22-ц/775/1216/2015(м)
Головуючий у 1 інстанції Скрипниченко Т.І.
Доповідач Лоленко А.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Лоленко А.В.,

суддів Попової С.А.., ОСОБА_1

за участю секретаря Зливка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольпепломережа» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією. В обґрунтування вимог посилався на те, що здійснює подачу теплової енергії у будинок відповідачів, які зареєстровані та проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1. Опалювальна площа складає 99 м2. Оплата за послуги з постачання теплової енергії (централізоване опалення, гаряче водопостачання) не здійснювалась, за період з 01.10.2005 року по 01.07.2015 року утворилась заборгованість в сумі 28200,34 грн. Від постачання даних послуг відповідачі не відмовлялись. Щомісячно відповідачі повідомлялись про наявну заборгованість і необхідність її сплатити. Тому позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за користування тепловою енергією у розмірі 28200,34 грн. суму 3% річних у розмірі 3343,60 грн., інфляційні витрати в сумі 19907,75 грн., та витрати з оплати судового збору у розмірі 243,60 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 листопада 2015 року позовні вимоги ККП Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією задоволено частково.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ККП Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» заборгованість за користування тепловою енергією у розмірі 22505,69 грн. на р/р 2603333 у ПАТ «ПУМБ», МФО 334851, та інфляційні витрати у розмірі 12086,20 грн. та 3% річних 1849,38 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. на р/р 6738 у ПАТ «ПУМБ», МФО 334851, .

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодився ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до апеляційного суду Донецької області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на те, що квартира відповідачів відключена від мережі центрального опалення, що позивач незаконно не припинив теплопостачання та умисно продовжував нараховувати кошти за послуги, які відповідачі фактично не отримують, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ККП Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» відмовити.

Суд вважає можливим справу розглянути у відсутності відповідача ОСОБА_3, яка належним чином повідомлена про розгляд справи та подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_2, який просив задовольнити апеляційну скаргу, представника 3-ї особи ОСОБА_4 ОСОБА_6, заперечення представника позивача ОСОБА_7, який просив відхилити апеляційну скаргу, рішення суду залишити без зміни, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ККП «Маріупольтепломережа» забезпечувало теплопостачання у квартиру відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка належить третій особі ОСОБА_4 на праві власності, згідно витягу серії ССО №058853 від 15.12.2009 про реєстрацію права власності на нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу від 15.12.2009 року.

Згідно особового рахунку № 4448, у квартирі АДРЕСА_1 з 05.01.2010 року зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3

Згідно з розрахунком заборгованості за період з 01.10.2005 року по 01.07.2015 року заборгованість за послуги з теплопостачання склала 28200,34 грн. Інфляційні втрати та 3% річних, нараховані на підставі ст.625 ЦК України, складають відповідно 19907,75 грн. та 3343,74 грн.

Відповідно акту ЖКП «Жилкомплекс» від 24.04.2010 року б/н, складеного начальником ЖЕУ №5 ЖКП «Жилкомплекс» ОСОБА_9 та бухгалтером ОСОБА_10К.у присутності ОСОБА_2 та двох сусідів, в квартирі, де зареєстровані відповідачі, немає розводки труб гарячого та холодного водопостачання, каналізаційної розводки, радіаторів опалення, стояки теплоізольовані. З моменту придбання в квартирі ніхто не проживає - ведуться ремонтні роботи.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачання, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Це право не є абсолютним, воно може бути реалізоване за певних умов.

Питання відключення від мережі централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 ( далі Правила №630 від 21 липня 2005 року), в яких з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Відповідно до п. 25 зазначених Правил, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Пунктом 26 цих Правил передбачено, що відключення споживачів від системи здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування, відповідно до Закону України "Про теплопостачання", схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціювання, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22 листопада 2005 року із змінами, внесениминаказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №169 від 6 листопада 2007 року ( далі Порядок), установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Згідно даного Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання (в редакції постанови КМ України №169 від 6 листопада 2007 року) для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (п.2.1); Комісія розглядає надані документи за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних технічних умов для виготовлення проектної документації (п.2.2).

