Справа № 752/9059/15-ц
Провадження №: 2/752/4156/15
17 грудня 2015 року Голосіївський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.,
при секретарі Рожок В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми,-
Позивач ОСОБА_1 27.05.2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми.
Позивач просить суд стягнути з відповідача, фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на його користь інфляційні нарахування у сумі 103 750,79 грн., три проценти річних у сумі 11 772,07 грн., всього 115 522,86 грн. за несплату заборгованості по договору оренди, раніше стягнуту з відповідачки за рішенням Подільського районного суду м. Києва від 31.05.2015 року, а також стягнути з відповідачки понесені ним судові витрати по справі які складають 1155 грн. 23 коп. по сплаті судового збору.
В обґрунтування позову позивач вказує, що 16 травня 2007 року між ним, позивачем, та відповідачкою було укладено договір оренди приміщень, відповідно до умов якого позивач (орендодавець) передав, а відповідач (орендар) прийняв в орендне користування належне позивачу на праві власності нежиле приміщення загальною площею 60,8 кв. м. по вулиці Андріївській узвіз, 30 у Подільському районі міста Києва для використання під салон-магазин весільного та вечірнього одягу.
31.05.2012р. Подільський районний суд м. Києва, розглянувши справу №2-670/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди, вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди у сумі 141 689 грн. 91 коп., судовий збір у сумі 1 416 грн. 90 коп., витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. 00 коп., а всього стягнути 143 226 грн. 81 коп.
30 серпня 2012 року Подільським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 143 226,81 грн.
12 вересня 2012 року відділом Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження №34189718 з виконання виконавчого листа №2-670/11 від 30.08.2012р. Але до сьогоднішнього дня боржник грошові кошти ОСОБА_1 не сплатив.
Позивач посилається на ч.9 Оглядового листа Вищого Господарського суду України від 29.04.2013р. №01-06/767/2013 відповідно до якого: «Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України.»
Відповідач ОСОБА_2 не виконала грошового зобовязання по сплаті заборгованості за договором оренди.
Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
За змістом статей 598 - 609 ЦК України рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобов'язання.
Позивач посилається не те що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобовязальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. (Постанова Вищого господарського суду України від 01.11.2012 № 5011-32/5219-2012).
Зазначену правову позицію наведено також у постановах Верховного Суду України від 20.12.2010 № 10/25, від 04.07.2011 № 13/210/10, від 12.09.2011 № 6/433-42/183, від 14.11.2011 № 12/207, від 23.01.2012 № 37/64.
Тому відповідач ОСОБА_2 за несплату заборгованості за договором оренди повинна сплатити Позивачу ОСОБА_1 суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, тобто сплатити інфляційні нарахування з 30.08.2012р. по 30.04.2015р. у сумі 103 750,79 грн. та три проценти річних з 30.08.2012р по 27.05.2015р. у сумі 11 772,07 грн. (розрахунок доданий до позовної заяви а.с.6-8).
В судовому засіданні позивач позов підтримує, справу просить розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідач повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання представник позивача не зявився, про причини неявки суд не повідомив.
Судова повістка направлена за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулась до суду за закінченням терміну зберігання.
У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України і разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Як встановлено в судовому засіданні між сторонами були договірні правовідносини з приводу оренди приміщень, відповідно до умов якого позивач (орендодавець) передав, а відповідач (орендар) прийняв в орендне користування належне позивачу на праві власності нежиле приміщення загальною площею 60,8 кв. м. по вулиці Андріївській узвіз, 30, у Подільському районі міста Києва для використання під салон-магазин весільного та вечірнього одягу.
Відповідач оренду плату не сплачувала. У звязку з чим 31.05.2012р. Подільський районний суд м. Києва, розглянувши справу №2-670/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди, вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди у сумі 141 689 грн. 91 коп., витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн., а всього стягнути 143 226 грн. 81 коп.
Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
У ст.625 ЦК України, правила якої просить застосувати позивач встановлюється відповідальність за порушення грошового зобовязання.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Грошові зобовязання, відповідальність за невиконання яких встановлена ст.625 ЦК України передбачають насамперед договірні правовідносини.
Суд погоджується з розрахунком суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, зробленим позивачем відповідно до чинного законодавства та викладений у письмовому вигляді на а.с.6-7. Інфляційні нарахування з 30.08.2012р. по 30.04.2015р. у сумі 103 750,79 грн., три проценти річних з 30.08.2012р по 27.05.2015р. у сумі 11 772,07 грн.
При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 1155 грн. 23 коп., сума якого на підставі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 625 ЦК України ст.ст. 10,30,60,61, 212-215, 223, 224-226, 228 ЦПК України, суд,-
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування судових витрат по сплаті судового збору 1155 грн. 23 коп.(одну тисячу сто пятдесят пять гривень 23 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. Ладиченко