У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

справа № 415/7532/15-ц

провадження № 2/415/4281/15

24.12.15 р. м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Бойко С.Л., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИЛА:

23.12.2015 року до Лисичанського міського суду Луганської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, а саме: позивачем не вказано ціну позову щодо вимог майнового характеру, яка визначається за правилами, встановленими ст. 80 ЦПК України.

Оскільки спір є майновим, позивачу необхідно сплати судовий збір з позову майнового характеру. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Однак, позивачем не зазначені докази, які б визначали ціну позову, зокрема вартість квартири. Для цього необхідно надати довідку про вартість квартири.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити імя (найменування) позивача та відповідача, які згідно з ст. 30 ЦПК України є сторонами у цивільному процесі.

В позовній заяві поданій до суду відповідачем вказано ОСОБА_3. Проте, з доданих до позовної заяви копій сторінок паспорта відповідача вбачається, що прізвище відповідача зазначено «Андреєва», у звязку з чим судом встановлено розбіжності в написанні прізвища відповідача.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

У розясненні, що міститься в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину (яка згідно п. 24 повинна бути у вигляді обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину) особа може звернутись до суду в порядку позовного провадження.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивачка, звертаючись до суду, не надала жодних документів, які свідчили про те, що нотаріусу надавались документи, що підтверджують факт сумісного проживання позивача на момент смерті спадкодавця та відкриття спадщини, та нотаріусом відмовлено в оформленні спадщини. Немає постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у звязку із чим вона змушена звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав та інтересів. Більш того, у позові зазначено, що позивачка взагалі не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття або відмову від спадщини та фактично не отримала спадщину.

Крім того, відсутні посилання на докази спору саме між сторонами відносно саме спадкового майна. Немає посилання на докази, які підтверджують те, що позивачка не може отримати свідоцтво на право на спадщину у нотаріуса. Немає посилання на докази того що нотаріус неправомірно відмовив позивачці з її точки зору, у прийнятті заяви про прийняття спадщини.

Тому, позивачці слід надати суду відмову нотаріуса щодо оформлення спадщини.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та на підставі ч. 1 ст. 121 ЦПК України, надати позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст. 82, ч. 5 ст. 119, ч. 1 ст. 121, ст.ст. 209-210 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - залишити без руху, про що сповістити позивачку, надавши їй для усунення зазначених недоліків пятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позову без руху.

Розяснити, що у випадку не усунення зазначених недоліків, позов вважатиметься неподаним і буде повернутий позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Лисичанського міського суду ОСОБА_4