Справа № 363/3083/14-ц Головуючий у І інстанції Войнаренко Л.Ф.
Провадження № 22-ц/780/4782/15 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 29 12.10.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

12 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Журби С.О., Мережко М.В., із участю секретарів Петленко І.О, Франюк Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційними скаргами ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування» на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 30 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування» про стягнення шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

В С Т А Н О В И Л А :

22 липня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом де, із проведеними змінами та уточненнями, просив стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування» на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 88 713,36 грн., витрати на проведення експертизи - 1 822,00 грн., моральну шкоду - 100 000 грн., пеню за прострочку виплати страхового відшкодування у розмірі 17 548,22 грн., упущену вигоду від порушення його прав при наданні фінансових послуг - 17 548,22 грн.

На обгрунтування своїх вимог зазначив, що 05 квітня 2014 року близько 22 години 16 хвилин ОСОБА_4, керуючи належним йому автомобілем «Тойота», держномер НОМЕР_2, по дорозі Київ-Овруч, під час зміни напрямку руху, порушив п. 10.1 ПДР України та дорожньої розмітки 1.18, унаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Шкода», держномер НОМЕР_1, який належить позивачу.

Вина ОСОБА_4 у скоєнні ДТП підтверджується постановою суду.

Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ПАТ«Страхова компанія «АХА страхування».

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування» на користь ОСОБА_3 суму страхового відшкодування в розмірі 49 000 грн., а також в порядку відшкодування витрат на проведення автотоварознавчих досліджень 1 176 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Скасовано арешти на автомобілі «Шкода», держномер НОМЕР_1 та «Тойота», держномер НОМЕР_2.

На обґрунтування зазначеного рішення зазначено, що із врахуванням розміру спричиненої ОСОБА_3 матеріальної шкоду у розмірі 183 481,62 грн., приймаючи до уваги умови мирової угоди між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 20.05.2015 року про добровільне відшкодування винною особою потерпілій особі 85 000 грн., суд дійшов до висновку про те, що позов в частині вимог позивача до АТ «СК «АХА Страхування» обґрунтований лише у розмірі передбаченого полісом №АС/6407756 від 16.08.2013 року ліміту відповідальності страховика ( страхового відшкодування ) за виключенням розміру франшизи, тобто 49 000 ( 50 000 - 1 000 ) грн., що видно із розрахунку відповідача АТ «СК «АХА Страхування», який товариство направляло позивачу листом від 08.10.2014 року ( а.с. 187 зв.).

Крім того, з АТ «СК «АХА Страхування» підлягає стягненню на користь позивача витрати на проведення автотоварознавчих досліджень у розмірі 1 176 грн.

В решті позову суд вважає за необхідне відмовити позивачу через необгрунтованість заявлених вимог.

Не погоджуючись із вказаними рішенням, ОСОБА_3 та ПАТ «Страхова компанія «АХА страхування» подали апеляційні скарги посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.

При цьому, ОСОБА_3 в своїй апеляційній скарзі просить рішення Вишгородського районного суду Київської області від 30 червня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а ПАТ «Страхова компанія «АХА страхування» - скасувати рішення Вишгородського районного суду Київської області від 30 червня 2014 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Суд, з'ясувавши обставини та перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 05 квітня 2014 року, близько 22 години 16 хвилин, на дорозі Київ-Овруч трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота», держномер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «Шкода», держномер НОМЕР_1, під керуванням його власника - ОСОБА_3 ( а.с. 3 ).

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 24 квітня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та на підставі ст. 38 і п. 7 ст. 247 КУпАП провадження щодо нього закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення ( а.с. 122 т. 1 ).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована в ПАТ «Страхова компанія «АХА страхування» за полісом №АС/6407756 від 16 серпня 2013 року, де страхова сума передбачена у розмірі 50 000 грн. та безумовна франшиза - 1 000 грн. ( а.с. 190-191 т. 1 ).

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №539 по визначенню вартості матеріальної шкоди КТС ( перерахунок висновку експертного автотоварознавчого дослідження №433 від 30.04.2014 року ) від 27 травня 2015 року матеріальна шкода, заподіяна володільцю автомобіля «Шкода Фабіа», держномер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП складає 183 481,62 грн., а до цього періоду - 283 400 грн. ( а.с. 5-8, 157-160 т. 1 ).

Вартість проведення експертного автотоварознавчого дослідження №433 від 30.04.2014 року складає 1 176 грн. ( а.с. 9 т. 1 )

20 травня 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали мирову угоду щодо взаємно пред'явлених один до одного позовних вимог, яка того ж дня затверджена місцевим судом, відповідно до умов якої вони домовились, що з метою врегулювання спору загальний розмір грошової виплати відповідачем на користь позивача складає 85 000 грн. ( а.с. 131-133, 134-135 т. 1 ).

У зв'язку із цим, позивач 26 червня 2015 року подав уточнену позовну заяву ( а.с 214-219 т. 1 ).

За таких обставин, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення страхового відшкодування у розмірі 49 000 грн. та судових витрат у розмірі 1 176 грн. і, з додержанням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 979, 988 ЦК України, ст.ст. 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 11, 58-60, 79, 212-213 ЦПК України, ухвалив в цій частині законне і обґрунтоване рішення на підставі належних та допустимих доказів по справі.

Грунтується воно ( рішення ) і на положеннях п.п 17, 19 постанови №4 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року, згідно якого необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором).

Якщо факт завдання шкоди відповідно до статті 6 Закону № 1961-IV не є страховим випадком, то потерпілий має право вимагати відшкодування шкоди на підставі загальних правил, встановлених ЦК.

З урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку ( пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК ) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком.

