Справа № 591/1841/15-ц
Провадження № 2/591/1021/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2015 року

Зарічний районний суд у складі:

головуючого судді Мальованої-Когер В.В.

при секретарі Чмуневич М.О.

за участю учасників процесу: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Сумського будівельного коледжу про стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

встановив:

Позивачка звернулася до суду та просила постановити судове рішення яким стягнути з Сумського будівельного коледжу на її користь 18580,88 гривень грошової компенсації за невикористану відпустку та середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні у розмірі 42 966 ( сорок дві тисячі девятсот шістдесят шість) грн.. 69 коп. , який виник станом на 08.10.2015 року.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовільнити.

Представники відповідача проти вимог заперечують, вважають, що вимоги не підлягають задоволенню з причини того, що тимчасовим кошторисом не було передбачено коштів для виплати звільненим працівникам. Провести виплату компенсації у повному розмір в день звільнення ОСОБА_1 (19.12.2014року) через відсутність реальних коштів. Вини керівництва у невиплаті такої компенсації немає. Тому відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі відсутності вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строку, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Суд, заслухавши учасників процесу,дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що вимоги позивачки підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка з 26.08.1992 року по 19.12.2014 року працювала в Сумському будівельному технікумі (а.с.125-127). Відповідно до витягу з наказу № 174 К від 19.12.2014 року ОСОБА_1 звільнено з посади за власним бажанням у звязку із виходом на пенсію відповідно до ст. 38 КЗпП України (а.с.6).

На час звільнення позивачці не було виплачено всі суми, що належать йому від підприємства. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як вбачається з інформації про нарахування та виплату заробітної плати при звільнення ОСОБА_1 за грудень 2014 р. (а.с.7) заробітна плата перерахована на картковий рахунок позивачки у розмірі 32123,85 грн. Однак, у тому ж листі зазначено, що компенсація за невикористану відпустку виплачена в межах кошторисних призначень та загальна сума компенсації за невикористану відпустку становить 66963,21 грн.

З наданих суду доказів стороною відповідача вбачається, що Сумський будівельний коледж звертався до відповідних установ, в тому числі до Заступника Міністра керівника апарату освіти та науки України щодо прохання виділення додаткових асигнувань на виплату індексації по стипендії, заробітної плати та інших нарахувань на заробітну плату. Але, на думку суду сама по собі відсутність коштів на рахунку бюджетної установи не є підставою для не проведення відповідних розрахунків з працівником, який звільняється

Відповідно до ст. 117 КЗпПУ в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки передбачені ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивач просить стягнути з відповідача 18580,88 грн. грошової компенсації за невикористану відпустку та 42966,69 грн середнього заробітку за період затримки при розрахунку ( 19.12.2014 року по 08.10.2015 рік), що відповідає наданим сторонами доказам та вимогам закону. Тому, в цій частині вимоги позивача також підлягають задоволенню.

Суд вважає заперечення відповідача проти позову необґрунтованими, безпідставними, оскільки не підтверджені належними, припустими доказами. Докази які містить відзив відповідача неможливо прийняти як достовірні, оскільки суперечать іншим матеріалам справи та документам, які були оглянуті судом у судових засіданнях.

Керуючись ст. ст. 83, 116, 117 КЗпП України, ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 209, 212, 214-215ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Сумського будівельного коледжу про стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити.

Стягнути з Сумського будівельного коледжу (, м. Суми, вул. Петропавлівська 108) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) 18580,88 (вісімнадцять тисяч пятсот вісімдесят грн. 88 коп.) гривень, грошової компенсації за невикористану відпустку.

Стягнути з Сумського будівельного коледжу (, м. Суми, вул. Петропавлівська 108) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) 42 966 ( сорок дві тисячі девятсот шістдесят шість) грн.. 69 коп. середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні.

Стягнути з Сумського будівельного коледжу (, м. Суми, вул. Петропавлівська 108) на користь держави судовий збір в сумі 615 ( шісот пятнадцять грн.) гривень 47 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В.Мальована-Когер