Справа № 450/2886/14 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/783/4928/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Крайник Н. П.

суддів: Бойко С. М., Мельничук О. Я.

при секретарі Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_2 заподіяну майнову шкоду в розмірі 34 157 грн. 30 коп. Вирішено питання судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку оскаржило ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія».

Вважає його таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначає, що повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду надійшло до АТ «УОСК» - 04.08.2014 року. 08.08.2014 р. з метою визначення розміру збитку, що може відшкодовуватись в порядку ст. 29 та п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про страхування», АТ «УОСК» звернулось до ТОВ «Юніверсал Асистанс», в штаті якого знаходяться аварійні комісари. Відповідно до довідки від 15.08.2014 р., наданої директором ТОВ «Юніверсал Асистанс», позивачам відмовлено у наданні для огляду пошкоджений автомобіль та повідомлено, що зазначений ТЗ вже відремонтований. Враховуючи дату надходження повідомлення про ДТП, позивач не мав права здійснювати ремонт пошкодженого автомобіля до 18.08.2014 р. і зобовязаний був надати його для огляду в цей строк.

Крім того, вказує на те, що на підтвердження розміру збитку, спричиненого ДТП, ним надано копію висновку № 158 від 10.06.2014 р. Вказаний висновок складений ще до моменту звернення позивача до АТ «УОСК», що позбавляє позивача права на відшкодування АТ «УОСК» витрат з оцінки збитку.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відносно Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до положень ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законим є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну

третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно положень п. 2 ст. 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Судом встановлено, що 30.05.2014 року о 17 год. 10 хв. в м. Львові по вул. Стрийській, водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1 перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Такими своїми діями ОСОБА_3 порушив вимог п. 10.1 ПДР України, що підтверджується постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.06.2014 року. Згідно полісу № АІ/2618735 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 23.05.2014 року, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», з лімітом відповідальності страховика 50000,00 грн.

Судом встановлено, що відповідно до висновку № 158 експертного автотоварознавчого дослідження, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 34407, 30 грн. Позивачем було скеровано відповідачу ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» заяву про виплату страхового відшкодування, з необхідними документами, що підтверджено квитанціями про скерування поштового відправлення, однак сума страхового відшкодування виплачена не була.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про обгрунтованість вимоги ОСОБА_2 про відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з коефіцієнтом фізичного зносу та вартості проведення експертизи, оскільки відповідачем ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» не направлявся аварійний комісар для визначення причин настання страхового випадку та розміру страхового відшкодування, а експертний висновок, замовлений та оплачений позивачем, відповідачем не заперечувався.

Крім того, апелянтом не надано жодних доказів про невідповідність цін, використаних експертом, ринковим цінам на проведення відповідних відновлювальних робіт та купівлі необхідних для заміни деталей. Визначення розміру матеріального збитку відповідає положенням Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів»

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Бойко С. М.

ОСОБА_4