При цьому суди також повинні мати на увазі, що порушення страхувальником визначеного договором страхування строку подання документів, що стосуються страхового випадку, не є порушенням визначеного договором строку повідомлення про настання страхового випадку.

А тому, доводи Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування» та ОСОБА_3 про незаконність та необгрунтованість рішення, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права при його ухваленні в зазначеній частині, зокрема, ст. 629 ЦК України, ст.ст. 8, 10, 157, 212 ЦПК України та ст.ст. 22, 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 31, 58, 60, 121, 212 ЦПК України, відповідно, на думку апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи у суді другої інстанції.

Інші доводи, викладені в апеляції ОСОБА_3, зокрема, про накладення арешту на його транспортний засіб, винність у скоєнні ДТП ОСОБА_4, порушення його прав щодо надання клопотань, додаткових пояснень, звернення із скаргами до Нацкомфінпослуг про порушення законодавства товариством та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування», зокрема, про сплату судового збору не повному обсязі, неправильне визначення вартості транспортного засобу на момент ДТП та розміру страхового відшкодування, неправомірну відмову у призначенні експертизи по справі, проведення ремонту транспортного засобу позивача, необґрунтованість заявлених позовних вимог, на переконання апеляційного суду, та у силу викладеного, правового значення для правильного вирішення спору не мають і не спростовують висновки суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення страхового відшкодування у розмірі 49 000 грн. та судових витрат у розмірі 1 176 грн., які задоволені, а також не є підставою для задоволення заявлених ними апеляційних вимог.

При цьому, твердження представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування» про неправомірну відмову місцевим судом у призначенні експертизи по справі, на переконання апеляційного суду, не відповідає дійсності, оскільки правових підстав для задоволення клопотання не вбачалось і з чим погодився суд другої інстанції.

Вказівка цього ж апелянта про неправильне визначення вартості транспортного засобу на момент ДТП та розміру страхового відшкодування, з точки зору суду другої інстанції, повністю спростовується висновком експертного автотоварознавчого дослідження №539 по визначенню вартості матеріальної шкоди КТС від 27 травня 2015 року, який необхідно віднести до числа достовірних, оскільки будь-яких доказів на його спростування Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА страхування» не надано.

Наявний у справі звіт №117/14 визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 17 квітня 2014 року ( а.с. 45-47 т. 1 ) є неналежним доказом, а звіт №188 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 08 серпня 2014 року в розмірі 104 095,89 грн. не спростовує визначену суму заподіяної позивачу шкоди, визначену згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №539 по визначенню вартості матеріальної шкоди КТС від 27 травня 2015 року ( а.с. 179-180 т. 1 )

При цьому, згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №433 від 30.04.2014 року, сума шкоди визначена в 101 358,24 грн. ( а.с. 5-8 ), тобто у меншому розмірі ніж визначений на замовлення товариством.

А тому, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, рішення у цій частині, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України.

Окрім цього, згідно вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено щодо названих вимог.

Що ж до рішення суду в частині вимог ОСОБА_3 про відмову у стягненні пені та судового збору суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його скасувати і ухвалити у цій частині вимог нове рішення, враховуючи наступне.

14 липня 2014 року позивач у встановленому законом та правочином порядку звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування ( а.с. 165-169, 170-172, 173, 174-176, 178 т. 1 ).

У встановлений ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач страхове відшкодування, визначене відповідачем та судом першої інстанції згідно положень чинного законодавства та правочину, не виплатив, незважаючи на неодноразові звернення страхувальника ( а.с. 185-191 т. 1 ).

Відтак, товариство має сплатити за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування ( регламентної виплати ) з вини страховика ОСОБА_3 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду,за який нараховується пеня, починаючи із 13 жовтня 2014 року по 23 червня 2015 року, як той зазначив у позові.

Таким чином, розмір пені за період з 13 жовтня по 12 листопада 2014 року становитиме 637,67 ( 49 000 х 12,5 х 2 : 100 : 365 х 19 ) грн., з 13 листопада 2014 року по 05 лютого 2015 року - 3 195,07 ( 49 000 х 14 х 2 : 100 : 365 х 85 ) грн., з 06 лютого по 03 березня 2015 року - 1 361,26 ( 49 000 х 19,5 х 2 : 100 : 365 х 26 ) грн., з 04 березня по 23 червня 2015 року - 9 021,37 ( 49 000 х 30 х 2 : 100 : 365 х 112 ) грн.

Загальна сума пені за вказаний позивачем період та у відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України складає 14 215,37 ( 637,67 + 3 195,07 + 1 361,26 + 9 021,37 ) грн.

Відповідно, розмір судового збору, що підлягає стягненю із відповідача на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 88 ЦПК України становитиме 948,23 (( 49 000 + 14 215,37 х 1 : 100 ) + ( 49 000 + 14 215,37 х 1 : 100 х 50 : 100 )) грн.

Решта позовних вимог у задоволенні яких відмовлено, на переконання апеляційного суду, не ґрунтуються ні положеннями закону, ні положеннями правочину.

Ухвалюючи рішення з цього приводу, суд першої інстанції додержався норм матеріального та процесуального права

А відтак - апеляційні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування» та ОСОБА_3 щодо зазначеної частини рішення не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування» та ОСОБА_3 задовольнити частково. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 30 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування» про стягнення шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, в частині відмови у стягненні пені та судового збору скасувати і ухвалити у цій частині вимог нове рішення.

Позовов ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування» про стягнення пені, судового збору задовольнити частково.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування» на користь ОСОБА_3 пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у розмірі 14 215,37 грн., та 948,23 грн. судового збору.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішення апеляційного суду.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

М.В. Мережко