Справа № 134/2122/14-ц Провадження № 22-ц/772/1908/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 23Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоОСОБА_2,
суддів:ОСОБА_3, ОСОБА_4,
при секретаріОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства (далі ПрАТ) «Продовольча компанія «Поділля» про визнання договору оренди землі недійсним,

за апеляційною скаргою ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» на рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 14 квітня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

Із зазначеним позовом ОСОБА_6 звернувся в суд 13 жовтня 2014 року.

Зазначав, що йому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 2,4836 га ріллі на території Заболотнянської сільської ради Крижопільського району Вінницької області.

Договір оренди земельної ділянки між ним та Відповідачем укладався спочатку на 5 років за Сертифікатом на право на земельну частку (пай) 12 травня 2000 року. Договір оренди землі було зареєстровано в Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Заболотнянської сільської ради за № 51. Після отримання ним Державного акта на право власності на земельну ділянку договір оренди був укладений у грудні 2004 року терміном на 10 років, що зареєстровано у Книзі реєстрації договорів оренди. З урахуванням цього ОСОБА_6П вважав, що у грудні 2014 року закінчується термін дії договору оренди, а тому розраховував отримати в натурі земельну ділянку і обробляти її самостійно. У звязку з цим у травні 2014 року він звернувся до Відповідача із заявою про отримання належного йому примірника договору оренди. Відповідач надав копію договору оренди земельної ділянки від 10 травня 2007 року. Зареєстрований договір у Крижопільському відділенні ДП "Центр ДЗК" 20 червня 2007 року, термін дії договору 10 років.

Зазначає, що договір оренди землі від 10 травня 2007 року, який зареєстрований у Крижопільському відділенні ДП "Центр ДЗК" 20 червня 2007 року та ОСОБА_5 приймання передачі об'єкта оренди від 10 травня 2007 року підписані не ним, а іншою особою. Він нікого не уповноважував на здійснювати такі дії від його імені і доручення на здійснення таких дій від не видавав.

Посилаючись на вказані обставини просив договір від 10 травня 2007 року укладений від його імені визнати недійсним та зобов'язати відповідача повернути йому земельну ділянку. Стягнути судові витрати.

Заочним рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 14 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено.

Визнано договір оренди землі від 10 травня 2007 року, зареєстрований в Крижопільському відділенні ДП "Центр ДЗК" від 20 червня 2007 року під порядковим номером 343 та реєстраційним номером № 43, із ПрАТ "ПК "Поділля" на оренду земельної ділянки кадастровий номер 010020173 площею 2,4836 га згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку Серія ВН №201334 від 16.03.2004 року на імя ОСОБА_6, недійсним та повернено земельну ділянку власнику ОСОБА_6;

Стягнуто з ПрАТ "ПК "Поділля" на користь ОСОБА_6 судові витрати, а саме : судовий збір в сумі 375 грн. 40 коп., та 2000 грн. за правову допомогу.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 19 травня 2015 року ПрАТ "ПК "Поділля" відмовлено у перегляді цього заочного рішення.

У апеляційній скарзі ПрАТ "ПК "Поділля", посилаючись на неповне з?ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову повністю через пропущення позивачем позовної давності.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи із наступного.

Згідно із положеннями статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Із оскаржуваного рішення суду вбачається, що таке рішення є по суті правильним і справедливим, а тому скасованим бути не може.

Судом першої інстанції встановлено і не заперечується сторонами, що ОСОБА_6 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 2,4836 га ріллі на території Заболотнянської сільської ради Крижопільського району Вінницької області.

Договір оренди земельної ділянки між Позивачем та Відповідачем укладався на 5 років на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) 12 травня 2000 року. Після отримання ОСОБА_6 Державного акта на право власності на земельну ділянку договір оренди укладався між ним та Відповідачем у грудні 2004 року терміном на 10 років.

У травні 2014 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою про отримання належного йому примірника договору оренди. Відповідач надав Позивачеві копію договору оренди земельної ділянки від 10 травня 2007 року, зареєстрований у Крижопільському відділенні ДП "Центр ДЗК" 20 червня 2007 року, термін дії якого складає 10 років.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 не підписував договір оренди земельної ділянки від 10 травня 2007 року та не уповноважував інших осіб для підписання цього договору.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов ОСОБА_6, суд правильно виходив із доведеності позивачем обставин, на які він послався обґрунтовуючи свої вимоги, зокрема, що він не укладав спірного договору, оскільки не підписував його. Задовольняючи позов суд правильно виходив із положень частин 3 та 4 статті 203, статті 207 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду. Наведені у апеляційній скарзі доводи не є такими, що можуть бути підставою для скасування правильного по суті рішення суду з ухваленням нового про відмову у позові.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність заявлених вимог позивачем, зокрема недоведеність факту, що він не підписував спірний договір оренди не можна визнати обґрунтованими. Також безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що суд при вирішенні справи керувався припущеннями.

