Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/9192/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

06.11.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Нікушина В.В.,

при секретарі Сокиран І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Михайлівсько-Рубежівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача Михайлівсько-Рубежівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, ОСОБА_3, що підтверждується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 видане 27 липня 2013 року виконавчим комітетом Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київській області.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов будинок номер АДРЕСА_1

Спадщина позивачкою прийнята в установлений законом строк, шляхом подачі заяв до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, з приводу чого заведено спадкову справу № 81 за 2013 рік до майна померлого.

26.05. 2015 року нотаріус винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок під АДРЕСА_1, в зв'язку з ненаданням правовстановлювальних документів на вказане спадкове майно.

Спадковий жилий будинок з відповідною частиною господарських будівель і споруд знаходиться на земельній ділянці, площею 0,1700 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером НОМЕР_2, на яку нотаріусом було видано позивачу Свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.05.2915 року.

Вищезгаданий будинок було побудовано (відповідно технічному паспорту) в 1975 році на спільні сімейні кошти із застосуванням спільних фізичних сил.

ІНФОРМАЦІЯ_3 було затверджено архітектором Києво-Святошинського району Г.Пасютинським Акт про відведення в натурі присадибної земельної ділянки для будівництва : індивідуального жилого будинку.

Також ІНФОРМАЦІЯ_3 виконкомом райради депутатів трудящих за № 255 надано Свідоцтво на забудову індивідуальної садиби, яке зареєстровано в Київському міжміському БТІ 09.03.1988 року, що підтверджується будівельним паспортом.

Позивачка зазначила , що з 08.01.1965 року позивач у зареєстрованому шлюбі з померлим, про що свідчить свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3, видане виконкомом сільської ради з с.Рачівка Поліського району Київської області. Тому, їй на праві спільної сумісної власності подружжя належить 1/2 частина будинку АДРЕСА_1

Крім того, ОСОБА_1 також належить друга половина будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_3.

Належність ОСОБА_3 будинку АДРЕСА_1 підтверджується:

довідкою виконкому від 24.06.2015 року за № 750;

будівельним паспортом;

технічним паспортом;

будинковою книгою.

У зв'язку із зазначеним позивачка просила суд прийняти рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право спільно-часткової власності на 1/2 частину будинку № 74 (загальною площею 65,5 кв.м з надвірними будівлями: прибудова літ."а", ґанок, гараж літ."Б", сарай літ."В" та літ. "Г", погріб під літ."В", вбиральня літ."Д", колодязь-№5, огорожа- №3 і №7, ворота з хвірткою- №6), що знаходяться по АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності подружжя, а також визнати за ОСОБА_1 право спільно-часткової власності на 1/2 частину будинку № 74 ( загальною площею 65,5 кв.м з надвірними будівлями: прибудова літ."а", ґанок, гараж літ."Б", сарай літ."В" та літ. "Г", погріб під літ."В", вбиральня літ."Д", колодязь-№5, огорожа- №3 і №7, ворота з хвірткою- №6), що знаходяться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_3.

Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися. До суду представник позивачки направила заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази знаходить, що заявлені вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації - виконавчий комітет Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 42.

Померлий перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачкою ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, видане 08.01.1965 року серії НОМЕР_4, актовий запис № 1.

Згідно довідки виконавчого комітету Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 24.06.2015 року № 750, ОСОБА_3, до дня смерті проживав та був зареєстрований у будинку, який належав йому та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Також за вказаною вище адресою, згідно довідки виконавчого комітету Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 29.05.2015 року № 633 з померлим проживали: позивачка - дружина померлого ОСОБА_1, син - ОСОБА_6, онуки - ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

До майна померлого ОСОБА_3 Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою на підставі заяви позивачки було заведено спадкову справу № 81.

Сини померлого ОСОБА_6 та ОСОБА_9 відмовилися від прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на користь дружини померлого ОСОБА_1, згідно заяв від 10.09.2013 року № 296 та 297.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема згідно копії спадкової справи № 81, заведеної до майна померлого, позивачці були видані свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.05.2015 року, зареєстровані в реєстрі № 766, 768, 770, 772 державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Грисюк О.В. щодо: 1/14 частки земельної ділянки, загальною площею 4,8806 га, яка розташована на території Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_5, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки загальної площі 0,1700 га, що розташована по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельної ділянки загальної площі 0,1077 га, що розташована по АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_6, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки загальної площі 1,9369 га, яка розташована на території Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_7, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З матеріалів справи також вбачається, що до складу спадкового майна входить житловий будинок АДРЕСА_1 Однак, 26.05.2015 року державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Грисюк О.В прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій та відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 архітектором Києво-Святошинського району Г.Пасютинським було затверджено Акт на ім'я померлого ОСОБА_3 про відведення в натурі присадибної земельної ділянки по АДРЕСА_1 для будівництва індивідуального жилого будинку.

Також, виконавчим комітетом Києво-Святошинської районної ради депутатів трудящих Київської області померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 за № 255 видано свідоцтво на забудову індивідуальної садиби в АДРЕСА_1

Згідно копії реєстраційного посвідчення Київського міжміського бюро технічної інвентаризації від 09.03.1988 року спадковий житловий будинок був зареєстрований за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва на забудову індивідуальної садиби та записаний в реєстрову книгу за № 1 за реєстровим номером № 13.

Вказаний спадковий житловий будинок, згідно з копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданий КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 11.03.2014 року, замовником якої є ОСОБА_1, розташований на земельній ділянці, за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив відмову від неї.

Ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Ст.1297 ЦК України встановлюється обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, звернутись до нотаріальної контори за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивачки в повному обсязі.

З огляду на вищенаведене та керуючись ст. ст. 368, 1216, 1218, 1222, 1268, 1269, 1297, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Михайлівсько-Рубежівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право спільно-часткової власності на 1/2 частину будинку № 74 (загальною площею 65,5 кв.м з надвірними будівлями: прибудова літ."а", ґанок, гараж літ."Б", сарай літ."В" та літ. "Г", погріб під літ."В", вбиральня літ."Д", колодязь-№5, огорожа- №3 і №7, ворота з хвірткою- №6), що знаходяться по АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право спільно-часткової власності на 1/2 частину будинку № 74 ( загальною площею 65,5 кв.м з надвірними будівлями: прибудова літ."а", ґанок, гараж літ."Б", сарай літ."В" та літ. "Г", погріб під літ."В", вбиральня літ."Д", колодязь-№5, огорожа- №3 і №7, ворота з хвірткою- №6), що знаходяться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня оголошення.

Суддя: Нікушин В.В.