Справа № 203/7870/14-ц
Провадження № 2/0203/301/2015
УХВАЛА

25 грудня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.

при секретарі Мощевій І.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представників відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську клопотання представника публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ОСОБА_3, про призначення почеркознавчої експертизи,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 предявила через суду позов до П?ятої державної нотаріальної контори, ПАТ КБ «ПриватБанк» на предмет захисту своїх спадкових прав після матері ОСОБА_5, померлої 05 травня 2013 року, на грошові кошти згідно договору про поточний депозитний вклад № від 02 квітня 1993 року, за умовами якого внесено було 50000,00 карбованців та 27 липня 1993 року 40000,00 карбованців, проте нотаріусом П?ятої ДДНК не видано свідоцтво про право на спадщину в цій частині, а ПАТ КБ «ПриватБанк» не зважаючи на заповідальне розпорядження на ім?я позивача також не видало грошових коштів за договором, тому позивач просила суд визнати бездіяльність нотаріуса Пятої державної нотаріальної контори в частині неналежного виконання нотаріальних дій при оформленні частки спадку неправомірною; стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» грошову суму в розмірі 6 163 355 955,25 грн.

В судовому засіданні представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 клопотала про призначення почеркознавчої експертизи на предмет визначення справжньості підпису голови правління КБ «Приватбанк» ОСОБА_6 у депозитному договорі від 02 квітня 1993 року №, оскільки другий примірник вказаного договору в банку не зберігся у зв?язку з давністю його укладення, тому на вирішення експертів Київського НДІСЕ просила поставити питання: ким був виконаний підпис в оригіналі договору банківського вкладу № від 02 квітня 1993 року: головою правління КБ «Приватбанк» ОСОБА_6 чи іншою особою?, а також витребувати у ПАТ КБ «ПриватБанк» вільні зразки підпису голови правління КБ «Приватбанк» ОСОБА_6 строком виконання 1993-1995 років.

Представник позивача заперечувала проти задоволення клопотання тим, що дійсність депозитного договору наразі не оспорюється у даній справі, грошові кошти за ним внесені, оригінали платіжних документів про це представлені суду, як і оригінал договору від 02 квітня 1993 року, а також умови договору більш ніж 20 років виконувались банком, тому встановлення обставин підписання договору представником банку не має значення для справи у зв?язку з чим просила у задоволенні клопотання відмовити.

Відповідач П?ята дніпропетровська державна нотаріальна контора, третя особа ОСОБА_7, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання представників не направили, про причини неявки суд не повідомили та про відкладення розгляду справи не клопотали.

Суд, вислухавши думку представників сторін, розглянувши клопотання, приходить до наступних висновків.

За ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виник спір.

Часинами 1, 2 ст. 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи та ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, зважаючи на предмет та підстави заявленого ОСОБА_4 позову, а також на те, що відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» дійсність договору депозитного вкладу від 02 квітня 1993 року не оспорюється, відповідні вимоги ніколи не заявлялися, зокрема, в рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_4, і відповідно, вказані обставини не входять до предмету доказування у даній справі, приходить до висновку, що визначення дійсності підпису уповноваженої особи банку в оригіналі договору депозитного вкладу від 02 квітня 1993 року не є обставинами, які підлягають доказуванню у справі згідно ст.60 ЦПК України, а також обставинами, якими відповідач обгрунтовує свої заперечення, у зв?язку з чим підстави призначати експертизу відповідному експерту зі спеціальними знаннями в судовому порядку відсутні, а в задоволенні клопотання належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 143, 144, 202, 208, 209, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_3 представнику публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк, в задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», П?ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори, третя особа ОСОБА_7, про визнання неправомірною бездіяльності нотаріуса, визнання незаконним закриття рахунків та стягнення сум по успадкованим грошовим вкладам.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню по справі.

Суддя О.В. Колесніченко