСОБА_2 вважає, що позивач пропустив строк позовної давності на звернення до суду, а суд першої інстанції, поновляючи позивачу цей строк, проігнорував відсутність клопотання чи заяви від сторони позивача про поновлення такого строку.

Апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі Львівський державний університет внутрішніх справ зазначає, що оскаржене рішення суперечить нормам матеріального та процесуального права, неповністю зясовані всі обставини у справі, висновки здійснені у справі не відповідають фактичним обставинам справи.

Апелянт стверджує, що суд першої інстанції безпідставно поновив строк позовної давності позивачу, оскільки позивач, будучи присутнім 07.11.2006 року при голосуванні на спільному засіданні адміністрації та профспілкового комітету університету, приймаючи участь в голосуванні знав про прийняте рішення, а тому строк позовної давності в даному випадку розпочався з 07.11.2006 року.

Апелянт стверджує, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги те, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 09.08.2013 року у справі №461/591/13-ц, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 22.10.2013 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до адміністрації Львівського державного університету внутрішніх справ, виконавчого комітету Львівської міської ради, третя особа ОСОБА_2, оскільки позовні вимоги ОСОБА_5, підстави їх виникнення та обґрунтування були предметом розгляду у зазначеній справі, що доводить про їх безпідставність, а також свідчить про те, що жодні права, свободи чи інтереси позивача порушені не були.

Апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги Положення про житлову комісію Львівського державного університету внутрішніх справ, яке затверджено наказом Львівського державного університету внутрішніх справ №396 від 05.09.2012 року, в той час коли спірні правовідносини виникли в 2006 році до введення в дію цього Положення.

Апелянт зазначає, що в оскарженому рішенні відсутнє правове обґрунтування твердження щодо обовязковості підписання протоколу №8 від 07.11.2006 року повноважним представником профспілкового комітету Львівського державного університету внутрішніх справ.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції зазначив у рішенні свідчення свідків не так, як вони відображені у звукозаписі судового засідання та в постанові про закриття кримінального провадження від 30.06.2015 року.

Апелянт звертає увагу на те, що відповідно до висновку експертного дослідження від 03.12.2014 року №6/2 протокол №8 від 06.11.2006 року підписано ректором ОСОБА_10 та вподальшому допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_9 підтвердив свої висновки, надані в цьому експертному дослідженні.

Львівський державний університет внутрішніх справ стверджує, що подав клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, однак, дане клопотання по суті судом не розглянуто.

Львівський державний університет внутрішніх справ просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи перевіривши відповідно до ст.303 ЦПК України законність та обґрунтованість оскарженого рішення в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги належить задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно зі ст. ст. 3,4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач ОСОБА_5, перебуваючи з 02.01.2004 року у трудових відносинах з Львівським державним університетом внутрішніх справ на посаді доцента, з 30.09.2005 року перебуває у Львівській міській раді на квартирному обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов та має право на забезпечення житлом у першочерговому порядку як науково-педагогічний працівник відповідно до положень ст.55 Закону України «Про освіту».

Матеріалами справи встановлено, що третя особа - ОСОБА_2 як працівник Львівського державного університету внутрішніх справ також з 02.06.2006 року перебував у Львівській міській раді на квартирному обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов.

Як встановлено з оскаржуваного протоколу №8 спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету Львівського державного університету внутрішніх справ від 7.11.2006 року, ОСОБА_2 включений у контрольний список працівників університету, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді та користуються правом позачергового одержання жилих приміщень.

З оскарженого контрольного списку працівників Львівського державного університету внутрішніх справ, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді та користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, затвердженого на спільному засіданні адміністрації та профкому Львівського державного університету внутрішніх справ від 27.04.2012 року № 1 встановлено, що ОСОБА_2 з членами сім`ї (ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13А.) перебуває за № 1 (а.с.21 т.1).

Відповідно до пункту 41 «Правил обліку громадян, що потребують покращення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» (далі Правила), громадянам, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, які не ведуть квартирного обліку, і які перебувають на обліку в виконкомі місцевої ради, в тих випадках, коли вони забезпечуються жилими приміщеннями зазначеними підприємствами, установами, організаціями, жилі приміщення надаються згідно з контрольним списком, який ведеться по місцю їх роботи, в порядку черговості. Відтак, відповідно до пункту 9 зазначених Правил, підприємства, організації, установи, які не здійснюють квартирного обліку, ведуть контрольні списки своїх працівників, які перебувають на обліку у виконкомі місцевої ради даного населеного пункту. Включення в контрольний список (як і виключення) проводиться не автоматично, а на підставі спільного рішення адміністрації підприємства, установи, організації і профспілкового комітету.

Відповідно до ч.1 ст.39 ЖК України, громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем проживання виконавчим комітетом районної, міської районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті.

