1Справа № 0818/9686/2012 2/335/1361/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.І., при секретареві Мереуці М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства „Перший Український ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ПУМБ» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому вказало, що згідно з кредитним договором № 6125808 від 19.02.2008 року відповідачу було надано кредит у розмірі у розмірі 196 200,00 грн., зі сплатою 14,40 % для придбання транспортного засобу автомобіля MAZDA, модель 6. Згідно з кредитним договором відповідач повинна погашати кредит та сплачувати проценти за його використання відповідно до графіку, який є додатком № 1 до договору. Проте, відповідач свої зобовязання не виконує, у звязку з чим станом на 14.08.2012 року утворилась заборгованість у розмірі 247 515,09 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку.

Під час розгляду справи позивач надав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 6125808 від 19.02.2008 року у сумі 305 430,99 грн., з яких 142 652,53 грн. заборгованість за сумою кредиту; 114 767,15 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 25.11.2009 р. по 26.05.2015 р.; 26 449,31 грн. пеня; 19600 грн. штраф за порушення обовязку щодо поновлення дії договору страхування, 1960 грн. штраф за порушення зобовязання достроково повернути кредит.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позові.

Відповідач позов визнала частково, пояснивши, що з грудня 2010 року по жовтень 2014 року вона знаходилася в місцях позбавлення волі, та була позбавлена можливості сплачувати кредит, крім того банк не скористався можливістю продати транспортний засіб, який був предметом застави, та банк також повинен був контролювати питання щодо продажу заставного транспортного засобу та отримувати кошти від реалізації транспортного засобу в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством Перший Український ОСОБА_1 банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_1», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 6125808 від 19.02.2008 року, згідно з яким відповідачу було надано кредит у розмірі 196 200,00 грн. строком до 19.02.2015 року, зі сплатою 14,40 % річних, для придбання автомобіля MAZDA, модель 6 (а.с. 13-15).

Відповідач з 25.11.2009 року припинила виконання зобовязань за кредитним договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Відповідно до п. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавець одержує право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, у разі затримання частини кредиту або процентів на один календарний місяць. Якщо кредитодавець вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця.

Підпунктом 1 п. 3.5.7. кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, встановлено, що банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення всього кредиту або частини кредиту разом з нарахованими процентами, а позичальник повинен виконати таку вимогу Банку у разі невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором.

Оскільки відповідач припинила виконання зобовязань за кредитним договором, позивач набув права вимагати від відповідача дострокового повернення всього кредиту разом із нарахованими процентами, а відповідач, відповідно, зобовязана виконати таку вимогу позивача і повернути отриманий кредит у повному обсязі. Позивач у звязку з цим направив відповідачу вимогу достроково повернути кредит та проценти за його використання (вих. № 122/120/03 від 01.02.2010 року), яку отримано відповідачем 06.02.2010 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 26-28). Проте, відповідач не виконала вимоги банку ані про погашення простроченої заборгованості, ані про дострокове повернення всієї суми кредиту.

Станом на 14.08.2012 року заборгованість відповідача за кредитним договором № 6125808 від 19.02.2008 року склала 199 503,78 грн., з них: 142 652,53 грн. за кредитом, 114 767,15 грн. за процентами за користування кредитом за період з 25.11.2009 року по 26.05.2015 року, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 9-10,93).

Кредитним договором передбачена сплата неустойки - пені та штрафів за невиконання зобовязання достроково повернути кредит та порушення умов страхування.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України та п. 5.2. кредитного договору відповідачу нарахована пеня у сумі 26 449,31 грн. Пеня нарахована в межах одного року відповідно до ст. 258 ЦК України, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 9-10).

