Справа № 442/6322/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"07" грудня 2015 р.Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі :

головуючого судді Дубеля Р.М.

з участю секретаря Півала І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вороблевицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом покликаючись на те, що ОСОБА_2, яка померла 18.03.2014 року, належав житловий будинок № 69 по вул. 30 років Перемоги в с Вороблевичі, Дрогобицького району Львівської області. Зазначає, що при житті ОСОБА_2 склала заповіт, за яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом буде мати право, заповіла їй позивачу.

Звернувшись в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на вказане будинковолодіння. Просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове майно.

Сторони в судове засідання не з'явились, надіславши суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності. Представник позивача позов підтримав, а представник відповідача Вороблевицький сільський голова ОСОБА_3, не заперечує проти задоволення позову.

А відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серія І-СГ № 343580, виданого Виконавчим комітетом Вороблевицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, ОСОБА_2 померла 18 березня 2014 року.

Згідно з копії заповіту від 13.12.1999 року, посвідченого секретарем Вороблевицької сільської ради Дрогобицького району ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі №36, ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом буде мати право заповіла ОСОБА_1 позивачу.

З метою оформлення своїх спадкових прав ОСОБА_1 звернулась в Першу Дрогобицьку нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті своєї бабці, ОСОБА_2.

Проте, нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки нею було представлено в нотаріальний орган свідоцтво про право власності на житловий будинок колгоспного двору. Однак, чинне законодавство не містить визначення «колгоспного двору». Дане питання регулювалося положеннями ЦК УРСР, які були виключені у 1993 році (Закон від 16.12.1993 р. № 3718- XIІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 18.01.1994 р)

Враховуючи роз»яснення, надані в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 02 вересня 1993 року № 3425 - XII «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709 IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно - правовими актами. Спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на майно бувшого колгоспного двору, зокрема на житловий будинок № 69 по вул. 30 років Перемоги в с. Вороблевичі, Дрогобицького району Львівської області, право власності на який не було належним чином оформлено за померлою, оскільки виходячи зі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого 24 травня 1989 року Виконавчим комітетом Дрогобицької районної Ради народних депутатів, вбачається, що цей правовстановлюючий документ, виданий на ім»я ОСОБА_2, належить до колгоспного двору.

Однак, згідно довідки, виданої КП ЛОР «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», вбачається, що будинковолодіння № 69 по вул. 30 років Перемоги в с Вороблевичі Дрогобицького району Львівської області належало на праві особистої власності ОСОБА_2.

Відповідно до довідки КП ЛОР «Дрогобицького «МБТІ та ЕО» вартість будинковолодіння № 89 по вул. 30 років Перемоги в с. Вороблевичі, Дрогобицького району в цінах станом на 31.12.2012 р. становить 157 346 гривень.

З огляду на те, що покійна ОСОБА_2 при житті склала заповіт, згідно якого позивач є її єдиним спадкоємцем за заповітом, яка після смерті останньої вчинила усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 69 по вул. 30 років Перемоги в с. Вороблевичі, Дрогобицького району Львівської області, однак з незалежних від неї причин у видачі такого їй було відмовлено, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 209, 212, 215, 218 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок № 69 по вул. 30 років Перемоги в с. Вороблевичі, Дрогобицького району Львівської області (майно бувшого колгоспного двору) в порядку спадкування за заповітом після смерті бабці, ОСОБА_2, яка померла 18.03.2014 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя Дубель Р.М.