РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі : головуючого судді Голубкової М.А.,

при секретареві Ходирєвій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з вищезгаданим позовом.

В позові зазначено, що з 27.03.1998 р. по 10.07.2012 року позивач та відповідач перебували в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану міської ради м. Запоріжжя, актовий запис № 160. ІНФОРМАЦІЯ_2 року у подружжя народилась донька ОСОБА_3, яка постійно проживає з позивачем.

Під час шлюбу позивач та відповідач на підставі договору купівлі-продажу від 02.11. 2004 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Цекеєвою І.О. за р/ № 1054, зареєстрованого 05.04.2012 року за реєстровим номером майна 5232441 Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», придбали на праві спільної сумісної власності подружжя квартиру АДРЕСА_1

Вказане житло складається з трьох кімнат: ізольованої площею 10, 7 кв.м., суміжних площею 17, 5 кв.м. та 17,1 кв.м., кухні площею 6.9 кв.м, вбиральні площею 1,1 кв.м., ванної кімнати площею 2,1 кв.м., коридору площею 9,8 кв.м., комори площею 0,7 кв.м., балкону 0,9 -0,9 кв.м.

Загальна площа квартири складає 67, 7 кв.м., житлова площа 45, 3 кв.м.

Згідно зі звітом про незалежну оцінку, дійсна вартість вказаної квартири станом на 12. 05.2015 року становить 441300 грн. При розірванні шлюбу питання про поділ спільного сумісного майна подружжя не вирішувалося. Шлюбний договір не укладався. На даний час в даному об'єкті нерухомості разом з позивачем мешкають син позивача від попереднього шлюбу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сумісна з відповідачем чотирнадцятирічна донька ОСОБА_3.

Більше п'яти років відповідач не мешкає в їх спільній квартирі, комунальні послуги сплачує позивач. Тому виникла необхідність поділу майна подружжя.

Позивач просить суд:

Поділити між нею та ОСОБА_2 придбану під час шлюбу квартиру АДРЕСА_1 м. Запоріжжі. Визнати за позивачем з урахуванням інтересів проживаючої з позивачем неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 2/3 частини квартири, а за відповідачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, 1/3 частину квартири.

В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позовних вимог.

Відповідач про день, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку: відповідно до п. 9 ст. 74 ЦПК України виклик до суду відповідача, оскільки його місце проживання (перебування), місцезнаходження не відоме, був опублікований в газеті "Запорізька Правда" № 102 від 05 вересня 2015 року.

Незважаючи на виклик до суду відповідач повторно в судове засідання не з'явився, заперечень щодо позову суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 60, 61, 70 СК України будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом встановлено, що сторони з 27.03.1998 р. перебували в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану міської ради м. Запоріжжя, актовий запис № 160. ІНФОРМАЦІЯ_2 року у подружжя народилась донька ОСОБА_3, яка постійно проживає з позивачем. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2012 року шлюб між поружжям розірвано.

Під час шлюбу подружжя на підставі договору купівлі-продажу від 02.11.2004 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Цекеєвою І.О. за р/ № 1054 придбали на праві спільної сумісної власності подружжя квартиру АДРЕСА_1

Зазначена квартира придбана за спільні кошти подружжя.

При вирішенні спору щодо поділу спільного майна поділу підлягає все майна подружжя, до складу якого включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться в інших осіб; враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

Позивачем не вказано про наявність іншого майна подружжя, крім спірного.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшення, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір часток квартири при поділі спільного сумісного майна подружжя, суд враховує, проживання з позивачем спільної доньки подружжя ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 212, 215, 215, 224, 226 ЦПК України, ст. 60 ч.1, 61 ч.1, 68 ч.1, ч.1 ст. 69, 70, 71, ч.1 ст. 72 СК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розділити сумісне майно подружжя, визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 квартири АДРЕСА_1 м. Запоріжжя, за ОСОБА_2 право власності на 1/3 квартири АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.А. Голубкова.