Справа № 498/1224/15-ц
Провадження по справі№6/498/49/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді - Ткачук О. Л.,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України в залі суду в с.м.т ОСОБА_2 подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського МРУЮ в Одеській області про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу ДВС Великомихайлівського МРУЮ в Одеській області звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в провадженні відділу ДВС Великомихайлівського МРУЮ в Одеській області заведено виконавче провадження за ЄДРВП №48093507 по виконанню двох виконавчих листів №517/19/15-ц, виданих 26.05.2015 року Фрунзівським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 11654,93 грн, судового збору 243,60 грн. 07.07.2015 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Вказує, що боржником добровільно рішення суду не виконується заборгованість не сплачується. ОСОБА_3 ухиляється від сплати боргу, хоча неодноразово викликалася до державної виконавчої служби для сплати заборгованості. Однак, станом на 07.10.2015 року заборгованість залишається непогашеною, заходи щодо погашення боргу, боржником не вжито. Тому, просить суд, вирішити питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без вилучення паспортного документа (паспорта), до виконання нею своїх зобовязань.

Державний виконавець відділу ДВС Великомихайлівського МРУЮ в Одеській області в судове засідання не зявилася, у поданому нею поданні зазначила, що подання підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглянути за її відсутністю.

Враховуючи те, що подання про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань розглядається без участі сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд, вважає що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно ч.1 ст.377-1 ЦПК України, передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статі, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Судом встановлено, що в провадженні відділу ДВС Великомихайлівського МРУЮ в Одеській області заведено виконавче провадження за ЄДРВП №48093507 по виконанню двох виконавчих листів №517/19/14-ц, №517/19/14-ц, виданих 26.05.2015 року Фрунзівським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 11654,93 грн, судового збору 243,60 грн, відповідно.

З матеріалів справи вбачається, що 07.07.2015 року, державним виконавцем були відкриті виконавчі провадження на підставі виконавчих листів №517/19/14-ц, №517/19/14-ц, виданих 26.05.2015 року Фрунзівським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 11654,93 грн, судового збору 243,60 грн., відповідно. Боржнику ОСОБА_3 було надано строк для добровільного виконання виконавчих документів по 13.07.2015 року.

Постанова про відкриття виконавчого провадження вважається врученою боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі за умов, передбачених для вручення судових повісток (рекомендованим листом з повідомленням про вручення).

Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснення ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк.

У матеріалах справи відсутні дані про належне повідомлення боржника про відкриття виконавчих проваджень та отримання ним копій зазначених постанов.

Крім того, вищевказане подання державного виконавця не містить жодних обґрунтувань та доказів на підтвердження факту ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх зобов'язань та здійснення державним виконавцем заходів щодо забезпечення виконання.

Положення ст. 377-1 ЦПК України передбачають, що така ознака, як ухилення боржника від виконання рішення є обов'язковою для вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Зокрема, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Отже, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання"

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Однак, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, державний виконавець не надала суду доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї рішенням суду, та, що нею вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» спрямовані на погашення боргу, хоча саме вона зобов'язана довести суду, з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Тому враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського МРУЮ в Одеській області про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України за недоведеністю саме ухилення боржника від виконання зобовязань.

За доведеності факту ухилення боржника від виконання судового рішення, державний виконавець не позбавлений можливості звернутися з таким поданням повторно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 377-1 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження» суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського МРУЮ в Одеській області про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Великомихайлівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 5-денний строк з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л. Ткачук