Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2015 Справа №607/10042/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.

при секретарі судового засідання:Борисевич І.А.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_5, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариства «Альфа-Банк», надалі позивач, звернулося в суд з позовом до ОСОБА_5, надалі відповідач, в якому просить стягнути заборгованість за невиконання умов кредитного договору від 20.03.2008р. №1901/0308/71-029 в сумі 353 337,61 грн.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує, в їх обґрунтування зазначає, що відповідач ОСОБА_5 неналежним чином виконує зобов'язання по укладеному 20.03.2008р. із ВАТ «Сведбанк» кредитного договору в частині своєчасної сплати кредитних платежів, в зв'язку з чим виникла заборгованість і право Банку на звернення до суду про примусове стягнення суми боргу. Стверджує, що ПАТ «Альфа-Банк» набув право вимоги до ОСОБА_5 згідно укладених договір про відступлення права вимоги із ПАТ «Дельта Банк», повідомлення про відступлення права вимоги та перебування ПАТ «Альфа-Банк» у статусі нового кредитора було направлено на адресу ОСОБА_5, яка із дати отримання повідомлення сплачувала на користь ПАТ «Альфа-Банк» кредитні платежі, однак, із січня 2015 року припинила здійснювати проплати, чим порушила умови кредитного договору, норми законодавства, і як наслідок права та інтереси кредитора, що і змусило подати позов до суду за їх захистом.

Представники відповідача позовні вимоги не визнають, мотивуючи тим, що позичальник ОСОБА_5 згідно укладеного із ВАТ «Сведбанк» отримала кредитні кошти, у відповідності до Графіку погашення кредиту своєчасно оплачувала кредитні платежі. Після зміни кредитора у кредитному зобов'язанні на адресу ОСОБА_5 було направлено від ПАТ «Альфа-Банк» повідомлення про зміну кредитора і виникнення у нього права вимоги, а у відповідача обов'язку оплачувати кредитні платежі на користь нового кредитора ПАТ «Альфа-Банк». ОСОБА_5 із липня 2012 року по грудень 2014 рік сплачувала на користь ПАТ «Альфа-банк» кредитні платежі, однак в зв'язку із не направленням та неподанням позичальнику ОСОБА_5 в установленому законом порядку доказів переходу права вимоги за кредитним договором від 20.03.2008р. №1901/0308/71-029 від ВАТ «Сведбанк» до ПАТ «Альфа-Банк» боржник ОСОБА_5, скориставшись наданим їй ст. 517 ЦК України правом припинила сплачувати кредитні платежі до отримання належних доказів переходу права вимоги до неї із сторони ПАТ «Альфа-Банк». Після отримання вказаних доказів ОСОБА_5 має намір і можливість продовжувати виконувати свої обов'язки згідно кредитного договору, про що було доведено до відома ПАТ «Альфа-Банк» відповідно до направленого листа. Проте, ПАТ «Альфа-Банк» правомірні вимоги боржника ОСОБА_5 про отримання доказів прийняття зобов'язання належним кредитором проігнорував, і звернувся до суду про стягнення достроково суми кредиту, не маючи при цьому відповідних правових підстав. А тому, просять відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк».

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного.

20 березня 2008 року між кредитором Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та позичальником ОСОБА_5 був укладений кредитний договір №1901/0308/71-0259, за умовами якого Банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у вигляду кредиту в розмірі 33 000 доларів США на строк з 20.03.2008р. по 20.03.2032р. на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором.

Згідно п. 1.3 Кредитного договору позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 11,9% річних за весь строк фактичного користування кредитом.

В пункті 1.4 Договору передбачено, що кредитні кошти призначені для здійснення ОСОБА_5 розрахунків по договору купівлі-продажу між ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 з метою придбання однокімнатної квартири.

Кредит надається Банком у готівковій формі через касу Банку або у безготівковій формі на підставі заяви позичальника з метою подальшої конвертації суми отриманого кредиту у національну валюту України та внесення коштів в національній валюті України на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в оплату за договором купівлі-продажу.

Відповідно до Розділу №3 Кредитного договору від 20.03.2008р. позичальник зобов'язується здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором шляхом внесення коштів на позичковий рахунок НОМЕР_2 щомісяця через касу Банку згідно Додатку №1. Проценти за користування кредитом підлягають сплаті Позичальником через касу Банку на рахунок нарахованих відсотків щомісяця в період з «01» по «10» число.

На позичальника пунктом 5 покладено обов'язок забезпечити своєчасне повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, сплату комісій, у порядку та строки, встановлені цим договором, а також сплату неустойок та відшкодування Банку збитків у випадках неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань, передбачених цим договором.

Сторони умовами кредитного договору, а саме розділом №8 передбачили, що за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості.

Із матеріалів справи вбачається, що Кредитний договір від 20.03.2008р. №1901/0308/71-029 та Додаток №1 - графік погашення заборгованості підписаний позичальником ОСОБА_5 без заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за договором кредиту банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отриманням позичальником кредитних коштів по кредитному договорі від 20.03.2008р. №1901/0308/71-029 виникають і на нього покладаються обов'язки по належному виконанні умов кредитного договору, а також відповідальність за його неналежне невиконання.

Матеріалами справи, а саме розрахунком заборгованості, квитанціями про сплату кредитних коштів та поясненнями представника відповідача підтверджується, що відповідач ОСОБА_5 отримала кредитні кошти по кредитному договору від 20.03.2008р. та виконувала його умови в частині оплати платежів.

Разом з тим, 25 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» (продавець) та покупцем Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, а саме права вимоги (як існуючі, так і майбутні, як наявні, так і умовні) кредитора до позичальників за кредитними договорами, відкритими у ПАТ «Сведбанк», а також всі права вимоги продавця до осіб, які надали забезпечення, за Договорами забезпечення, включаючи будь-які та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні продавцю, щодо виконання позичальниками та/або особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обов'язків за кредитними договорами та договорами забезпечення. Продавець ПАТ «Сведбанк» погоджується продати (відступити) права вимоги та передати покупцю ПАТ «Дельта Банк», а ПАТ «Дельта Банк» погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну.

В судовому засіданні представником ПАТ «Альфа-Банк» було представлено до огляду нотаріальну завірену копію із копії Договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012р., укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» і долучена до матеріалів справи завірена копія повного тексту Договору.

15 червня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги.

За умовами вказаного Договору, ПАТ «Дельта Банк» продає придбані згідно з договором від 25.05.2012р. у ПАТ «Сведбанк» права вимоги, а покупець ПАТ Альфа-Банк» купує та приймає права вимоги і погоджується сплатити загальну купівельну ціну

Представником ПАТ «Альфа-Банк» в судовому засіданні було представлено для огляду нотаріальну посвідчену копію з копії Договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012р., укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк».

Актом приймання-передачі прав вимоги до Договору купівлі-продажу Прав вимоги від 15 червня 2012 року, підписаним уповноваженими представниками продавця ПАТ «Дельта Банк» та покупця ПАТ «Альфа-Банк» засвідчено факт приймання-передачі права вимоги.

Із долученого представником позивача до матеріалів справи витягом із виписки реєстру позичальників підтверджується про перехід до ПАТ «Альфа-Банк» права вимоги до позичальника ОСОБА_5 згідно кредитного договору від 20.03.2008р., укладеного з ВАТ «Сведбанк». Також, до матеріалів позовної заяви позивачем долучений витяг з Додатку №1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012р. щодо позичальника ОСОБА_5 по кредитному договору від 20.03.2008р. №1901/0308/71-029.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк зазначений в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як підтверджується матеріалами справи, 18 червня 2012 року за №40882-23-б/б на адресу позичальника ОСОБА_5 згідно вимог пункту 10 Договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012р. було направлено повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором, набуття статусу нового кредитора по кредитному договору від 20.03.2008р. №1901/0308/71-029 та право вимоги за невиконання кредитних зобов'язань до позичальника ОСОБА_5 Також, до повідомлення доданий додаток із реквізитами кредитного договору, по якому набуто право вимоги у нового кредитора і вказаний рахунок у ПАТ «Альфа-Банк» для сплати кредитних платежів.

