Провадження № 2/344/4122/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Ковалюк І.П.

з участю секретаря Перун І.Ю.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що подружнє життя не склалось, оскільки у них різні характери та погляди на життя. Відповідач тривалий час зловживав алкогольними напоями, тижнями не бував вдома, лікувався від алкогольної залежності, і на цьому грунті між ними часто виникали сварки та конфлікти. Подружні відносини між ними припинились дуже давно, спільне господарство не ведеться, спір про поділ майна відсутній, можливості зберегти сім'ю немає, а тому просить шлюб розірвати.

В судовому засіданні позивачка доводи позову підтримала. Просила його задовольнити в частині розірвання шлюбу, а в частині стягнення з відповідача сплаченого судового збору - відмовити.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти розірвання шлюбу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про одруження сторони зареєстрували шлюб 05.08.1989 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франіквського міськвиконкому, актовий запис № 1120 від 05.08.1989 року.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

В судовому засіданні встановлено, що сторони не проживають однією сім'єю, шлюб їх існує формально. Позивачка примиритись з відповідачем не бажає, настоює на розірванні шлюбі. Відповідач в судовому засіданні не навів, які ним були вжиті заходи для збереження сім'ї, у зв'язку з чим і не доведено можливість збереження їхньої сім'ї. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Тому такий шлюб зберігати не доцільно.

З огляду на викладене та з урахуванням положень ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд дійшов до висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 110 ч. 1, 112 ч. 2, 161 Сімейного кодексу України, п. 24 Постанови Пленум Верховного Суду України від 12 червня 1998 року N 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задоволити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладений 05.08.1989 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франіквського міськвиконкому, актовий запис № 1120 від 05.08.1989 року.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки не змінювати на дошлюбне.

В решті вимог позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.П. Ковалюк