Згідно з п. 5.5. кредитного договору за кожний випадок порушення відповідачем обовязків, передбачених пп. 4.3.2-4.3.6., відповідач зобовязана сплатити на вимогу Банку на його користь штраф у розмірі 1 % від суми одержаного кредиту. Відповідачем порушено умову п. 4.3.5. кредитного договору, де передбачено, що при отриманні від банку вимоги про дострокове повернення кредиту відповідач зобовязаний повернути кредит в повному обсязі достроково разом із розрахованими процентами за користування кредитом і штрафними санкціями (якщо такі будуть мати місце) в порядку і строки, передбачені цим договором, або сплатити прострочену заборгованість. Відповідачка не сплатила прострочену заборгованість, і відповідно, повинна сплати штраф у сумі 1 962,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 9-10).

Крім того, відповідно до п. 2.1.4., 4.3.1. кредитного договору відповідач повинен страхувати майно, яке передано у забезпечення виконання зобовязання, та поновлювати дію договору страхування. Пунктом 5.4. кредитного договору передбачена сплата відповідачем штрафу за не поновлення дії договору страхування у розмірі 10 % від мінімальної страхової суми, на яку згідно з вимогами зазначеного пункту договору має бути укладений договір страхування.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором відповідач передала у заставу автомобіль MAZDA, модель 6, реєстраційний № НОМЕР_1, який придбаний за кредитні кошти, про що укладений відповідний договір застави транспортного засобу № 6130005, посвідчений 19.02.2008 року ОСОБА_3, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, за реєстровим номером 664. Відповідно до умов кредитного договору відповідач застрахувала предмет застави згідно з договором страхування № 523-а/09зп від 19.02.2009 року, але чергові платежі за договором страхування не сплатила, внаслідок цього автомобіль залишився без страхового захисту. Відповідно до п. 8 договору страхування страхова сума становила 196 000,00 грн. Отже, відповідач згідно з п. 5.4. кредитного договору повинна сплатити штраф у розмірі 10 % від страхової суми, що складає 19 600,00 грн.

Таким чином, загальна сума неустойки за кредитним договором склала 48 011,31 грн., з них: 26 449,31 грн. пеня; 1 962,00 грн. штраф за невиконання вимоги позивача достроково повернути кредит; 19 600,00 грн. штраф за порушення обовязків щодо поновлення дії договору страхування.

Відповідачем під час розгляду справи не оспорюється загальна сума заборгованості перед банком, заперечень проти наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не надано. Інші доводи відповідачки не спростовують вимог позивача.

Наданий представником позивача розрахунок суми заборгованості за договором є обґрунтованим, повним та правильним, є письмовим доказом, який іншими доказами не спростований, а тому приймається судом до уваги при вирішенні позовних вимог банку.

Відповідач ніяких заходів з погашення заборгованості за час розгляду справи не здійснював, умови укладеного договору кредиту не оспорював.

За вимогами ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Стаття 526 ЦК України вказує, загальні умови виконання зобов'язання - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в договорі визначена дата виконання кредитних умов, то виконання вимог здійснюється у встановлену дату.

Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 1050 ЦК України встановлюється, що якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право зажадати дострокового повернення частини позики, що залишилася, й сплати відсотків, що йому належать.

Стаття 1049 ЦК України встановлює, що позичальник, зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст.ст. 1054, 1055, 1056-1 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи, що неналежне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором підтверджене доказами, та виходячи із встановлених ст. 526 ЦК України загальних умов виконання зобов'язання і передбаченого ст. 629 ЦК України принципу обов'язковості договору, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості, яка утворилась станом на 26.05.2015 року, у розмірі 305 430,99 грн., з них: заборгованість за сумою кредиту - 142 652,53 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 25.11.2009 року по 26.05.2015 року 114 767,15 грн.; пеня 26 449,31 грн.; штраф за порушення обовязку дострокового повернення кредиту 1 962,00 грн.; штраф за порушення обовязку страхування 19 600,00 грн.

ПАТ „ПУМБ, як сторона, на користь якої виноситься рішення, має право в порядку ст. 88 ЦПК України на стягнення з відповідача понесених документально підтверджених судових витрат, а саме 3 054,31 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Перший Український ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства „Перший Український ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 305 430 (триста пять тисяч чотириста тридцять) грн.99 коп., судовий збір у розмірі 3 054 ( три тисячі пятдесят чотири) грн. 31 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Рибалко Н.І.