Судом встановлено, що також визнається представниками відповідача, що ОСОБА_5, отримавши повідомлення від ПАТ «Альфа-Банк» про відступлення права вимоги на рахунок нового кредитора ПАТ «Альфа-Банк» почала сплачувати за період з липня 2012 року по грудень 2014 рік кредитні платежі на погашення кредитної заборгованості згідно умов кредитного договору від 20.03.2008р.

Із пояснень представника відповідача слідує, що ОСОБА_5 з метою встановлення належних доказів в підтвердження прав вимоги у нового кредитора ПАТ «Альфа-Банк» по кредитному договору, а також щоб пересвідчитись, як це передбачено ч. 2 ст. 527 ЦК України, що сплата кредитних платежів приймається належним кредитором, 22 грудня 2014 року на адресу ПАТ «Альфа-Банк» направила вимогу щодо надання доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні по кредитному договорі від 20.03.2008р., укладеного з ВАТ «Сведбанк».

Однак, на адресу ОСОБА_5 22.01.2015р. за №5552-23.1-б/б був направлений від ПАТ «Альфа-Банк» лист з повідомленням, що ПАТ «Альфа-Банк» не може направити ОСОБА_9 витребувану нею інформацію щодо відступлення права вимоги, і вказано, що ОСОБА_5 направлялося відповідне повідомлення. Крім цього, ПАТ «Альфа-Банк» згідно вказаного листа направило ОСОБА_5 на підтвердження відступлення прав вимоги за кредитним договором від ВАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» копію нотаріального посвідченої виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012р. і повідомлено про наявність у позичальника права в установі Банку отримати будь-яку інформацію про рух коштів по кредитному договорі.

Тому, як стверджує представник відповідача, зважаючи на отриману від ПАТ «Альфа-Банк» відмову у наданні підтверджуючих доказів щодо відступлення права вимоги ОСОБА_5 згідно наданим їй ч. 2 ст. 517 ЦК України правом припинила із січня 2015 року сплачувати кредитні платежі на користь ПАТ «Альфа-Банк» та звернулася до суду із позовом до ПАТ «Альфа-Банк» про зобов'язання ПАТ «Альфа-Банк» надати належним чином засвідчені копії: правочину про відступлення прав за кредитним договором від 20.03.2008р. №1901/0308/71-029, укладеним між ОСОБА_5 та ВАТ «Сведбанк»; правочину про відступлення прав за іпотечним договором від 20.03.2008р., укладеним між ОСОБА_5 та ПАТ «Сведбанк»; виписки з акту приймання-передачі документів від первісного кредитора до нового кредитора, що стосується кредитного договору №1901/0308/71-029 від 20.03.2008р., укладеного між банком та ОСОБА_5; платіжного документа, виданого ВАТ «Сведбанк», який би підтверджував суму отриманого нею кредиту відповідно до умов кредитного договору від 20.03.2008р; договору на відкриття та обслуговування поточного рахунку №2620.0.0683741.01 від 20.03.2008р., укладеного між ОСОБА_5 та ВАТ «Сведбанк»; розрахунок суми заборгованості ОСОБА_5 по кредитному договору від 20.03.2008р. на дату укладення правочину між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» про відступлення права вимоги за даним кредитним договором; розрахунок суми заборгованості ОСОБА_5 по кредитному договору від 20.03.2008р. на дату укладення правочину між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» про відступлення права вимоги за даним кредитним договором; ліцензії, яка посвідчує право ПАТ «Альфа-Банк» на здійснення операцій з іноземною валютою.

По вказаних вимогах рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15.04.2015р., яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 08.09.2015р. позовні вимоги ОСОБА_5 були задоволенні.