Згідно з положеннями пункту 19 Правил, попередній розгляд заяв про прийняття на квартирний облік у виконком місцевої ради проводиться громадською комісією по житлових питаннях при виконкомі, а на підприємстві, організації, в установі комісією по житлово-побутовій роботі профспілкового комітету.

Відповідно до Положення про житлову комісію Львівського державного університету внутрішніх справ, основними завданнями житлової комісії, окрім організаційно-правової основи своєї діяльності, є: прийняття рішень про включення працівників та членів їх сімей на квартирний облік, а також зняття з такого обліку на підставах та в порядку, визначених законодавством; прийняття рішень про надання житлової площі працівникам, які перебувають на квартирному обліку в університеті; контроль за правильністю ведення квартирного обліку працівників. Однією із функцій житлової комісії також є розгляд питання про включення працівників пільгових категорій до списків осіб, які відповідно до законодавства мають право на першочергове або позачергове отримання житла, а також виключення цих осіб із зазначених списків, переведення з однієї черги на іншу.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначене Положення про житлову комісію Львівського державного університету внутрішніх справ було затверджено наказом Львівського державного університету внутрішніх справ №396 від 05.09.2012 року, а відтак, включення у 2006 році третьої особи ОСОБА_2 до контрольного списку працівників університету на отримання житла та до списку осіб, які мають право на позачергове отримання житла мало відбуватись у відповідності до пункту 41 «Правил обліку громадян, що потребують покращення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» на підставі спільного рішення адміністрації підприємства, установи, організації і профспілкового комітету, а не на підставі рішення житлової комісії.

Відтак, виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення житлової комісії та спільні рішення адміністрації і профспілкового комітету не є тотожними і не можуть підміняти один одного, приймаються відповідно до наданих повноважень і відповідно до норм чинного житлового законодавства.

Із показань допитаного апеляційним судом як свідка позивача ОСОБА_5 встановлено, що він, як член профкому університету 07.11.2006 року участі у спільному засіданні адміністрації та профспілкового комітету університету щодо включення ОСОБА_2 до контрольного списку осіб, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді та користуються правом позачергового одержання жилих приміщень не приймав, а тому не міг голосувати за прийняття такого рішення, яке би прямо порушувало його житлові права, та ствердив, що таке засідання не проводилось.

З показань свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15 в суді першої інстанції встановлено, що вони є членами профкому, однак, на спільне засідання адміністрації та профкому у 2006 році їх не запрошували.

Свідок ОСОБА_16 підтвердив, що питання ОСОБА_2 розглядалось, але на якому засіданні не памятає.

Свідок ОСОБА_17 ствердив, що з 2005 року очолював житлово-побутову комісію, однак про конкретний день розгляду питання щодо ОСОБА_2 не памятає.

Своєю чергою, свідок ОСОБА_18 повідомила, що була членом профкому і входила в житлово-побутову комісію та ствердила, що на засіданні ОСОБА_2 ставили на квартирний облік, однак пригадати, на якому саме засіданні не може.

Як встановлено з рапорту ОСОБА_2 від 31.08.2006 року (а.с.44 т.1), такий повинен був розглядатись на засіданні житлової комісії, а не на спільному засіданні адміністрації та профспілкової організації установи.

Доданий до апеляційної скарги Львівського державного університету внутрішніх справ протокол №8 засідання житлово-побутової комісії від 06.11.2006 року (а.с.12,13 т.2) не спростовує висновку суду про порушену процедуру включення ОСОБА_8 до контрольних списків, оскільки, як настоюють самі апелянти станом на 06.11.2006 року Положення про житлову комісію Львівського державного університету внутрішніх справ, надане суду першої інстанції без зазначення дати його затвердження та надання апеляційному суду для огляду оригіналу зазначеного Положення, яке затверджено наказом Львівського державного університету внутрішніх справ №396 від 05.09.2012 року, таке Положення не було чинним на час складення протоколу засідання житлово-побутової комісії від 06.11.2006 року, а тому розгляд питання щодо ОСОБА_8 на цьому засіданні житлової комісії, не має відповідного правового значення, оскільки носить лише рекомендаційний характер, а остаточне рішення, як уже зазначалось, має бути прийнято на спільному засіданні адміністрації і профкому та відповідно підписано як представниками адміністрації, так і профкому.

Не може мати і правового значення у цій справі контрольний список від 06.11.2006 року (а.с.16 т.2), оскільки, як стверджують апелянти в контрольні списки ОСОБА_8 включений саме на підставі протоколу № 8 спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету Львівського державного університету внутрішніх справ від 07.11.2006 року.

Ураховуючи, що протокол № 8 спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету Львівського державного університету внутрішніх справ від 07.11.2006 року в частині включення ОСОБА_2 у контрольний список працівників університету, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді та користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, прийнятий з порушенням процедури, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскаржений контрольний список, затверджений на спільному засіданні адміністрації та профспілкового комітету від 27.04.2012 року № 1 є незаконним, оскільки, як встановлено судом із контрольного списку працівників Львівського державного університету внутрішніх справ, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді та користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, затвердженого на спільному засіданні адміністрації та профспілкового комітету Львівського державного університету внутрішніх справ №1 від 27.04.2012 року (а.с.22 т.1), в такому не зазначено підстав включення ОСОБА_2 у контрольний список працівників університету, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень.

Не спростовано апелянтами висновку суду першої інстанції про те, що оскаржені протокол та контрольний список предметом спорів між ОСОБА_5 та Львівським державним університетом внутрішніх справ з приводу законності отримання житла не були, судом не досліджувались, а відтак, судові рішення, прийняті у зазначених спорах, на які посилався представник відповідача, як на підставу для відмови в цьому позові, суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги.

Крім того, судом апеляційної інстанції також встановлено з рішення Галицького районного суду м.Львова від 09.08.2013 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 22.10.2013 року, що обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного житлового права, не охоплював з'ясування та перевірку обставин законності протоколу № 8 від 07.11.2006 року.

В суді апеляційної інстанції з показань, допитаного як свідка ОСОБА_5 встановлено, що про наявність оспорюваного протоколу № 8 від 07.11.2006 року позивач ОСОБА_5 дізнався 22.10.2013 року під час розгляду апеляційним судом Львівської області цивільної справи за його апеляційною скаргою на рішення Галицького районного суду м.Львова від 09.08.2013 року у справі за його позовом до адміністрації Львівського державного університету внутрішніх справ, виконкому Львівської міської ради, третя особа - ОСОБА_2, про визнання незаконним та скасування рішення комісії по житлово-побутовій роботі про надання ОСОБА_2 квартири та визнання незаконним та скасування ордера на вселення ОСОБА_2 в надану квартиру, а з позовом про оскарження зазначеного протоколу звернувся 30.04.2014 року, відтак, не пропустив позовну давність при зверненні до суду, а тому рішення суду першої інстанції в частині поновлення ОСОБА_5 пропущеного строку позовної давності належить скасувати.

Суд першої інстанції, дійшовши правильного висновку про те, що оскільки протокол №8 від 07.11.2006 року спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету Львівського державного університету внутрішніх справ не підписаний жодним із представників профспілкового комітету, а відтак, не може бути законним, не врахував того, що, як встановлено зі змісту позовних вимог, однією з таких є визнання незаконним та скасування протоколу № 8 від 07.11.2006 року щодо включення ОСОБА_2 до контрольного списку працівників Львівського державного університету внутрішніх справ, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді та щодо включення ОСОБА_2 в контрольний список працівників університету, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді та користуються правом позачергового одержання жилих приміщень.

Проте суд, ухвалюючи рішення в цій частині, визнав незаконним та скасував вцілому протокол № 8 від 07.11.2006 року спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету, тому колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції в цій частині необхідно скасувати та ухвалити нове рішення, яким належить визнати незаконним та скасувати протокол № 8 від 07.11.2006 року спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету Львівського державного університету внутрішніх справ щодо: « 1. Включення в контрольний список працівників університету, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді ОСОБА_2 за № 19 (зарахований на квартирний облік у ЛМР 02.06.2006 року); та 2.Включення у контрольний список працівників університету, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді та користуються правом позачергового одержання жилих приміщень ОСОБА_2 за № 2 (зарахований у пільговий список у ЛМР 02.06.2006 року)».

В решті рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Крім того, доводи апелянтів про те, що право ОСОБА_5 оскарженим протоколом № 8 від 07.11.2006 року спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету Львівського державного університету внутрішніх справ та контрольним списком від 27.04.2012 року не порушено, оскільки ОСОБА_5 один стоїть на черзі на отримання житла спростовуються матеріалами справи, а саме - контрольним списком працівників Львівського державного університету внутрішніх справ які перебувають на квартирному обліку за місцем праці де за № 9 ОСОБА_5 перебуває у загальній та першочерговій черзі (педагогічний працівник) в складі 4-х осіб (ОСОБА_5, ОСОБА_19- дружина, ОСОБА_20 дочка, ОСОБА_21 дочка ) (а.с.24 т.1).

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Львівського державного університету внутрішніх справ задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 червня 2015 року в частині поновлення ОСОБА_5 пропущеного строку позовної давності та визнання незаконним та скасування протоколу №8 від 07.11.2006 року спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету Львівського державного університету внутрішніх справ скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати протокол №8 від 07.11.2006 року спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету Львівського державного університету внутрішніх справ щодо:

«1. Включення в контрольний список працівників університету, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді ОСОБА_2 за № 19 (зарахований на квартирний облік у Львівській міській раді 02.06.2006р.).

2. Включення в контрольний список працівників університету, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді та користуються правом позачергового одержання жилих приміщень ОСОБА_2 за № 2 (зарахований у пільговий список у Львівській міській раді 02.06.2006р.)».

В решті рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Курій Н.М.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_22