Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2755/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кривохижа В. І.
УХВАЛА

Іменем України

24.12.2015 Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючої: Кривохижі В.І.

Суддів: Белінської І.М. Чельник О.І.

при секретарі Постоєнко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Сервісного центру «Epson» про захист прав споживачів, стягнення коштів за неякісний товар, відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 13 жовтня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ОСОБА_5, ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Сервісного центру «Epson» про захист прав споживачів, стягнення коштів за неякісний товар, відшкодування моральної шкоди.

Зазначали, що 4 лютого 2015 року в магазині «Magnus» у фізичній особи - підприємця ОСОБА_4 вони придбали принтер «Epson М200СНПЧ» вартістю 6 452 грн., який при купівлі був оглянутий і зовнішніх дефектів не мав. Принтер виявився неналежної якості, його ремонт не було проведено та не зазначено причини поломки, що позбавило можливості визначитись з якістю товару, істотністю його недоліку, а відповідач відмовився повернути кошти.

Посилаючись на вказані обставини, на підставі ч.1 ст.8, ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивачі і просили розірвати договір купівлі - продажу принтера від 4 лютого 2015 року, стягнути з відповідача на їхню користь сплачені за товар кошти в сумі 6 452 грн. та 4 000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, а всього 10 452 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 13 жовтня 2015 року у задоволенні вимог відмовлено.

Суд дійшов висновку про недоведеність позивачами обставин, на які посилались як на обґрунтування вимог.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового про задоволення вимог через порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність наявним у матеріалах справи обставинам. Зазначається, зокрема, що принтер виявився неякісним, тому позивач була змушена відмовитись від нього, оскільки ремонт не було проведено і не зазначено причини поломки та відмовлено у наданні такої інформації. Крім того, відповідачем не було проведено експертизу продукції.

У запереченнях проти доводів апеляційної скарги відповідач посилався, зокрема, на те, що недоліків товару не було встановлено, оскільки неможливо зазначити причини поломки на підставі працездатності принтера. При зверненні позивача були виконані лише налаштування принтера, ніяких несправностей не було, тому необхідності для проведення експертизи товару не було. У випадку несправності товару обслуговування проводиться сервісним центром «Epson».

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, посилалась, зокрема, на те, що принтер був на обслуговуванні у сервісному центрі один раз і ніяких несправностей чи пошкоджень виявлено не було.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, яка підтримувала доводи скарги, відповідача, який заперечував проти її доводів, третьої особи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що згідно копії чека до накладної № 644728 від 4 лютого 2015 року позивачі придбали в магазині «Magnus» у фізичній особи - підприємця ОСОБА_4 принтер МФУ Epson М200 + СНПЧ вартістю 6 402 грн., який був оглянутий покупцями і зовнішніх дефектів не мав (а.с. 13).

Обгрунтовуючи підстави позову, позивачі посилались на те, що в період гарантійного строку принтер перестав працювати, у зв»язку з чим 20 лютого 2015 року позивач звернулася до магазину з усною вимогою про обмін товару або повернення коштів за неякісний принтер, після чого принтер був повернутий і працював, однак при їх зверненні з вимогою про повернення коштів за принтер 16 березня, 6, 27 квітня, 13 травня 2015 року отримували усну відмову.

13 травня 2015 року принтер був прийнятий для ремонту магазином, у зв'язку з чим 30 травня 2015 року позивач намагалася дізнатись причину поломки, однак у наданні інформації було відмовлено, у зв»язку з чим в цей же день написала заяву про повернення за принтер коштів та відмову від принтера (а.с. 14).

Із листа ФОП ОСОБА_4 від 2 червня 2015 року, направленого на ім»я позивача, вбачається, що у зв»язку з тим, що ФОП ОСОБА_4 не являється сервісним центром компанії-виробника Epson, рекомендовано позивачу з метою можливого повернення коштів згідно вимог чинного законодавства звернутися до офіційного сервісного центру Epson для проведення його технічного дослідження та встановлення факту непрацездатності приладу (а.с.15).

Із акту технічного обстеження № 1 від 02 жовтня 2015 року VCT service (ФОП ОСОБА_6В.) на замовлення ФОП ОСОБА_4 згідно акту прийому №4072 від 1 жовтня 2015 року про обстеження багатофункціонального пристрою Epson М200 S/n: S2 JY007140 вбачається, що в ході обстеження пристрій був оглянутий на ймовірні пошкодження, яких не виявлено. В ході обстеження пристрій був перевірений на відповідність виконання функцій, заявлених виробником, роздруковані тести дюз, тестова сторінка, проведений тест на сканування та копіювання (тестові сторінки додаються). Згідно висновку недоліків у роботі пристрою не виявлено ( а.с. 39-44).

Заявляючи, що повернення сплаченої за неякісний товар суми може бути здійснено лише за умови розірвання договору, позивачі обґрунтовували вимоги на підставі ч.1 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів».

За змістом ст. 708 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон) у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право вимагати розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми в розумний строк лише у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи. Споживач має право пред'явити одну із вимог, передбачених ч. 1 ст. 8 цього Закону, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною 1 цієї ж статті.

Отже, за змістом зазначеної норми підставами задоволення вимог споживача є сукупність декількох обставин, а саме: наявність істотних недоліків, виникнення зазначених недоліків з вини виробника та виникнення недоліків протягом гарантійного строку.

Пунктом 12 ст. 1 Закону встановлено, що істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Звертаючись до суду з указаним позовом, позивачі посилались на те, що придбаний ними у відповідача товар є неналежної якості, при цьому ними не надано будь-яких належних доказів, які б містили інформацію про те, що принтер, придбаний у відповідача, є товаром неналежної якості, який має істотні недоліки.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що придбаний товар має істотні недоліки, які роблять неможливим чи недопустимим його використання відповідно до його цільового призначення та які не можна усунути в розумний строк і на наявність таких доказів не посилаються і самі позивачі, клопотань про призначення експертизи ними не заявлялось.

Сам по собі факт знаходження товару у магазині чи сервісному центрі не може свідчити про наявність у нього саме істотних дефектів, що унеможливлює його подальше використання за призначенням.

Будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, на які позивачі посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, вони не надали, не містять їх і матеріали справи, а обставини, на які вони посилались, не є достатніми для висновку про наявність цивільно-правових підстав для розірвання договору купівлі-продажу принтера та стягнення коштів за товар і відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.58 ЦПК України).

Приписами ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки позивачі не довели, що придбаний ними товар неналежної якості та має істотні недоліки, які роблять неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення та які не можна усунути в розумний строк, суд першої інстанції відповідно до ст.ст.1, 8, 17, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, в тому числі і про відшкодування моральної шкоди, як похідних.

Твердження позивача щодо не проведення відповідачем експертизи продукції висновків суду не спростовує, оскільки згідно зі ст. 17 Закону за умови виникнення необхідності у визначенні причин втрати якості товару під час гарантійного строку продавець зобов'язаний провести експертизу продукції.

Таким чином, саме на споживача покладається обов'язок довести наявність істотного дефекту продукції, а тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Надані сторонами докази, в тому числі і письмові та показання свідків, оцінені судом відповідно до вимог ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України.

Тому не грунтуються на законі та є безпідставними доводи скарги, які не є істотними та не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції, вони були предметом розгляду в судовому засіданні і їм дана належна оцінка. Інші її доводи, зайве посилання на інструкцію, також не дають підстав для висновку про порушення або неправильне застосування судом норм матеріального або процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

В межах доводів апеляційної скарги підстав для скасування або зміни правильного по суті рішення суду не встановлено (стаття 308 ЦПК).

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу відхилити, а рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 13 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: