Справа № 199/1552/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

15 червня 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Яншиній Г.Є.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора та Дніпропетровська міська рада, про визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на 52/100 частини земельної ділянки площею 0,0760 га, що розташована в м. Дніпропетровську по вул. Обухівській, 48, в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що її бабці ОСОБА_3 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку від 22.11.2005 року та договору про визначення часток у спільній сумісній власності на земельну ділянку від 11.01.2011 року належить 52/100 частини земельної ділянки площею 0,0760 га, що розташована в м. Дніпропетровську по вул. Обухівській, 48. Інші 48/100 частин вказаної земельної ділянки площею 0,0365 га належать ОСОБА_4 на підставі державного акту від 02.03.2012 року.

За життя ОСОБА_3 не оформила окремий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0395 га. по вул. Обухівській, 48 у м. Дніпропетровську.

Домоволодіння №48 по вул. Обухівській у м. Дніпропетровську на праві часткової власності належить: 1/2 частина батьку позивачки ОСОБА_2 на підставі договору довічного утримання від 02.03.2005 року, інша 1/2 частина - ОСОБА_4.

ОСОБА_3 померла 11.06.2013 року, актовий запис №907 від 12.06.2013 року. Після її смерті відкрилась спадщина на 52/100 частини земельної ділянки площею 0,0760 га, що розташована в м. Дніпропетровську по вул. Обухівській, 48. За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 03.08.2012 року, яким все належне майно заповідала позивачці ОСОБА_1.

Позивачка прийняла спадщину, звернувшись у встановлений строк із заявою до нотаріальної контори, однак нотаріус постановою від 14.02.2015 року відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, оскільки спадкодавець за життя не отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0395 га. по вул. Обухівській, 48 у м. Дніпропетровську. Інший спадкоємець відповідач по справі ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини після смерті матері ОСОБА_3.

У звязку з необхідністю оформлення після смерті бабки ОСОБА_3 правовстановлюючого документу на земельну ділянку, та враховуючи, що позивачка належним чином прийняла спадщину після її смерті, тому просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3, яка померла 11.06.2013 року, на 52/100 частини земельної ділянки площею 0,0760 га по вул. Обухівській, 48 у м. Дніпропетровську, кадастровий номер :01:038:0007.

Представник позивачки у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, якою підтримав позовні вимоги у повному обсязі, справу просив слухати за його відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з'явися, проти позову не заперечував, просив справу слухати у його відсутність, про що надав письмову заяву.

Представник третьої особи Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, якою просив справу слухати у його відсутність, рішення постановити відповідно до вимог чинного законодавства, також третьою особою за вимогою суду були надані матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_3.

Представник третьої особи Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали цивільної та спадкової справ, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є рідною донькою відповідача ОСОБА_2, та відповідно рідною онукою ОСОБА_3.

ОСОБА_3 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку від 22.11.2005 року та договору про визначення часток у спільній сумісній власності на земельну ділянку від 11.01.2011 року належить 52/100 частини земельної ділянки площею 0,0760 га, що розташована в м. Дніпропетровську по вул. Обухівській, 48. Інші 48/100 частин вказаної земельної ділянки площею 0,0365 га належать ОСОБА_4 на підставі державного акту від 02.03.2012 року.

Після укладення договору про визначення часток у спільній сумісній власності на земельну ділянку від 11.01.2011 року ОСОБА_3 не оформила окремий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0395 га. по вул. Обухівській, 48 у м. Дніпропетровську.

Домоволодіння №48 по вул. Обухівській у м. Дніпропетровську на праві часткової власності належить: 1/2 частина батьку позивачки ОСОБА_2 на підставі договору довічного утримання від 02.03.2005 року, інша 1/2 частина - ОСОБА_4.

ОСОБА_3 померла 11.06.2013 року, актовий запис №907 від 12.06.2013 року. Після її смерті відкрилась спадщина на 52/100 частини земельної ділянки площею 0,0760 га, що розташована в м. Дніпропетровську по вул. Обухівській, 48. За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 03.08.2012 року, яким все належне майно заповідала позивачці ОСОБА_1.

Позивачка прийняла спадщину, звернувшись у встановлений строк із заявою до нотаріальної контори, однак нотаріус постановою від 14.02.2015 року відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, оскільки спадкодавець за життя не отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0395 га. по вул. Обухівській, 48 у м. Дніпропетровську. Інший спадкоємець відповідач по справі ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини після смерті матері ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту реєстрації цього права.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням його цільового призначення, та враховуючи, що позивачка належним чином прийняла спадщину, тому суд вважає визнати за ОСОБА_1 право власності на 52/100 частини земельної ділянки площею 0,0760 га по вул. Обухівській, 48 у м. Дніпропетровську, кадастровий номер :01:038:0007, в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3, яка померла 11.06.2013 року.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 74, 114, 208, 213, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на 52/100 частини земельної ділянки площею 0,0760 га по вул. Обухівській, 48 у м. Дніпропетровську, кадастровий номер :01:038:0007, в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3, яка померла 11.06.2013 року.

Про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано заяву протягом десяти днів з дня оголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: