Справа № 404/9522/14-ц
Номер провадження 2/404/515/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Галагана О.В.,

при секретарі Голенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом Кіровоградської обласної лікарні до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Кіровоградської обласної лікарні звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2, по якій просить стягнути солідарно з відповідачів грошові кошти в порядку регресу у сумі 329126,69 грн. та сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19 листопада 2007 р. ОСОБА_3 за направленням Кіровоградської обласної стоматологічної поліклініки поступила до хірургічного стоматологічного відділення Кіровоградської обласної лікарні зі скаргами на біль в області 2-х зубів. Лікуючим лікарем їй було призначено лікаря-стоматолога-хірурга ОСОБА_1.

22 листопада 2007 року завідуючим відділенням ОСОБА_2, з асистуванням лікуючого лікаря ОСОБА_1 С А., ОСОБА_3 виконано операцію-ревізію, та розкриття інфільтрату. 26 листопада 2007 року о 04 годині 45 хвилин настала смерть ОСОБА_3, безпосередньою причиною якої є: сепсис, передній гнійний медіастит, одонтогенна флегмона дна порожнини рота, супутньою причиною смерті є - хондродисплазія суглобів.

Смерть ОСОБА_3 26 листопада 2007 р. о 4 годині 45 хвилин була обумовлена не тяжкістю захворювання, а недоліками в наданні медичної допомоги і до цього призвело неналежне виконання своїх професійних обов'язків внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення з боку відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_1, тобто внаслідок вчинення цими особами злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Зазначені обставини встановлені судовими рішеннями в кримінальній справі № 1- 2/2011 Компаніївського районного суду Кіровоградської області, а саме Постановою Компаніївського районного суду Кіровоградської області по справі № 1-2/2011 від 18 листопада 2011 року про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 1 ст. 140 КК України у зв'язку з амністією, на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію» № 660-VI від 12.12.2008 року та Постановою Компаніївського районного суду Кіровоградської області по справі № 1- 2/2011 від 18 листопада 2011 року про звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 1 ст.140 Кримінального кодексу України (далі - КК України) у зв'язку закінченням строків давності, яка була залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 17 квітня 2012 року по справі № 11/1190/390/12 були (детально досліджені докази по кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_2, ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст. 140 КК України, встановлено усі обставини скоєних ОСОБА_2 та ОСОБА_1 злочину, доведено вину останніх у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Як наслідок, близькі родичі померлої ОСОБА_3, а саме: мати - ОСОБА_4, батько - ОСОБА_5 та неповнолітній син - ОСОБА_6 звернулися до суду з цивільним позовом про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої смертю фізичної особи.

Оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на момент заподіяння шкоди перебували у трудових відносинах з Кіровоградською обласною лікарнею, Ленінський районний суд м. Кіровограда у відповідності до ст. 1172 Цивільного кодексу України стягнув кошти на відшкодування шкоди з Кіровоградської обласної лікарні. На даний час відповідачі також працюють в обласній лікарні.

Так, 23 грудня 2013 року Ленінський районний суд м. Кіровограда постановив рішення по справі № 1111/5301/12 за позовом ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_5 до Кіровоградської обласної лікарні управління охорони здоров'я Кіровоградської обласної державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_1, Управління охорони здоров'я Кіровоградської обласної державної адміністрації про стягнення моральної та матеріальної шкоди з Кіровоградської обласної лікарні (1326176,00 грн. моральної шкоди та 62741 грн. матеріальної шкоди).

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 19.03.2014 року у цивільній справі № 22-ц/781/768/14 змінено рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.12.2013 року у цивільній справі № 1111/5301/12 за позовом ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_5 до Кіровоградської обласної лікарні управління охорони здоров'я Кіровоградської обласної державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_1, Управління охорони здоров'я Кіровоградської обласної державної адміністрації про стягнення моральної та матеріальної шкоди. Колегія суддів стягнула з Кіровоградської обласної лікарні на користь позивачів моральну та матеріальну шкоду, судовий збір на користь держави у загальній сумі 329 126,69 грн.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 травня 2014 року Кіровоградській обласній лікарні відмовлено у відкритті касаційного провадження на вищезазначені рішення суду у зв'язку з відсутністю підстав які дають висновки про незаконність та необґрунтованість оскаржуваних рішень.

Починаючи з 08 травня 2014 року та до 06 серпня 2014 року Кіровоградська обласна лікарня повністю перерахувала стягувачу вищезазначені кошти.

За вказаних обставин Кіровоградська обласна лікарня звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 коштів у порядку регресу.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідачі в судовому засіданні озвучили майже однакові письмові заперечення та доповнення до заперечень на позов, позовні вимоги визнали частково, просили суд прийняти до уваги їх майнову неспроможність в повному обсязі компенсувати завдану шкоду та з урахуванням конкретних фактичних обставин справи, за яких відповідачі не бажали настання смерті хворої ОСОБА_7 та зробили усе можливе з надання їй належної лікарської допомоги, їх важкого матеріального становища, стану здоров'я, позитивної характеристики за місцем роботи, наданої позивачем, та з урахуванням того, що злочин вчинено з необережності та без корисливого умислу, що заявлена потерпілими майнова та моральна шкода була стягнута із установи, з якою вони перебували у трудових правовідносинах, щирого каяття та усвідомлення вчиненого, просили значно зменшити розмір шкоди та сягнути з кожного по 16456,33 грн.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Компаніївського районного суду Кіровоградської області по справі № 1-2/2011 від 18 листопада 2011 року ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 1 ст. 140 КК України у зв'язку з амністією, на підставі п. «г» ст.1 Закону України „Про амністію" №660 -VI від 12.12.2008 року. Кримінальну справу відносно ОСОБА_2 закрито /а.с. 22-23/.

