Справа № 473/4134/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"14" грудня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Ротар М.М., при секретарі судового засідання Фінько О.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенськ Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, яка є також законним представником малолітньої дочки ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини, визначення часток в спільній сумісній власності

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2015 року позивач ОСОБА_2, яка є спадкоємцем за законом після смерті 9 березня 2015 року чоловіка ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту прийняття ОСОБА_6 спадщини, що відкрилася після смерті його матері ОСОБА_7, яка померла 28 листопада 2000 року. Крім цього просила визначити їх частки в спільній власності на квартиру № 8 по вул. Пушкінській в будинку № 46 в м. Вознесенську.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначала, що після смерті ОСОБА_7, яка померла 28.11.2000 року єдиним спадкоємцем був її син ОСОБА_6, який також помер 09.03.2015 року. Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на 1/2 частку квартири № 8 по вул. Пушкінській в будинку № 46, яку прийняв, але не оформив своїх спадкових прав ОСОБА_6

Позивач після смерті ОСОБА_6 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з не підтвердженням факту прийняття спадщини та не визначення розміру часток у спільному сумісному майні.

Посилаючись на те, що вона та її малолітня дитина єдиними спадкоємцями після смерті смерті ОСОБА_6, позивач просила позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 та позивач ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, на адресу суду надіслали заяви, в яких просили розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Позивачка ОСОБА_2 та її малолітня дочка ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті свого чоловіка та батька ОСОБА_6, який помер 09 березня 2015 року. (а.с.5, 8,9).

На підставі їх заяв про прийняття спадщини, у приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу заведена спадкова справа № 14/2015. (а.с.11). Крім них з заявами про відмову від спадщини звернулися батько спадкодавця ОСОБА_5 та друга дочка спадкодавця ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.46,47).

Нотаріусом було встановлено, що спадкове майно складається з : квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1, яка перебувала у спільній сумісній власності спадкодавця ОСОБА_6 та його матері ОСОБА_8, яка померла 28.11.2000 року; квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_2, яка є особистою власність матері спадкодавця ОСОБА_8. (а.с.11-12).

Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не підтвердився факт прийняття ОСОБА_6 спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_7 А також не визначені частки співвласників у квартирі № 8, розташованій за адресою Миколаївська область м. Вознесенськ, вул. Пушкінська № 45. (а.с. 11-12).

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Згідно ст.524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Так в судовому засіданні було встановлено, що 28.11.2000 року померла ОСОБА_7. Після її смерті спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину після її смерті не видавалися. (довідка приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу від 12.11.2015 року № 263/01-16).

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з наступного: 1/2 частки квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_3, яка перебувала у спільній сумісній власності спадкодавця ОСОБА_6, який помер 09.03.2015 та його матері ОСОБА_7, яка померла 28.11.2000 року. Вказана квартира належала їм на підставі Свідоцтва на право власності на житло, що було видане 10 лютого 1999 року Органом приватизації Вознесенської Міської ради Миколаївської області (а.с.13).

Однак в судовому засіданні було встановлено, що після смерті ОСОБА_7 фактично спадщину прийняв її син ОСОБА_6

На час смерті ОСОБА_7 діяв ЦК УРСР. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Як вбачається з наданих суду доказів ОСОБА_6 проживав та був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 буд.№ 46 кв.№8. (копія будинкової книги а.с. 16-19). Разом з ним проживала та була зареєстрована ОСОБА_7, що підтверджується довідкою ОСББ Будинок будівельників Вознесенська від 02 жовтня 2015 року (а.с.21). Також в судовому засіданні підтвердився той факт, що з часу смерті свої матері ОСОБА_6 продовжував проживати за вказаною адресою, крім того в іншій квартирі, що належала на праві особистої власності

Враховуючи те, що ОСОБА_6 протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив у володіння спадковим майном, про що відсутні необхідні документи для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу у володіння спадковим майном, оскільки будинкова книга була втрачена, суд вважає, що є всі підстави для встановлення факту прийняття ОСОБА_6 спадщини після смерті матері ОСОБА_7

Що стосується визначення часток в спільній сумісній власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_4, то суд приходить до наступного. Згідно ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

При спільній сумісній власності відповідно до ст. 370, 372 ЦК України право власності не поділяється, а належить власникам спільно і поділ здійснюється за домовленістю співвласників, при цьому передбачається, що частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено законом або договором.

Крім того згідно роз'яснень п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не встановлено законом або договором.

Враховуючи те, що обидва співвласника квартири померли, а не визначення їх часток у спадковому майні перешкоджає в оформленні спадкових прав позивачу, а також вимоги ст.16 ЦК України, яка передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212,213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2, яка є також законним представником малолітньої дочки ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини, визначення часток в спільній сумісній власності задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_6, який помер 09 березня 2015 року спадщини, що відкрилася після смерті його матері ОСОБА_8, яка померла 28 листопада 2000 року в м. Вознесенську Миколаївської області.

Визначити за ОСОБА_6, який помер 09 березня 2015 року ? частку в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_4.

Визначити за ОСОБА_9, яка померла 28 листопада 2000 року ? частку в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з часу виготовлення рішення суду в повному обсязі.

Суддя М.М. Ротар