Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/196/15-ц Головуючий у 1-й інст. Рожкова О. С.
Категорія 27 Доповідач Косигіна Л. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Талько О.Б., Худякова А.М.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 липня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №014/4708/73/125388 від 26.11.2007 року в сумі 700826 грн. 89 коп., яка виникла станом на 24.12.2014 року та складається із заборгованості по:

- тілу кредиту в сумі 165618 грн. 23 коп.;

- відсотках в сумі 103431 грн. 99 коп.;

- пені в сумі 431776 грн. 67 коп.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 15 липня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" 281806 грн. 52 коп. заборгованості та 2818 грн. 06 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Апелянт зазначив, що суд безпідставно не прийняв до уваги лист Житомирської обласної дирекції ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" з якого вбачається, що Банк надає згоду на продаж автомобіля, який є заставним майном, у зв'язку з погашенням боргу по кредитному договору №014/4708/73/125388 від 26.11.2007 року. Важає, що вказаним листом Банк підтвердив відсутність заборгованості.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Встановлено, що 26.11.2007 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" (на даний час ПАТ "Райффайзен Банк Аваль") і ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №014/4708/73/125388, за умовами якого відповідач отримав у кредит 24730 доларів США для придбання автомобіля, на строк до 26.11.2014 року зі сплатою 12,95% річних (а.с. 4-6). В цей же день між сторонами погоджено та підписано графік погашення кредиту (а.с. 7).

Згідно меморіального валютного ордеру №OPZ467306 позивач отримав кошти в сумі 124886 грн. 50 коп. - еквівалент 24730 доларів США (а.с. 75).

В забезпечення виконання кредитного зобов'язання 26.11.2007 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" (на даний час ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" ) і ОСОБА_2 укладено договір застави автомобіля SKODA Octavia А5, 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_1, що був придбаний за кредитні кошти (а.с. 8). Вартість заставного майна оцінено в 138800 грн.

Згідно з умовами кредитного договору, 29.11.2007 року вищевказаний автомобіль було застраховано в страховій компанії «Княжна» (а.с. 162-165), з якою укладено комплексний договір №06/02-006783 добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), водія та пасажирів від нещасних випадків (НВ).

19.09.2008 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем SKODA Octavia А5, 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_1, рухаючись по вул. Вітрука в м. Житомирі, здійснив зіткнення з деревом, внаслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень. У звязку з цим, 02.03.2009 року ОСОБА_2 звернувся до страхової компанії з позовом про виплату страхового відшкодування, в якому зазначив, що він уклав із ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" кредитний договір на суму 24730 доларів США, за які придбав автомобіль SKODA Octavia А5 д.н. НОМЕР_1 (а.с. 154-156).

07.09.2009 року кошти в сумі 102661 грн. 10 коп. були перераховані страховою компанією на рахунок ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" для погашення кредитної заборгованості (а.с. 161).

22.10.2009 року відповідач подав до Банку заяву про надання дозволу та допомоги в реалізації заставного автомобіля (а.с. 9). У зв'язку з цим, Банк надав згоду на зняття з реєстраційного обліку автомобіля SKODA Octavia А5, 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_1, який є заставним майном, з метою його подальшої реалізації (а.с. 81).

Даний автомобіль було продано, а кошти в сумі 17605 грн. 28 коп. (2200 доларів США) 17.02.2010 року перераховано Банку в рахунок погашення заборгованості (а.с. 10).

14.11.2014 року Банк звернувся до відповідача з вимогою про дострокове погашення заборгованості в сумі 15021,49 доларів США (а.с. 14).

З розрахунку заборгованості вбачається, що борг в сумі 700826 грн. 89 коп. визначено Банком станом на 24.12.2014 року (а.с. 15-16), та складається із заборгованості:

- по тілу кредиту в сумі 165618 грн. 23 коп.;

- по відсотках в сумі 103431 грн. 99 коп.;

- за пенею в сумі 431776 грн. 67 коп.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_2 подав заяву про застосування строку позовної давності та відмову у задоволенні позову, оскільки остання сплата за кредитним договором здійснена 29.09.2009 року, а тому строк позовної давності сплив 28.09.2012 року (а.с. 80).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Зі справи вбачається, що ОСОБА_2 зобов'язувався сплачувати кредит частинами (щомісячними платежами), згідно графіку погодженого та підписаного сторонами (а.с. 7), що передбачено п. 3.3. кредитного договору.

Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Згідно правової позиції Верховного суду України в постанові від 06.11.2013р. у справі №6-116цс13 перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про застосування до даних правовідносин строку позовної давності, оскільки останній раз кошти сплачувалися 17.02.2010 року в сумі 2200 доларів США (кошти від продажу автомобіля).

Відтак, судом правильно стягнуто з відповідача заборгованість по тілу кредиту в сумі 7060,54 доларів США - еквівалент 110580 грн. 15 коп. за період з 28.01.2012 року по 24.12.2014 року (з врахуванням звернення Банку до суду з даним позовом у січні 2015 року), заборгованість по відсотках в сумі 3872,26 доларів США - еквівалент 60646 грн. 22 коп., за цей же період.

Разом з тим, судом помилково застосовано до даних правовідносин положення ч. 3 ст. 551 ЦК України щодо зменшення розміру пені з 431776 грн. 67 коп. до 110580 грн. 15 коп. Так, з розрахунку Банку вбачається, що пеня в сумі 431776 грн. 67 коп. нарахована за період з 28.12.2013 року по 24.12.2014 року. Однак, при проведенні розрахунку позивачем бралися не щомісячні платежі, визначені графіком погашення заборгованості, а загальна сума заборгованості з наростаючим підсумком, на яку була нарахована пеня.

Отже, при проведенні перерахунку розміру пені за період з 28.01.2014 року по 24.12.2014 року (в межах річного строку звернення до суду з позовом), колегією суддів встановлено, що вона складає 52904 грн. 64 коп. ((221,14 доларів США - тіло +116,31 доларів США - відсотки х 330 днів х 0,5%) + (223,58+116,31х299х0,5%) + (226,03+105,05х271х0,5%) +(229,19+116,31х240х0,5%) + (231,04+112,56х210х0,5%) + (234,09+116,31х179х0,5%) + (236,16+112,56х149х0,5%) + (238,76+116,31х118х0,5%) + (241,64+116,31х87х0,5%) + (244,04+112,56х57х0,5%) + (239,77+108,80х28х0,5%) = 3377,96 доларів США х 15,661713 = 52904 грн. 64 коп.).

Дана сума не перевищує розмір збитків, а тому підстав для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України немає.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню, у зв'язку із неправильним застосуванням норм матеріального права, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, а саме, про стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості в сумі 224131 грн. 01 коп. (110580 грн. 15 коп. борг по тілу кредиту за період з 28.01.2012 року по 24.12.2014 року, 60646 грн. 22 коп. борг за відсотками за цей же період, 52904 грн. 64 коп. - пеня за період з 28.01.2014 року по 24.12.2014 року).

Доводи апелянта про те, що він повністю розрахувався за наданий кредит, що на його думку підтверджується листом Банку про надання згоди на реалізацію заставного майна (а.с. 81), є безпідставними, спростовуються наданими позивачем: розрахунком, довідкою про рух коштів, копіями платіжних доручень та меморіальних ордерів щодо проводки сплачених відповідачем коштів (а.с. 15-16, 129-130, 146-153).

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 липня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором №014/4708/73/125388 від 26.11.2007 року в сумі 224131 грн. 01 коп. та судовий збір в сумі 2241 грн. 31 коп.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча Судді