Провадження № 2/742/1582/15
Єдиний унікальний № 742/3597/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Білокур В.І.,

при секретарі Сірій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зазначивши, що 21 жовтня 1995 року між ними був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Прилуцького МВК. Від подружнього життя сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне життя між подружжям припинено з червня 2015 року і на примирення позивачка не згодна. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливими і суперечать інтересам позивачки. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, категорично наполягала на розлученні.

Відповідач не заперечував проти задоволення позову

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

згідно з свідоцтвом про одруження вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Прилуцького МВК 21 жовтня 1995 року, про що зроблено запис за № 532 (а. с. 3).

У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу та пояснила, що примирення не відбудеться.

За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та зважаючи на те, що позивачка наполягає на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки позивачка довела в судовому засіданні, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити «ОСОБА_1».

На підставі ст.ст. 110, 112, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 218, 235, 294 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Прилуцького МВК 21 жовтня 1995 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) , актовий запис № 532.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище « ОСОБА_1».

Шлюб вважати припиненим в день набрання даним рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Білокур