Справа № 536/1582/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Клименко С.М.

за участю секретаря Кірікової В.С.

позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування завданої моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування завданої моральної шкоди.

Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідач ОСОБА_3 через мережу Інтернет на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1, власником якого є відповідач ОСОБА_5 розмістив в статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» інформацію, яка не відповідає дійсності і порушує його законні особисті немайнові права. Поширена інформація, зазначає позивач, є неправдивою, викладена в зневажливій формі щодо його професійної діяльності як працівника податкової міліції, його родини, умов проживання, особистих навичок та вмінь. Так, у вказаній публікації від імені мешканця Кременчуцького району, який займається підприємницькою діяльністю, вказано, що 07 серпня 2013 року працівниками податкової міліції проведено обшук в належному йому приватному будинку з порушенням чинного законодавства, оскільки працівниками податкової міліції без попередження було зрізано металеві грати, розбито вікно в будинку, що організатором та найбільш активним учасником обшуку був працівник податкової міліції ОСОБА_1, який намагався йому помститися за відмову заплатити кошти в сумі 30 000 грн. за не перешкоджання підприємницькій діяльності та було вказане його прізвище, ім'я, по-батькові, номер, серія посвідчення працівника податкової міліції Кременчуцької ОДПІ, марка та державний номер автомобіля, адреса його проживання та склад сім'ї.

Вважає, що інформація поширена відповідачем ОСОБА_3 на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1, власником якого є відповідач ОСОБА_5, в статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» є такою, що не відповідає дійсності, порочить його честь, гідність і ділову репутацію.

Просив суд ухвалити рішення, яким визнати відомості викладені в статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» поширені через мережу Інтернет на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1, власником якого є відповідач ОСОБА_5 такими, що не відповідають дійсності, порочать його честь, гідність і ділову репутацію та зобов'язати відповідача ОСОБА_3 спростувати протягом тижня з дня набрання рішенням суду законної сили недостовірну інформацію щодо нього шляхом опублікування на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 інформації наступного змісту: «Спростування! Шановні користувачі! Автор статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» спростовує недостовірну інформацію поширену ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо діяльності ОСОБА_1 та визнає неправдивість та неправомірність поширення такої інформації». Відповідача ОСОБА_5 просив суд зобов'язати видалити вказану статтю з сайту.

Крім того вважає, що відповідач ОСОБА_3 повинен сплатити йому моральну шкоду в сумі 6000 грн. і судові витрати по сплаті судового збору та витрат на юридичні послуги в сумі 700 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 позов підтримали та просили задовольнити, про обставини та підстави якого пояснили так, як це викладено в заяві.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали та в його задоволенні просили відмовити і відповідач ОСОБА_3 пояснив, що про статтю йому стало відомо від працівників податкової міліції, але він не розміщав її на сайті, який йому не належить. Як йому стало відомо пізніше, це зробив ОСОБА_6, який проживав по-сусідству з ним та був випадковим свідком обшуку в його будинку і він мав з ним про це розмову. З позивачем в нього дійсно неприязнені стосунки, який разом з іншими працівникам податкової міліції робили в його будинку обшук з грубими порушеннями закону та вимагав в нього гроші в сумі 30 000 грн. за сприяння ведення його бізнесу, але доказів про ці факти він не має, його звернення до правоохоронних органів щодо дій позивача та інших працівників податкової міліції позитивних результатів не дали. Не заперечував, що він під час проведення службової перевірки відносно позивача по факту розміщення на сайті зазначеної статті зізнавався, що розмістив статтю на сайті, але це він зробив по рекомендації працівників служби безпеки, бо в нього, з їх слів, могли бути проблеми з його бізнесом, доказів про це в нього не має. Моральну шкоду відшкодовувати відмовився, посилаючись, що позивач не довів, що від розміщеної статті на сайті йому була спричинена моральна шкода.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить направлення судової повістки за адресою місця її проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилала, про причину неявки суд не повідомила.

Заслухавши пояснення сторін та їх уповноважених представників, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 через мережу Інтернет на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1, власником якого є відповідач ОСОБА_5, була розміщена стаття «ІНФОРМАЦІЯ_2» від імені жителя міста Кременчука, який займається підприємницькою діяльністю біля 15 років про те, що 07 серпня 2013 року працівниками податкової міліції проведено обшук в належному йому приватному будинку з порушенням чинного законодавства. Працівники податкової міліції без попередження зрізали металеві грати, розбили вікно в будинку, і що організатором та найбільш активним учасником обшуку був працівник податкової міліції ОСОБА_1, який намагався йому помститися за відмову заплатити кошти в сумі 30 000 грн. за не перешкоджання його підприємницькій діяльності та було вказане прізвище, ім'я, по-батькові, номер, серія посвідчення працівника податкової міліції Кременчуцької ОДПІ, марка та державний номер автомобіля, адреса його проживання та склад сім'ї ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутись до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Пленумом Верховного Суду України в п. 17 постанови «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій» № 7 від 28.09.90р. (Із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 3 від 04.06.1993, № 4 від 31.03.95, № 14 від 25.12.1996, № 12 від 03.12.97) звернуто увагу судів на те, що відповідач повинен довести, що поширені ним відомості відповідають дійсності. На позивача покладається обов'язок довести лише факт поширення відомостей, які його ганьблять, особою, до якої пред'явлено позов. Проте позивач має право подати докази невідповідності дійсності таких відомостей.

Суд вважає, що позивачем, з посиланням на свої письмові пояснення, а також письмові докази долучені до матеріалів справи і ретельно досліджені в судовому засіданні, доведено факт поширення ІНФОРМАЦІЯ_3 відомостей через мережу Інтернет на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1, власником якого є відповідач ОСОБА_5, в статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» щодо ОСОБА_1.

Оприлюднена інформація, суть якої зводиться до того, що працівник податкової міліції Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області ОСОБА_1 вимагав грошові кошти та про неправомірність його дій під час проведення обшуку є такою, що не відповідає дійсності, оскільки вона спростовується матеріалами службового розслідування щодо перевірки інформації розміщеної на відкритому Інтернет - ресурсі ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно неправомірних дій працівників податкової міліції Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області та його висновками від 07 березня 2014 року, що в межах службового розслідування неправомірності дій правників податкової міліції під час проведення 07 березня 2013 року слідчих дій не встановлено, підтвердити чи спростувати факт вимагання ОСОБА_1 грошових коштів від ОСОБА_3 не має можливості через розбіжності в їх показах.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Оскільки доказів про те, що поширені відомості є будь-чим підтвердженими не встановлено, а тому суд визнає їх такими, що не відповідають дійсності, порочать честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_1, як фізичної особи так і працівника податкової міліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірною інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Однак автора публікації інформації в судовому засіданні встановити не надалось можливим.

Матеріали зазначеного Службового розслідування містять припущення, що автором статті є відповідач ОСОБА_3, які ґрунтуються на поясненнях наданих ним в межах службового розслідування, що саме він є автором статті і на це посилається позивач, але він відмовився від них в судовому засіданні, а іншого не встановлено.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, і що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі та доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір і що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо інформації відповідача ОСОБА_3, що статтю на Інтернет сайті розмістив свідок ОСОБА_6, який на виклик до суду не з'явився та надав суду посвідчену нотаріусом заяву про те, що це він надав інформацію журналістам з сайту «ОРД» ( ІНФОРМАЦІЯ_1) щодо ОСОБА_1, яка йому стала відома від ОСОБА_3 та інших сусідів, то суд відноситься до неї критично, оскільки свідок не був допитаний в судовому засіданні відповідно до положень Цивільного процесуального Кодексу.

Визначаючи спосіб спростування відомостей, суд вважає, що оскільки не встановлено особу, яка поширила відомості, що порочать особу ОСОБА_1, його честь, гідність і ділову репутацію, то необхідно задовольнити позовні вимоги позивача в частині зобов'язання ОСОБА_5 видалити на сайті Інтернет мережі ІНФОРМАЦІЯ_1 статтю «ІНФОРМАЦІЯ_2» розміщену ІНФОРМАЦІЯ_3.

Отже, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково.

З огляду на викладене в задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

Керуючись ст.ст.10,11,60,61,209,212-215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування завданої моральної шкоди задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_5 видалити на сайті Інтернет мережі ІНФОРМАЦІЯ_1 статтю «ІНФОРМАЦІЯ_2» розміщену ІНФОРМАЦІЯ_3.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд на протязі 10 днів з дня після його проголошення всіма учасниками процесу.

У разі застосування ст.218 ЦПК України скарга подається потягом десяти днів з дня отримання копії повного рішення.

Суддя С. М. Клименко