Справа № 226/280/15-ц
Справа № 2/226/268/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Перекупка І.Г.,

при секретарі Трифоновій І.О.

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності.

В обґрунтування вимог вказала, що за договором купівлі-продажу квартири від 5 жовтня 2000 року вона придбала у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 трикімнатну житлову квартиру, загальною площею - 54,2 м2, в тому числі житловою площею - 39,0 м2, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка складає одну ідеальну частину багатоквартирного будинку. Придбана квартира належала продавцям по праву спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № 4/50 - 1691, виданого 23 березня 2000 року, виданого Державним підприємством Управління житлово-комунального господарства Міністерства вугільної промисловості України м. Димитрова, зареєстрованого у БТІ м. Димитров у реєстровій книзі № 1р за реєстровим № 55 від 03.04.2000 року. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, за життя до дня своєї смерті він мешкав разом зі своєю матір'ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у зв'язку з чим відповідачем по справі є її донька - ОСОБА_2, яка є спадкоємцем першої черги за законом. Договір купівлі-продажу житлової квартири АДРЕСА_3 був оформлений Регіональною товарною біржею «Юго-Восток» в м. Димитров, зареєстрований за № 650 від 05 жовтня 2000 року. Оформляючи угоду на регіональній товарній біржі "Юго-Восток", вони з відповідачем вважали, що угода в подальшому не потребує нотаріального посвідчення, тому до нотаріуса не звертались. В теперішній час вона не має можливості розпорядитися на свій розсуд вказаною квартирою, оскільки угода нотаріально не посвідчена, тому просить суд визнати угоду дійсною та визнати за нею право власності на вказану квартиру.

Позивачка до судового засідання не з'явилася, про час і день розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, на своїх позовних вимогах наполягає.

Відповідач до судового засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.10.2000 року на регіональній товарній біржі "Юго-Восток" в м. Димитров між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та ОСОБА_4 між сторонами була укладена угода купівлі-продажу квартири, згідно якої ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продали, а позивачка ОСОБА_1 (ОСОБА_1 після укладення шлюбу) купила в них квартиру, що складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 54,2 кв.м, в тому рахунку жилою 39,0 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_4, яка складає одну ідеальну частину багатоквартирного жилого будинку. До користування покупця переходить: 55-1 - коридор, 55-2 - туалет, 55-3 - ванна, 55-4 - кухня, 55-5 - жила кімната, 55-6 - жила кімната, 55-7 - жила кімната (арк.спр. 7).

Вказана квартира була зареєстрована на ім'я позивачки ОСОБА_1 (ОСОБА_1 після укладення шлюбу) в бюро технічної інвентаризації в м. Димитров (арк.спр.6).

З договору обміну квартири та досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що до його підписання сторони ознайомилися з ним і дійшли згоди з усіх суттєвих питань купівлі-продажу квартири, про що свідчать їхні підписи в договорі (арк.спр. 7). Це дає суду також підстави вважати, що позивачка належним чином виконала свої зобов'язання щодо оплати придбаної за договором нерухомості і отримала у власність за договором квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвами про смерть (а.с.11-12). Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем першої черги за законом є її донька - ОСОБА_2.

Згідно ст. 12 Закону України "Про власність" громадяни набувають право власності на майно шляхом укладання угод, не заборонених законом. Статтею 9 ЖК України, діючою і на теперішній час, передбачено, що громадяни мають право на придбання нерухомості на біржових торгах.

Згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» договори, зареєстровані на біржі, нотаріальному посвідченню не підлягають.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на момент дії Цивільного Кодексу 1963 року, тому мають регулюватися саме його нормами.

Згідно ч.2 ст.47 Цивільного Кодексу Української РСР в разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою виконавшої угоду сторони визнати її дійсною. В цьому разі нотаріальне посвідчення угоди не потрібне.

Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало його внутрішній волі. Правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені, права жодної із сторін не порушені.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що угода купівлі-продажу квартири, укладена між сторонами і зареєстрована на регіональній товарній біржі "Юго-Восток" в м. Димитров, відповідає вимогам ст.ст.153, 224 ЦК Української РСР, діявшого на момент виникнення спірних правовідносин, і може бути визнана дійсною. З тих же підстав суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 47, 153, 224 ЦК України 1963 року, ст.ст.10, 15, 60, 130, 209, 212, 213, 215, 224-226, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності задовольнити повністю.

Визнати дійним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 у місті Димитров Донецької області, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований Регіональною товарною біржею «Юго-Восток» у місті Димитров Донецької області № 650 від 05 жовтня 2000 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на трикімнатну житлову квартиру, загальною площею - 54,2 кв.м, в тому числі житловою площею - 39,0 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_5.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка подається до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Г.Перекупка