Справа № 276/1217/15-ц
Провадження по справі №2/276/486/15
19 жовтня 2015 року смт. Володарськ-Волинський
Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді Мельника М.Л.
секретаря Ігнатенко О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2 та кредит»
та відділення № 26 філії «Центральне РУ АТ «ОСОБА_2 та кредит», в особі
начальника сектора банківських продуктів ОСОБА_3
захист прав споживачів та стягнення грошових коштів,
Позивач до суду направивклопотання у якому просить справу розглядати без його участі, позов підтримує в повному обсязі.
Представники відповідачів 1,2 в судове засідання не прибули, причину неявки суд не повідомилипро час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із слідуючих підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
За правилами ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
У статтях 526, 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Така правова позиція викладена в ухвалі ВССУ від 22.04.2015 №6-6244св15.
Позивачнадав суду розрахунок заборгованості за депозитом, відсотків та 3% річних, які відповідачем не спростовано.
Разом з цим, в розумінні ст. 611 ЦК України, стягнення моральної шкоди у разі порушення зобовязання відбувається якщо такі наслідки передбачені законом або договором. У депозитному договорі посилання на відшкодування моральної шкоди відсутні. Не містять таких положень і ст.ст. 1058-1060 ЦК України. Отже, підстав для стягнення моральної шкоди немає.
Не підлягають задоволенню вимога позивача про стягнення витрат на пересилку листів для врегулювання спору поза судом в розмірі 91,79 грн, так як вказані витрати позивач поніс перед зверненням з позовом до суду, а тому вказані витрати не повязані з розглядом справи.
Таким чином банк порушив взяті зобовязання перед позивачкою щодо повернення вкладу, обґрунтованих заперечень проти позову та доказів на їх обґрунтування, передбачених процесуальним законом, суду не надав, а тому позов у цій частині підлягає до задоволення.
В судовому засіданні встановлено, що відділення № 26 філії «Центральне РУ АТ «ОСОБА_2 та кредит» не є юридичною особою та розпорядником коштів, а тому не може бути відповідачем по справі.
Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачана користь держави підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 487,20 грн.
Керуючись ст. ст. 212-215, 224-228 ЦПК України, ст. .ст. 526, 529,625,1058,1060 ЦК України, суд-
Позов ОСОБА_1частково задовольнити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Володарсько-Волинського районного суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.
Головуючий: /підпис/
Суддя: М.Л. Мельник