На здійсненні в судовому засіданні посилання представників відповідачів за наслідками перегляду апеляційної скарги ПАТ «Альфа-Банк» на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15.04.2015р., а саме не доведення ПАТ «Альфа-Банк» набуття права вимоги як нового кредитора по кредитному договорі, укладеного між ОСОБА_5 і ВАТ «Сведбанк», а відтак і неправомірність звернення з позовом про стягнення кредитної заборгованості суд зазначає, що боржник ОСОБА_5 зверталася із позовом до ПАТ «Альфа-Банк» про зобов'язання подати документи на підтвердження відступлення права вимоги, реалізуючи надане їй ч. 2 ст. 527 ЦК України право на отримання доказів того, що виконання її обов'язку по сплаті нею кредитних коштів за період з липня 2012 року по грудень 2014 року приймається належним кредитором ПАТ «Альфа-Банк», яке як встановив Апеляційний суд було порушене Банком, виходячи із змісту листа-відповіді ПАТ «Альфа-Банк» від 22.01.2015р. на звернення ОСОБА_5 про надання доказів переходу прав вимоги за кредитним договором.

Апеляційним судом будь-яких правових посилань чи висновків з приводу неправомірності переходу прав вимоги до нового кредитора ПАТ «Альфа-Банк» по кредитному договору від 20.03.2008р. №1901/0308/71-029 з моменту укладення із ПАТ «Дельта Банк» Договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012р. чи по Договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012р., укладеного із ПАТ «Сведбанк», і наявність у позичальника ОСОБА_10 правового обов'язку не сплачувати на користь ПАТ «Альфа-Банк» визначених умовами кредитного договору від 20.03.2008р. кредитних платежів не відзначено.

Суд при дослідженні всіх доказів як кожного окремо, так і в сукупності прийшов до висновку, що відповідач ОСОБА_5 була повідомлена ПАТ «Альфа-Банк» про відступлення права вимоги по кредитному договорі від 20.03.2008р. №1901/0308/71-029, укладеному із ВАТ «Сведбанк» шляхом направлення 18.06.2012р. на її адресу повідомлення від ПАТ «Альфа-Банк» із реквізитами по сплаті коштів по вказаному кредитному договору, який укладений з нею та ВАТ «Сведбанк», витягу з реєстру позичальників, протягом 2012-2014 років виконувала свої зобов'язання по кредитному договорі в частині сплати на користь нового кредитора ПАТ «Альфа-Банк» кредитних платежів, а відтак була усвідомлена про вимоги нового кредитора ПАТ «Альфа-Банк» по її кредитному договорі і посилання відповідача та її представників на правомірність припинення сплати кредитних платежів згідно ч. 2 ст. 517 ЦК України в даному випадку судом до уваги не приймається.

Згідно поданого Банком розрахунку, відповідач із січня 2015 року неналежним чином виконувала умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредитних платежів та відсотків, чим допустила виникнення заборгованості, яка станом на 24 березня 2015 року на загальну суму становить 353 337,61 грн., з якої:

-- 14603,12 доларів США, що за визначеним позивачем курсом НБУ станом на 10.03.2014р. становить 340 075,18 грн. - за кредитом;

-- 545,46 доларів США, що за визначеним позивачем курсом НБУ станом на 10.03.2014р. становить 12 702,59 грн. - за відсотками;

-- 24,04 доларів США, що за визначеним позивачем курсом НБУ станом на 10.03.2014р. становить 559,84 грн. - пеня.

Частина 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому.

Згідно пункту 3.9 Кредитного договору при порушенні позичальником умов щодо строків платежів, встановлених п. 3.1 цього договору, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, а позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання.

Станом на дату розгляду справи сторонами не подано, а судом не здобуто доказів оплати заборгованості.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення із відповідача ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором від 20 березня 2008 року №1901/0308/71-0259 в розмірі 353 337,61 грн. підлягають до задоволення як такі, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства, підтвердженні матеріалами справи, не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем.

Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 60, 212, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 526, 611, 1050, 1054 Цивільного кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_5 про стягнення кредитної заборгованості в сумі 353 337,61 грн. задовольнити.

2.Стягнути із ОСОБА_11 (АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за невиконання кредитного договору від 20.03.2008р. №1901/0308/71-029 в сумі 353 337,61 грн., 3533,38 грн. в повернення сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяЮ. І. Дзюбановський