Справа № 349/1195/15-ц
Провадження № 2/349/432/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 листопада 2015 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області у складі

головуючого судді Рибія М. Г.,

секретар Мартиновська І. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, Луковець-Вишнівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що його батько, ОСОБА_2, та його мати, ОСОБА_3, постійно проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1.

04 грудня 1995 року батько помер. Мати, як спадкоємець першої черги, який проживав з батьком на час його смерті, успадкувала усе належне йому майно та майнові права. Мати померла 06 лютого 2009 року, за життя склала заповіт, яким усе майно заповіла ОСОБА_1

Батько, ОСОБА_2, в період з 1950 року до 1978 року працював у колгоспі «Прапор Ілліча» в с. Луковець-Вишнівський.

Вважає, що його батько відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» мав право на отримання у власність земельної частки (паю), як член колективного сільськогосподарського підприємства, однак його неправомірно не було включено до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю в період паювання землі в 1995 році і він не з своєї вини не зміг отримати земельний сертифікат на право на земельний пай.

Враховуючи те, що до нього, як до спадкоємця першої черги після смерті ОСОБА_2, в складі спадкового майна перейшло і право на отримання у власність земельної частки (паю) в колишньому колгоспі «Прапор Ілліча» на території Луковець-Вишнівської сільської ради, просив визнати за ним право власності на земельну частку (пай) площею 1,905 умовних кадастрових га, вартістю 27 606,78 грн., що знаходиться на території Луковець-Вишнівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області із земель колишньої селянської спілки «Луковець».

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_4, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Луковець-Вишнівська сільська рада подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника. Повідомила про визнання позову повністю.

Представник Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, ОСОБА_5, в судовому засіданні позов визнав повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що визнання відповідачами позову суперечить закону та, що позов не підлягає задоволенню.

Так, згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 065641 встановлено, що ОСОБА_2 помер 04 грудня 1995 року в с. Луковець-Вишнівський Рогатинського району Івано-Франківської області (а. с. 6).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-НМ № 081754 встановлено, що ОСОБА_3 померла 06 лютого 2009 року в с. Луковець-Вишнівський Рогатинського району Івано-Франківської області (а. с. 6).

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не надав суду доказів прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2

Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 є її син, ОСОБА_1, який 27 листопада 2009 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а. с. 11).

Відділ Держземагентства у Рогатинському районі Івано-Франківської області листом від 11 вересня 2015 року № 1321/3 повідомив, що ОСОБА_2 не набув право на середню земельну частку (пай) в спілці селян-власників «Луковець» згідно з книгою реєстрації сертифікатів по Луковець-Вишнівській сільській раді (а. с. 7).

Відповідно до виданої архівним відділом Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області архівної довідки від 11 вересня 2015 року № Г-40/01-18, з доданою копією книги обліку трудового стажу, ОСОБА_2 працював в колгоспі «Прапор Ілліча» з 1950 року по 1978 рік.

Згідно з листом управління соціального захисту населення Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 03 листопада 2015 року № 03/2558 ОСОБА_2 працював в колгоспі «Прапор Ілліча» з квітня 1950 року по травень 1970 року. Пенсію ОСОБА_2 призначено 29 травня 1970 року, при виході на пенсію він був членом колгоспу «Прапор Ілліча».

Згідно з поясненнями представника позивача в судовому засіданні, судом встановлено, що розбіжність у даті завершення роботи ОСОБА_2 в колгоспі «Прапор Ілліча» в двох вищезазначених документах повязана з тим, що останній продовжував час від часу працювати в колгоспі «Прапор Ілліча» і після виходу на пенсію у 1970 році.

Відповідно до ч. 1 п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як розяснено у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Оскільки ОСОБА_2 за життя не був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), що додавався до державного акта на право колективної власності на землю, він не набув права на земельну частку (пай) в спілці селян-власників «Луковець».

Зважаючи на вищезазначене, ОСОБА_1 не успадкував після смерті свого батька право на земельну частку (пай) в спілці селян-власників «Луковець».

Керуючись ст. ст. 208, 212-215 ЦПК України,

в и р і ш и в:

В позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в 10 денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М. Г. Рибій