Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 2-49/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2010 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

при секретарі судового засідання Вєтошкіної Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську Миколаївської області цивільну справу за позовом закритого акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (далі ЗАТ «УТСК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення коштів, сплачених в рахунок відшкодування шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою (далі ДТП),

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення грошових коштів, сплачених в рахунок відшкодування шкоди в сумі 36457 грн. 50 коп., в якому зазначав наступне.

10 листопада 2007 року в м. Києві відбулася ДТП за участю пяти транспортних засобів, а саме:

1) автомобіля НОМЕР_1, який належав товариству з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Зернопродукт», і яким керував

ОСОБА_3,

2) автомобіля НОМЕР_2, який належав та був керований ОСОБА_1,

3) автомобіля НОМЕР_3, який належав ОСОБА_4, та яким керував ОСОБА_2,

4) автомобіля НОМЕР_4, яким керував ОСОБА_5,

5) автомобіля НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_6 Внаслідок ДТП автомобілю «Daewoo Lanos» було завдано технічних пошкоджень.

Постановами Святошинського районного суду м. Києва від 11 та 12 грудня 2007 року було встановлено вину відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні ДТП. Інші Два учасники ДТП шкоди автомобілю «Daewoo Lanos» не завдали.

Посилаючись на те, що на підставі договору страхування від 24 вересня 2007 року, укладеного між позивачем та власником автомобіля «Daewoo Lanos» - ТОВ «Зернопродукт», позивачем було відшкодовано причинену матеріальну шкоду в загальній сумі 36457 грн. 50 коп., тому просило їх стягнути на свою користь з винуватців ДТП, тобто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1

В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду клопотання з проханням розглядати справу без його участі, позов підтримав та просив задовольнити.

На судове засідання відповідачі не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд вбачає можливим здійснити судовий розгляд справи за відсутності відповідачів та позивача, оскільки матеріалів справи достатньо для її вирішення по суті.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом було встановлено, що 24 вересня 2007 року між позивачем та ТОВ «Зернопородукт» був укладений договір добровільного страхування належного останньому транспортного засобу автомобіля марки «Daewoo Lanos», р.н. АІ 3285 АВІ (далі застрахований автомобіль).

10 листопада 2007 року в м. Києві відбулася ДТП за участю пяти транспортних засобів, під час якої застрахований автомобіль зіткнувся з автомобілем НОМЕР_2, який належав та був керований ОСОБА_1, та автомобіля НОМЕР_3, який належав Гейко А та яким керував ОСОБА_2

Постановами Святошинського районного суду м. Києва від 11 та 12 грудня 2007 року було встановлено вину відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні ДТП і їх було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Інші два учасники ДТП шкоди застрахованому автомобілю не завдали.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

В подальшому, 15 лютого 2008 року було складено звіт № 294 експертного автотоварознавчого дослідження, згідно з яким застрахований автомобіль не підлягає відновленню, а вартість завданого збитку дорівнює ринковій вартості автомобіля на момент ДТП, тобто 36627 грн. 09 коп.

3 листопада 2008 року позивач платіжним дорученням № 1391 перерахував

ТОВ «Зенопродукт» страхове відшкодування згідно з договором страхування, яке склало 36 457 грн. 50 коп.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Положення ч. 1 ст. 1166 ЦК України вказують на те, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, повинна бути відшкодована винною особою в повному обсязі.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За такого, враховуючи те, що позивач відшкодував ТОВ «Зернопродукт» за договором страхування причинену матеріальну шкоду, то він має право вимоги до особи (осіб), відповідальної за завдані збитки. Тобто вимога позивача до відповідачів є обгрунтованою і з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача в рівних частках сума, відшкодована ним за завданий збиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 130, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов закритого акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення коштів в рахунок відшкодування шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою задовольнити повністю.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь закритого акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 36457 (тридцять шість тисяч чотириста пятдесят сім) грн. 50 коп., по 18228 (вісімнадцять тисяч двісті двадцять вісім) грн. 75 коп. з кожного.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь закритого акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» понесені судові витрати: судовий збір в сумі 366 (триста шістдесят шість) грн. 27 коп., по 183 (сто вісімдесят три) грн. 14 коп. з кожного, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250 (двісті пятдесят) грн., по 125 (сто двадцять пять) грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя