справа № 278/2024/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Максименко М.С., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 Ілінічни до ОСОБА_2 Ілінічни, Буківської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із зазначеною заявою, якою просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1163 га, що розташована в с. Тригіря Житомирського району Житомирської області, як за спадкоємицею за законом після смерті матері.

В судове засідання сторони не з'явились, проте спрямували заяви про слухання справи за їх відсутності. Позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача Буківської сільської ради Житомирського району Житомирської області та відповідач ОСОБА_2 позов визнали та не заперечували проти його задоволення. Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини.

6 липня 2013 року померла мати позивача ОСОБА_3 (а.с.4, 11). Після смерті останньої залишилась спадкова маса, зокрема, у вигляді земельної ділянки розміром 0,1163 га, що розташована в с. Тригіря Буківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, має цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, кадастровий номер :03:001:0156 (а.с.16-17). Дана земельна ділянка була передана ОСОБА_3 на підставі рішення Буківської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 22 грудня 2011 року (а.с.6). Згідно довідки ЖБК "Полісся" від 13 вересня 2014 року на день смерті ОСОБА_3 з нею ніхто не був зареєстрований та не проживав, а на протязі шести місяців після її смерті зареєструвалась її дочка та один з відповідачів по справі ОСОБА_2 (а.с.13). Заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 подала лише позивач (а.с.9). Постановою нотаріуса від 9 вересня 2014 року (а.с.8) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне у даній справі нерухоме майно, у звязку з ненаданням позивачем документа на право власності на це майно та витягу з Державного земельного кадастру.

За таких обставин позивач вказує, що її покійна матір за життя не встигла належним чином оформити своє право власності на спірну земельну ділянку, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки іншим чином визнати право власності на належне їй спадкове майно не має змоги.

Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Аналіз вищезазначених норм права та обставин справи у своїй сукупності дає підстави суду дійти до висновку, що ОСОБА_3 за життя була фактичним власником спірної земельної ділянки, однак належним чином документи на право власності нею оформленні не були, що позбавляє в даний час спадкоємицю прийняти спадщину. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність даного нерухомого майна, і не може бути позбавлена цього права, оскільки набуття права власності, позивача, як спадкоємиці за законом після смерті матері, чітко передбачено нормами ЦК України.

Отже, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена позивачем.

Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору в розмірі 243,60 гривень, в дольовому порядку з відповідачів на користь позивача, тобто по 121,80 гривні з кожного з відповідачів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, ч. 1 ст. 88, ч. 4 ст. 174, 209 ЦПК України, ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 321, ст. 1216, ст. 1217, ч. 2 ст. 1220, ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, ст. ст. 212 - 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 Ілінічною, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 0,1163 га, що розташована в с. Тригіря Буківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, має цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, кадастровий номер :03:001:0156, як за спадкоємицею після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 6 липня 2013 року.

Стягнути з відповідачів на користь позивача в дольовому порядку судові витрати за розгляд даної справи в розмірі 243,60 гривні, тобто по 121,80 гривні з кожного з відповідачів.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.О. Грубіян