Справа №705/2159/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2015 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Кімстачова О.С.

з участю:

секретарів судового засідання Крочака Н.М., Сенчук О.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умані Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Уманський міський відділ ДВС Уманського МРУЮ Черкаської області, про звільнення від сплати заборгованості по аліментах,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Уманський МВ ДВС Уманського МРУЮ Черкаської області, про звільнення від сплати заборгованості по аліментам на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 26.01.2009 по 09.04.2012.

Позовні вимоги обґрунтовує посиланням на такі обставини. 21.07.2007 він і відповідач зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. На початку 2009 року вони припинили спільне проживання. Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 10.02.2009 стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів на утримання сина ОСОБА_6 та 300 гривень щомісячно на утримання ОСОБА_2 Після винесення рішення суду вони з дружиною помирилися та відновили проживання однією сім'єю. Сімейне життя в них налагодилось та він у повному обсязі утримував сім'ю. 09.04.2012 їх шлюбні стосунки було припинено та відповідач з сином переїхала до іншого місця проживання. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.05.2012 шлюб між ними було розірвано. Після розлучення він самостійно сплачував аліменти, але коли влаштувався на роботу, то йому стало відомо, що із його заробітної плати бухгалтерією підприємства проводяться відрахування на сплату заборгованості за період від дня винесення рішення про стягнення з нього аліментів. Вважає стягнення вказаної заборгованості по аліментам неправомірною, оскільки він утримував дитину та відповідача під час проживання однією сім'єю, що є обставиною, на підставі якої його судом може бути звільнено від сплати аліментів. Крім того, на цей час на його утриманні знаходяться троє малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Враховуючи зазначені обставини та той факт, що відповідач протягом часу, коли вони проживали у шлюбі, не зверталася з претензією про стягнення заборгованості, перебувала разом із сином на його утриманні, тому позивач змушений звернутись до суду з позовом про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам за період з 26.01.2009 по 09.04.2012.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, довірив представляти свої інтереси в суді представнику за довіреністю ОСОБА_1

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_4 підтримала, просила суд задовольнити позов із підстав, викладених у позовній заяві. Додатково зазначила, що відповідач з 26.01.2009 до кінця березня 2012 року не пред'являла без поважної причини виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_4, що відповідно до ч. 3 ст. 1978 СК України також є підставою для звільнення боржника від сплати заборгованості. Вважала, що наявні визначені законом підстави для звільнення ОСОБА_4 від сплати заборгованості по аліментам за період з 26.01.2009 по 30.03.2012, оскільки вона виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання відповідачем.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що вони дійсно з 2009 по 2012 роки фактично проживали разом з позивачем ОСОБА_4, шлюб між ними тоді не був розірваний. Місцем їх проживання в різний проміжок часу були: АДРЕСА_1 - будинок її батьків, більшість часу; а потім нетривалий час жили в с. Полянецьке та с. Громи. Але позивач міг місяць-два не приходити додому та проживати окремо. За той час він не працював, ні сім'ю, ні сина не утримував, продав належне їй майно - золоті вироби, цеглу. Вона працювала неофіційно, сама утримувала дитину, отримувала соціальну допомогу на дитину, та їй допомагала бабуся ОСОБА_7, її батьки. Позивач не перешкоджав їй подати виконавчий лист про стягнення з нього аліментів у зазначений період; обіцяв допомагати їй, платити добровільно аліменти, але не платив.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову і просив відмовити у позові повністю через їх необґрунтованість.

Свідок ОСОБА_8, заявлена позивачем, у судовому засіданні показала, що не є родичем сторін, але знає родину ОСОБА_4 давно, бо мати позивача є її кумою. Відповідача ОСОБА_2 знає з часу як вона вийшла заміж за позивача. Їх сім'я проживала спочатку в с. Ропотуха, а потім в с. Полянецьке. ОСОБА_9 сиділа вдома, виховувала сина, а ОСОБА_4 таксував. Після того, як ОСОБА_5 підріс, вони купили свині - торгували м'ясом, тримали господарство. На скільки їй відомо, то у 2009-2012 роках сторони жили разом, мали спільний бюджет, мати ОСОБА_10 допомагала їх сім'ї. Хто скільки з них заробляв не знає.

Свідок ОСОБА_11, заявлена позивачем, у судовому засіданні показала, що знає родину ОСОБА_2 через близьку подругу - матір ОСОБА_4 - ОСОБА_12. Сторони проживали у 2009-2012 роках разом як сім'я. У той період був час, що вони займалися продажем м'яса, що ОСОБА_4 таксував. Хто і скільки зі сторін заробляв, чи як ОСОБА_12 давала гроші ОСОБА_4 вона не бачила.

Свідок ОСОБА_13, заявлена відповідачем, в судовому засіданні показала, що є бабою відповідача ОСОБА_2. З позивачем знайома з 2008 року. Її внучка з сім'єю проживала коло неї в с. Ропотуха, а також в с. Полянецькому. Батьки ОСОБА_9 та вона купувала їм меблі. У 2009-2012 роках сторони проживали разом. ОСОБА_9 отримувала державну допомогу при народженні дитини, яку ОСОБА_4 витратив. Вони деякий час утримували та продавали свиней, ОСОБА_4 місяців з чотири таксував. ОСОБА_14 продав майно, належне ОСОБА_2, а отримані гроші на сім'ю не витрачав. Дитина весь час була з ОСОБА_2, фактично на її утриманні. Вона часто купувала продукти ОСОБА_2 з дитиною. ОСОБА_15 взяв гроші на придбання трьох поросят, не знає. Вона не чула, щоб ОСОБА_15 десь працевлаштовувався після припинення таксування. ОСОБА_9 сама забезпечувала свого сина, ОСОБА_15 їй в цьому не допомагав.

Свідок ОСОБА_16, заявлена відповідачем, в судовому засіданні показала, що позивач ОСОБА_4 є її сином, а відповідач ОСОБА_2 її колишня невістка. У 2009 році у сім'ї її сина був конфлікт, та її невістка подала позови до суду про стягнення з її сина аліментів на дитину і про розлучення, яку згодом забрала. Після їх сварки на початку 2009 року ОСОБА_2 2-3 тижні жила окремо від ОСОБА_4 в с. Ропотуха, а потім вернулася назад. Сторони жили разом з 2009 року до весни 2012 року. У цей час вона з чоловіком допомагала грошима цій сім'ї, дарувала їм одяг, привозила продукти та баба ОСОБА_2 теж надавала допомогу їм як могла. Заробіток в ОСОБА_4 був, хоч офіційно він ніде не працював . Під час їх спільного проживання ОСОБА_4 у 2010, 2011 роках на земельній ділянці вирощував, з допомогою її сім'ї, помідори, які ОСОБА_2 продавала; до цього свиней вирощували і продавали; також ОСОБА_4 з 2011 року таксував понад рік.

Свідок ОСОБА_20, заявлена відповідачем, в судовому засіданні показала, що ОСОБА_2 була її однокласницею та сусідкою, коли проживала в с. Ропотуха, Уманського району. Знає, як вона з ОСОБА_4 жили в її баби в селі, це з 2009 року по 2011 рік. Коштів на життя їм не вистачало, ОСОБА_2 завжди шукала, де б заробити грошей. Утримувати сім'ю їй допомагали її мати, тітка. ОСОБА_10 десь підзаробляв, але де саме він працював не знає. Грошей, які заробляла ОСОБА_2 не вистачало на життя, тому їй допомагали її родичі.

Представник третьої особи Уманського МВ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції, в судове засідання не з'явився, подав суду документи виконавчого провадження № 31893508 (постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 30.03.2012) щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-77-2009, виданого 04.03.2009 Христинівським районним судом Черкаської області, про стягнення аліментів на дитину з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 для їх дослідження в суді.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши документи, подані позивачами в якості письмових доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, документи виконавчого провадження № 1001/9 (у ЄДРВП № 31893508), суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.07.2007. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.05.2012 шлюб між ними було розірвано.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, який на цей час проживає з відповідачем ОСОБА_2 та перебуває на її утриманні.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 10.02.2009, на підставі якого 04.03.2009 виданий виконавчий лист № 2-77/2009, з ОСОБА_4 стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.01.2009 і до досягнення дитиною повноліття.

Після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, сторони у 2009 по квітень 2012 року проживали разом як сім'я, вели спільне господарство, що вони визнають, та підтверджується показами свідків, наданими в судовому засіданні. Доказів, які б достовірно підтверджували розмір та джерело доходів сім'ї ОСОБА_4 і напрямки їх витрачання, сторони суду не надали.

Згідно з документами виконавчого провадження № 1001/9 (у ЄДРВП № 31893508) (а.с. 48-56) відповідач ОСОБА_2 звернулась до Уманського МВ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області 27.03.2012 із заявою про прийняття на виконання виконавчого листа № 2-77 від 2009 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_4 для примусового виконання, так як боржник рішення суду в добровільному порядку не виконує.

Постановою державного виконавця Уманського МВ ДВС від 30.03.2012 було відкрите виконавче провадження № 31893508 з примусового виконання виконавчого листа № 2-77-2009.

Враховуючи наявні у Довідці про розрахунок заборгованості по сплаті аліментів від 07.06.2012 (а.с. 53-54) відомості боржник ОСОБА_4 з 26.01.2009 по 27.03.2012 має заборгованість по сплаті аліментів у загальній сумі 15 713,16 гривень: 16 880,26 грн. (заборгованість з 26.01.2009 по травень 2012 року) - 87,10 грн. (заборгованість з 27.03.2012 по 31.03.2012) - 1 080,00 грн. (заборгованість за квітень і травень 2012 року).

07.06.2012 державний виконавець Уманського МВ ДВС виніс постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з направленням за належністю виконавчого листа (а.с.55).

Відповідно до звіту про здійснення відрахувань по Уманській філії ПрАТ «Райз-Максимко» від 28.01.2015 за листопад та грудень 2014 року з ОСОБА_4 було стягнуто по 50 % нарахованої заробітної плати на погашення суми заборгованості по сплаті аліментів (а.с.23).

Як визнала відповідач ОСОБА_2, позивач не перешкоджав їй подати виконавчий лист про стягнення з нього аліментів на сина в період з дня його отримання по 27.03.2012; обставин, які б були суттєвими і об'єктивно перешкодили їй подати виконавчий лист до виконавчої служби, не було.

На цей час на утриманні позивача знаходиться ще двоє малолітніх дітей: син ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_6, та дочка ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_7, що проживають з позивачем. Вказане підтверджується довідкою № 179 від 03.04.2015, видано Квартальним комітетом №8 (а.с.6).

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч.3 ст. 197. СК України суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти.

Враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини справи, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 без поважних причин не пред'являла виконавчий лист до виконання понад три роки в період з 26.01.2009 до 27.03.2012, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в частині звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам за цей період у загальній сумі 15 713,16 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує понесені останнім і документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 242,26 грн.

Керуючись статтями 3, 4, 10, 11, 15, 31, 57-61, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_4 від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, за період з 26.01.2009 до 27.03.2012, в загальній сумі 15 713 (п'ятнадцять тисяч сімсот тринадцять) гривень 16 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 242 (двісті сорок дві) гривні 26 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. С. Кімстачов