Суд дійшов обгнуртованого висновку про те, що власником квартири та відповідачами не було дотримано порядок відключення квартири від мережі центрального опалення, акт складений начальником ЖЕУ та бухгалтером ЖКП «Жилкомплекс», не є підставою для зняття відповідачів з обліку, як споживача послуг теплопостачання, та обставина, що відповідачі не користуються послугами позивача, не є підставою для звільнення їх від оплати послуг з теплопостачання.

Що стосується посилання відповідачів на те, що відсутність договору про надання послуг з теплопостачання та погодження істотних умов договору, як на відсутність обов»зку сплачувати послуги надані позивачем, не може служити підставою для відмови в позові, оскільки договір про надання послуг з теплопостачання укладається між теплопостачальною організацією та житловою, яка обслуговує будинок. Суду апеляційної інстанції був наданий договір № 131 від 01 серпня 2007 року, укладений між ККП Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» та Житлово-комунальним підприємством «Жилкомсервіс» про надання послуг з теплопостачання, а ЖКП «Жилкомсервіс» надавав відповідачам від 24.04.2010 року.

Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, визначено, що плата за теплову енергію повинна вноситися щомісячно.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлення цін та тарифів на житлово-комунальні послуги віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування.

На підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради від 22 грудня 2010 року № 448 тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання для населення складають: центральне опалення в разі розрахунку протягом року на 1 кв. м. - 2,68 грн.; горяче водопостачання за 1 куб. м. - 11,04 грн., також і передбачений порядок розрахунку, коли лічильники не встановлені.

Суд дійшов обґрунтованого висновку , що позивачі як користувачі послуг повинні оплачувати послуги з теплопостачання, а також відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вказані суми не є штрафними санкціями, а тому підстав для не нарахування цих сум апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до ст. 309 ч.1 п.1 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Згідно зі ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Згідно з ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення суду.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в своїх письмових запереченнях на позов відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили застосувати строк позовної давності ( а.с. 23-28).

Окільки відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звертались до суду з письмовим клопотанням про застосування строку позовної давності , суд першої інстанції повинен був це врахувати та стягнути заборгованість за теплопостачання за три роки до моменту звернення. При цьому , слід врахувати, що позивач 19.03.2015 року ( а.с. 5) звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, а ухвалю судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 20 березня 2015 року було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу. До суду позивач звернувся з позовом 23.07.2015 року.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду в частині стягнення сум заборгованості слід змінити та стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за теплопостачання за період з 19.03.2015 року по 01.07.2015 року, згідно наданого розрахунку позивача у розмірі 14037,13 грн., інфляційні витрати у розмірі 6816,58 грн. та 3 % річних у розмірі 697,04 коп.( розрахунок залучений до матеріалів справи).

В іншій частині рішення суду є законним і обгрунтованим і підстав для скасування рішення суду в повному обсязі і відмови в позові апеляційний суд не вбачавє.

Керуючись ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 листопада 2015 року в частині стягнення суми заборгованості за користування тепловою енергією у розмірі 22505,69 грн., інфляційних витрат в розмірі 12086,20 грн. та 3% річних в розмірі 1849,38 грн. змінити.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» заборгованість за користування тепловою енергією у розмірі 14037,13 грн.(чотирнадцять тисяч тридцять сім грн.. 13 коп.) на р/р 2603333 у ПАТ «ПУМБ», МФО 334851, , інфляційні витрати у розмірі 6816,58 грн.(шість тисяч вісімсот шістнадцять грн.. 58 коп.), та 3 % річних у розмірі 697,04 коп. (шістсот дев»яносто сім грн.. 04 коп.) на р/р 6738 у ПАТ «ПУМБ», МФО 334851, .

В іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий А.В. Лоленко

Судді С.А. Попова

ОСОБА_1