Згідно з положенням статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Отже, позивач навів достатньо доказів, які суд, відповідно до вимог статті 212 ЦПК України, оцінив за своїм внутрішнім переконанням, яке, як вбачається із матеріалів справи, ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Безпідставним є посилання апелянта на те, що суд не вжив достатніх заходів для отримання оригіналу договору оренди землі в уповноваженому державному органі, який здійснює державну реєстрацію договорів оренди, чим обмежив право відповідача на судовий захист.

Як вбачається із матеріалів справи 3 листопада 2014 року судом постановлена ухвала про забезпечення доказів згідно з якою відділ Держземагенства у Крижопільському районі зобовязано надати суду спірний договір оренди земельної ділянки з додатками (а.с.32).

На виконання цієї ухвали начальник відділу Держземагенства у Крижопільському районі листом від 27 листопада 2014 року повідомив, що оригінал вказаного договору оренди у цьому відділі відсутній, оскільки не передавався при передачі документів. Проте, суду направлено копію договору яку скопійовано з оригіналу примірника орендаря (а.с.79)

Зі змісту цього листа вбачається, що саме у відповідача є належний йому примірник оригіналу, проте такий примірник оригіналу для направлення експерту для його дослідження, згідно з ухвалою суду від 5 березня 2015 року про призначення почеркознавчої експертизи (а.с.87), відповідач суду не надав. Цей факт судом правильно оцінено як право відповідача надавати докази і разом з тим ця обставина оцінена не на користь відповідача, оскільки одним із доказів у справі є висновок експертизи, який як доказ у справі судом не був оцінений через небажання відповідача сприяти суду у отримання такого доказу.

Суд правильно виходив із того, що для проведення вказаної експертизи та встановлення експертним шляхом чи підписував за ОСОБА_6 спірний договір, обовязково потрібен оригінал договору.

Заявивши відповідне клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи і не надаючи на дослідження єдиний, як це встановлено судом, примірник оригіналу спірного договору, достовірно знаючи про те, що без нього неможливо надання експертного висновку щодо підпису у договорі за ОСОБА_6, відповідач цим самим надав суду підстави для оцінки доказів не на його користь і суд правильно надав перевагу наданим доказам саме позивача, ураховуючи при цьому зокрема й візуальний огляд копії спірного договору у порівнянні з іншим підписаним позивачем договором та підписами на інших документах, зокрема у паспорті громадянина України (а.с. 4, 9-10, 20-21,35 -36, 80-81, 82 ).

Отже вказані вище доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Безпідставними також є доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права при застосуванні положень ЦК України про застосування позовної давності.

По-перше застосування позовної давності відповідно до положень статей 256, 257 ЦК України та частин 3, 4 статті 267 цього Кодексу можливе до вимог які підлягають судовому захисту, а не до вимог, які за безпідставністю судовому захисту не підлягають.

Виходячи з цих положень норм матеріального права та ураховуючи позицію відповідача про безпідставність матеріально-правових вимог ОСОБА_6 позовна давність за поданою заявою відповідача у справі застосованою бути не може.

Правильними є висновки суду з цього питання про те, що в силу положення частини 1 статті 261 ЦК України позовна давність ОСОБА_6 не пропущена, оскільки її перебіг почався від дня, коли позивач довідався про порушене право, а саме у травні 2014 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач отримував орендну плату, що на думку відповідача є доказом факту підписання (укладення) ним спірного договору, не є тими обставинами через які оскаржуване рішення може бути скасоване, оскільки сам по собі факт отримання орендної плати не свідчить про те, що договір орендодавцем був підписаний. Фактичне користування орендарем земельною ділянкою позивача й відповідне отримання прибутку зі спірної земельної ділянки є підставою для оплати власнику земельної ділянки плати за користування цією землею.

Отже, рішення суду є правильним і справедливим та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» відхилити.

Рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 14 квітня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя В.А. Іващук