АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючої - судді Кочкової Н.О.,

суддів - Каратаєвої Л.О., Григорченка Е.І.,

при секретарі - Левцунову І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на спадкове майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2015 року (з урахуванням ухвали від 8 вересня 2015 року про виправлення описки) забезпечено позов ОСОБА_2 шляхом заборони вчинення дій з відчуження, застави: щодо квартири АДРЕСА_1, право власності на яку належить ОСОБА_3; - щодо 1/2 частини квартири АДРЕСА_2, належної на праві власності ОСОБА_4 (а.с.8-10).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу про відмову у забезпеченні позову (а.с.11-14).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішень суду.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвала суду постановлена з врахуванням предмету позову щодо звернення стягнення на спадкове майно, положень статей 151 - 152 ЦПК України та пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», відповідно до якого, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, - не являється підставою для скасування ухвали, оскільки не свідчить про її незаконність і не спростовує висновків суду про наявність спору між сторонами та підстав для забезпечення позову.

Посилання апелянта на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2015 року та на те, що суд не зазначив, які саме дії стосовно квартири АДРЕСА_3 забороняється вчиняти, - не приймаються до уваги, оскільки не відносяться до предмету спору.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

СУДДІ: