Номер провадження: 22-ц/785/6198/15
Головуючий у першій інстанції Сувертак І.В.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Суворова В.О., Артеменка І.А.

за участю секретаря Книгиницького О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 травня 2015 року по справі за позовом Одеської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок вчинення корупційного правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року Одеська прокуратура з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України, ВЧ НОМЕР_1 звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок вчинення корупційного правопорушення посилаючись на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив військову службу на посаді командира військової частини НОМЕР_1 у період з березня 2005 року по березень 2013 року.

Під час проведення прокурорської перевірки дотримання службовими особами військової частини НОМЕР_1 вимог бюджетного законодавства встановлено, що командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України та суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно із ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», всупереч вимогам ст.ст. З, 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗС України скоїв адміністративне корупційне правопорушення.

Так, 05 жовтня 2011 року за наказом командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 №187, ОСОБА_2 на умовах сумісництва була прийнята на посаду друкарки служби захисту інформації військової частини НОМЕР_1 . Разом з тим, фактично, ОСОБА_2 будь-які обов`язки за посадою не виконувала, з`являлась на роботу один - два рази на місяць.

Знаючи про невиконання ОСОБА_2 службових обов`язків, діючи з прямим умислом з корисних спонукань, використовуючи службове становище, з жовтня 2011 року по жовтень 2012 року ОСОБА_1 надавав незаконні вказівки своїм підлеглим заповнювати табелі обліку робочого часу ОСОБА_2 про нібито щоденне виконання нею службових обов`язків за місцем роботи та подавати рапорти про її преміювання за нібито доброякісне виконання службових обов`язків друкарки служби захисту інформації.

Внаслідок таких протиправних дій ОСОБА_1 , на підставі вищезазначених документів, за період з жовтня 2011 року по жовтень 2012 року ОСОБА_2 незаконно виплачено заробітну плату на загальну суму 15 293,62 грн.

Вбачаючи у вищезазначених діях колишнього командира військової частини НОМЕР_1 склад корупційного правопорушення, 18 лютого 2013 року старшим прокурором Одеської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України молодшим радником юстиції Додуричем С.В. складено протокол про вчинення корупційного діяння, передбаченого ч. 2 статті 172-2 КУпАП, відносно командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 .

Постановою апеляційного суду Одеської області від 13 травня 2013 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного корупційного діяння, передбаченого ч.2 ст. 172-2 КУпАП, провадження по адміністративній справі припинено у зв`язку із перебігом строків накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи вищевикладене позивач просив стягнути на користь держави в особі військової частини НОМЕР_2 у відшкодування збитків, завданих державі внаслідок вчинення корупційного діяння 15 293,62 грн.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2014 року у відкритті провадження відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11 вересня 2014 року апеляційну скаргу заступника Одеського прокурора з з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України, ВЧ НОМЕР_1 задоволено частково, ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2014 року скасовано, та направлено справу до суду першої інтанції на новий розгляд.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2014 року клопотання представника відповідача щодо направлення цивільної справи для розгляду по суті до Любашівського районного суду Одеської області за підсудністю залишено без задоволення.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2014 року клопотання представника відповідача щодо витребування з Любашівського районного суду Одеської області справ за № 507/276/13п, № 507/1182/13п, № 507/151/13п залишено без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 січня 2015 року апеляційні скарги ОСОБА_1 відхилено, ухвали Суворовського районного суду Одеської області від 26 листопада 2014 року про відмову у передачі справи на розгляд іншому суду та про відмову у витребуванні цивільних справ залишено без змін.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18 травня 2015 року позовні вимоги Одеської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі : Міністерства оборони України, ВЧ задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави - Міністерства оборони України, в особі військової частини НОМЕР_2 відшкодування збитків, завданих державі внаслідок вчинення корупційного діяння в розмірі 15 293,62 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Вважаючи рішення суду незаконним ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 травня 2015 року та закрити провадження.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов Одеської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 суд обґрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив військову службу на посаді командира військової частини НОМЕР_1 у період з березня 2005 року по березень 2013 року.

Наказом по особовому складу від 15.02.2013 року ОСОБА_1 звільнено з військової служби зі Збройних сил України за віком.

Під час проведення прокурорської перевірки дотримання службовими особами військової частини НОМЕР_1 вимог бюджетного законодавства встановлено, що командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України та суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно із ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», всупереч вимогам ст.ст. З, 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗС України скоїв адміністративне корупційне правопорушення.

Вбачаючи у вищезазначених діях колишнього командира військової частини НОМЕР_1 склад корупційного правопорушення, 18 лютого 2013 року старшим прокурором Одеської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України молодшим радником юстиції Додуричем С.В. складено протокол про вчинення корупційного діяння, передбаченого ч. 2 статті 172-2 КУпАП, відносно командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 .

Постановою апеляційного суду Одеської області від 13 травня 2013 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного корупційного діяння, передбаченого ч.2 ст. 172-2 КУпАП, провадження по адміністративній справі припинено у зв`язку із перебігом строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тобто, враховуючи вищевикладене, факт винуватості ОСОБА_1 у вчиненні корупційного діяння, є встановленим і доказуванню не підлягає.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 , державі завдано матеріальну шкоду шляхом виплати заробітної плати ОСОБА_2 . За період з жовтня 2011 року по жовтень 2012 року ОСОБА_2 незаконно виплачено заробітну плату на загальну суму 15 293,62 грн., що підтверджується довідкою про виплату заробітної плати друкарці служби захисту інформації військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 .

Відповідачем ОСОБА_1 збитки на користь держави добровільно не відшкодовано.

Згідно ст. 25 ч. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» фізичні та юридичні особи, права яких порушено внаслідок вчинення корупційного правопорушення і яким завдано моральної або майнової шкоди, збитків, мають право на відновлення прав, відшкодування збитків, шкоди в установленому порядку.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку, що державі в особі Міністерства оборони України, в особі військової частини НОМЕР_2 завдано збитків, які підлягають відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, тобто відповідачем.

Посилання апелянта на порушення судом його процесуальних прав, не притягнення в якості відповідачів інших осіб, які на його думку повинні нести солідарну відповідальність по відшкодуванню шкоди як на підставу для скасування оскаржуваного рішення є необґрунтованими оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: І.А. Артеменко

В.О. Суворов