Постановою Компаніївського районного суду Кіровоградської області по справі № 1-2/2011 від 12 грудня 2011 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 17 квітня 2012 року, ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 1 ст. 140 КК України у зв»язку з закінченням строків давності. Кримінальну справу відносно ОСОБА_1 закрито /а.с. 24-27/.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 грудня 2013 року позов ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_5 до Кіровоградської обласної лікарні управління охорони здоров»я Кіровоградської обласної державної адміністрації, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_1, Управління охорони здоров»я Кіровоградської обласної державної адміністрації про стягнення моральної та матеріальної шкоди задоволено частково. Стягнуто з Кіровоградської обласної лікарні управління охорони здоров»я Кіровоградської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 500 000 грн., на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 526 176 грн., на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 300 000 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 62741 грн. /а.с. 28-31/.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 19.03.2014 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 грудня 2013 року змінено. Стягнуто з Кіровоградської обласної лікарні управління охорони здоров»я Кіровоградської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 100 000 грн. та 1283,14 грн. витрат, понесених за проведення психологічної експертизи; на користь ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди 120 000 грн.; на користь ОСОБА_5 у відшкодування моральної шкоди 80 000 грн. та матеріальної шкоди 26527, 83 грн., 500 грн. витрат на правову допомогу, а також 306, 85 грн. витрат, понесених за проведення психологічної експертизи /а.с. 32-37/.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 травня 2014 року відмовлено Кіровоградській обласній лікарні у відкритті касаційного провадження /а.с. 38/.

Згідно копій платіжних доручень за період з 08 травня 2014 року по 06 серпня 2014 року позивач перерахував стягнуті рішенням суду кошти в розмірі 329 126, 69 грн. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 /а.с. 9-21/.

Згідно ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли, зокрема, шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

Суд вважає, що у справі доведено належними і допустимими доказами завдання шкоди позивачеві через переслідуване у кримінальному порядку діяння винних відповідачів, пов'язане з невиконанням та неналежним виконанням ними своїх трудових обов'язків, що стало підставою для виплати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяної шкоди.

Так, частиною 5 статті 135-3 КЗпП України встановлено, що розмір підлягаючої покриттю шкоди, заподіяної з вини кількох працівників, визначається для кожного з них з урахуванням ступеня вини, виду і межі матеріальної відповідальності.

Згідно п. 16 Постанови пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками", що розмір шкоди, заподіяної з вини кількох працівників, визначається для кожного з них з урахуванням ступеня вини, виду і меж матеріальної відповідальності. Солідарна матеріальна відповідальність застосовується лише за умови, якщо судом встановлено, що шкода підприємству, установі, організації заподіяна спільними умисними діями кількох працівників або працівника та інших осіб. У порядку цивільного судочинства суд вправі зобов'язати цих осіб відшкодувати шкоду солідарно, якщо при постановленні обвинувального вироку цивільний позов був залишений без розгляду або коли вирок в частині цивільного позову скасовано і справа в цій частині направлена на новий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.137 КЗпП України суд може зменшити розмір покриття шкоди, заподіяної працівником, залежно від його майнового стану, за винятком випадків, коли шкода заподіяна злочинними діями працівника, вчиненими з корисливою метою.

Оскільки при розгляді кримінальної справи, порушеної ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не встановлено, що їх злочинні дії було вчинено з корисливою метою, наявна можливість зменшення судом розміру покриття шкоди.

Згідно наданих відповідачами документів, ОСОБА_2 працював лікарем поліклініки у Кіровоградській обласній лікарні; загальна сума доходу за період з квітня 2014 року по березень 2015 року становить 19599,33 грн.; є пенсіонером, отримує пенсію у розмірі 3356, 99 грн. на місяць; має ряд захворювань, проживає разом з дружиною-пенсіонеркою. 17 квітня 2015 року відповідача було звільнено із займаної посади у зв»язку із виходом на пенсію.

ОСОБА_1 працює в Кіровоградській обласній лікарні, сума її доходу за період з вересня 2014 року по квітень 2015 року складає 31201, 71 грн., має ряд захворювань.

Таким чином, враховуючи матеріальне становище відповідачів, ступінь вини кожного з відповідачів, решту доводів викладених письмово щодо зменшення розміру суми відшкодування, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідачів відшкодування шкоди у порядку регресу в розмірі по 16 500 грн. з кожного.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідачів.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Кіровоградської обласної лікарні до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кіровоградської обласної лікарні відшкодування шкоди у порядку регресу в розмірі 16 500 грн. та судовий збір у розмірі 165 грн. 39 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Кіровоградської обласної лікарні відшкодування шкоди у порядку регресу в розмірі 16 500 грн. та судовий збір у розмірі 165 грн. 39 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського О. В. Галаган

районного суду

м.Кіровограда