У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 05 травня 2014 року позивачі, кожен від свого імені, видали дві довіреності, якими уповноважили ОСОБА_4 та ОСОБА_5 представляти їхні інтереси в державних, громадських, господарських та інших підприємствах установах, організаціях з питань державної реєстрації на їх ім'я земельних ділянок, розташованих у АДРЕСА_1. За вчинення таких дій повіреними позивачі сплатили ОСОБА_4 за домовленістю 22 240,00 грн. Позивачі зазначали, що у зв'язку з неналежним виконанням їх доручення, з вини відповідачів, було невірно зазначено розмір належних позивачам земельних ділянок у правовстановлюючих документах.

На підставі зазначеного вище позивачі просили розірвати договір, укладений між сторонами, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 12 240,00 грн, як безпідставно набуті, стягнуто з відповідача на користь позивачів 10 000,00 грн у рівних частках, як безпідставно набуті, також стягнути 3 % річних у розмірі 248,60 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 355,83 грн, а також стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 80 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 20 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що грошові кошти отримані відповідачем від позивачів за виконання їх доручення не є безпідставно набутими, а тому не підлягають поверненню. Договір доручення припинений, тому немає підстав його розривати.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова