У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Дем'яносова М.В., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Обласного комунального підприємства «Центральна районна аптека № 85 м. Золочів», Управління майном спільної власності Львівської обласної ради про стягнення заборгованості із заробітної плати, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 12 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 22 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості із заробітної плати.

Позивачка посилалась на те, що вона з 06 червня 1980 року працює на посаді фармацевта в ОКИ «Центральна районна аптека № 85» м. Золочів, власником якого є Управління майном спільної власності Львівської обласної ради. Зазначала, що її середньомісячний заробіток складає 1 715 грн, проте з вини відповідачів вона з травня 2014 року не отримує заробітної плати, заборгованість із заробітної плати на час звернення до суду становить 8 829 грн. Також вказує, що діями відповідачів їй було завдано моральної шкоди, яку оцінює в 7 000 грн.

Враховуючи вказане, позивачка з урахуванням уточнень та зменшення позовних вимог просила стягнути солідарно з відповідачів на її користь заборгованість з заробітної плати за період з травня 2014 року по 07 листопада 2014 року у розмірі 8 829 грн.

ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості із заробітної плати.

ОСОБА_5 посилалась на те, що вона з 01 липня 2011 року працює на посаді провізора в ОКП «Центральна районна аптека № 85» м. Золочів, власником якого є Управління майном спільної власності Львівської обласної ради. Зазначала, що її середньомісячний заробіток складає 1 838 грн, проте з вини відповідачів вона з травня 2014 року не отримує заробітної плати, заборгованість із заробітної плати на час звернення до суду становить 8 640 грн. Також вказує, що діями відповідачів їй було завдано моральної шкоди, яку оцінює в 7 000 грн.

Враховуючи вказане, позивачка з урахуванням уточнень та зменшення позовних вимог просила стягнути солідарно з відповідачів на її користь заборгованість із заробітної плати за період з травня 2014 року по 07 листопада 2014 року в розмірі 8 640 грн.

ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості із заробітної плати.

ОСОБА_6 посилалась на те, що вона з 01 лютого 1982 року працює на посаді фармацевта в ОКП «Центральна районна аптека № 85» м. Золочів, власником якого є Управління майном спільної власності Львівської обласної ради. Зазначала, що її середньомісячний заробіток складає 1 738 грн, проте з вини відповідачів вона з травня 2014 року не отримує заробітної плати, заборгованість із заробітної плати на час звернення до суду становить 8 829 грн. Також вказує, що діями відповідачів їй було завдано моральної шкоди, яку оцінює в 5 000 грн.

Враховуючи вказане, позивачка з урахуванням уточнень та зменшення позовних вимог просила стягнути солідарно з відповідачів на її користь заборгованість із заробітної плати за період з травня 2014 року по 07 листопада 2014 року в розмірі 8 829 грн.

ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості із заробітної плати.

ОСОБА_7 посилалася на те, що вона з 23 червня 2003 року працює на посаді санітарки в ОКП «Центральна районна аптека № 85» м. Золочів, власником якого є Управління майном спільної власності Львівської обласної ради. Зазначала, що її середньомісячний заробіток складає 654 грн, проте з вини відповідачів вона з травня 2014 року не отримує заробітної плати, заборгованість із заробітної плати на час звернення до суду становить 2 906 грн. Також вказує, що діями відповідачів їй було завдано моральної шкоди, яку оцінює в 6 000 грн.

Враховуючи вказане, позивачка з урахуванням уточнень та зменшення позовних вимог просила стягнути солідарно з відповідачів на її користь заборгованість із заробітної плати за період з травня 2014 року по 07 листопада 2014 року в розмірі 2 906 грн.

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 11 листопада 2014 року вказані позови об'єднано в одне провадження.

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 12 лютого 2015 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Львівської області від 22 квітня 2015 року, стягнуто з ОКИ «Центральна районна аптека № 85 м. Золочева» на користь ОСОБА_4 8829 грн 48 коп. заборгованості із заробітної плати, на користь ОСОБА_5 8640 грн 92 коп. заборгованості із заробітній плати, на користь ОСОБА_6 8 829 грн 48 коп. заборгованості із заробітної плати, на користь ОСОБА_7 2 906 грн 67 коп. заборгованості із заробітної плати.

Рішення в частині стягнення заборгованості із заробітної плати що стосується ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, в межах місячної суми стягнення в розмірі 1 700 грн і щодо ОСОБА_7 в сумі 650 грн допущено до негайного виконання.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В задоволенні позову про стягнення вказаних коштів з Львівської обласної ради і Управління майном Львівської обласної ради відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Статтею 342 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно виходив з того, що підприємство самостійно відповідає перед позивачами за виплатою заборгованості із заробітної плати, а тому дійшов правильного висновку про те, що заборгованість із заробітної плати підлягає стягненню з ОКИ «Центральна районна аптека № 85 м. Золочева».

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами попередніх інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 12 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 22 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дем'яносов М.В. Нагорняк В.А. Писана Т.О.