АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарі Басюк Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

представників відповідача Кучеренко Н.Б., Воловик К.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 5 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Житлово-будівельного кооперативу «Жовтень-3» про стягнення компенсації за невикористані щорічні відпустки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 5 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що з 03.10.2008 позивач виконувала обов'язки голови правління ЖБК «Жовтень-3», на підставі п.6 ст.36 КЗпП України звільнена з займаної посади за угодою сторін з 27.06.2014. У період з 9 вересня по 2 жовтня 2013 року ОСОБА_3 24 дні перебувала у відпустці за період роботи з 03.10.2012 по 03.10.2013. Виходячи з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом, а також з недоведеності позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 5 червня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач та її представник підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній доводів. Представники відповідача просили апеляційну скаргу відхилити і залишити без змін законне і обгрунтоване рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обгрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є стягнення невиплаченої позивачу при звільненні компенсації за невикористані щорічні відпустки, середнього заробітку за затримку виплати вказаної компенсації при звільненні та відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст.ст.47,116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. Обов'язок провести з працівником розрахунок при звільненні належить власникові.

Оскільки компенсація за невикористану відпустку входить в структуру заробітної плати (ст.2 Закону України «Про оплату праці») і підлягає виплаті звільненому працівникові в день звільнення (ст.ст.83,116 КЗпП України), враховуючи положення ч.2 ст.233 КЗпП України та рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 №8-рп/2013, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_3 пропустила строк звернення до суду з даним позовом. Такий висновок суду першої інстанції не грунтується на нормах матеріального права.

Разом з тим, висновок суду про недоведеність позовних вимог грунтується на встановлених судом обставинах і вимогах закону з огляду на таке.

Встановлено, що ОСОБА_3 призначена на посаду голови правління ЖБК «Жовтень-3» на підставі рішення правління ЖБК від 03.10.2008.

Відповідно до п.63 Статуту ЖБК «Жовтень-3» у редакції від 10.02.1997 голова правління здійснює повсякденне керівництво діяльністю кооперативу, забезпечує виконання рішень загальних зборів членів кооперативу (зборів уповноважених) і правління.

Відповідно до протоколу №39 засідання правління ЖБК «Жовтень-3» від 19.06.2014 за результатами обговорення роботи голови правління ЖБК ОСОБА_3 ухвалено висловити їй недовіру та звільнити з займаної посади (ас20-21). Звільнення ОСОБА_3 відбулося 27.06.2014 (ас5), заробітну плату за червень 2014 року вона отримала 20.08.2014 (ас168).

Крім того, судом першої інстанції встановлено і не заперечується позивачем, що у період перебування на посаді голови правління ЖБК табелі обліку робочого часу працівників та їх особові картки не велися, графіки надання відпусток не складалися, книги наказів по ЖБК, в тому числі і наказів про надання відпусток, не велися.

У встановлений правлінням ЖБК строк до 10.07.2014 ОСОБА_3 не передала новообраному голові правління документацію ЖБК (ас5,170).

За таких обставин факт невикористання ОСОБА_3 щорічних відпусток у період перебування її на посаді голови правління ЖБК «Жовтень-3» з 2008 по 2012 роки не встановлений.

Доводи ОСОБА_3 та її представника про те, що протягом вказаного періоду позивач лише один раз - з 9 вересня по 2 жовтня 2013 року перебувала у відпустці тривалістю 24 календарні дні за період роботи з 3 жовтня 2012 року по 3 жовтня 2013 року включно, - суд не може прийняти до уваги як доказ невикористання щорічних відпусток позивача у період з 2008 по 2012 роки з огляду на таке: на підтвердження вказаної обставини в судовому засіданні апеляційного суду позивач надала на огляд суду оригінал наказу без номера про надання відпустки на 24 календарні дні з 9 вересня по 2 жовтня 2013 року (ас6), що унеможливлює висновок про відсутність інших наказів про надання відпустки позивачу за період її роботи в ЖБК з 2008 по 2014 роки. Самі по собі пояснення про це позивача за відсутності відповідної документації в ЖБК за період, коли вона сама виконувала обов'язки голови правління, не дають підстав уважати встановленим факт невикористання позивачем відпусток у вказаний період.

Оскільки суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, які зобов'язані довести ті обставини, на які вони посилаються, виходячи з того, що предметом доказування у цій справі є факт невикористання позивачем щорічних відпусток у період перебування на посаді голови правління ЖБК, враховуючи встановлені судом обставини справи, зокрема, що після звільнення у зв'язку з висловленою недовірою ОСОБА_3 не передала ЖБК «Жовтень-3» відповідну документацію, - правильним є висновок суду про недоведеність позовних вимог.

Враховуючи, що передбачених законом підстав для виплати позивачу при звільненні компенсації за невикористані відпустки не встановлено, - відсутні підстави для відповідальності відповідача за затримку розрахунку при звільненні, як відсутні і передбачені ст.237№ КЗпП України підстави для відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 висновків суду не спростовують і на їх правильність не впливають. Передбачених ст.309 ЦПК України підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,308,313,315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 5 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна