Номер провадження: 22-ц/785/852/15
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

Колеснікова Г.Я.,

при секретарі - Коноваленко Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі ліквідатора до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі ліквідатора, за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_5 про припинення поруки за апеляційною скаргою ОСОБА_3, апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 5 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ПАТ «Дельта Банк», звернувшись 7 червня 2013 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладеного договір про надання споживчого кредиту № 0 від 11 квітня 2007 року, за яким надано кредит в іноземній валюті в сумі 75000,00 доларів під 12,5% річних за користування коштами строком кредитування по 11 квітня 2022 року. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки №106351 від 11 квітня 2007 року та між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 укладено договір поруки №106353 від 11 квітня 2007 року. Посилаючись на невиконання умов договору про надання споживчого кредиту, ПАТ «Дельта Банк» як правонаступник на підставі укладеного 8 грудня 2011 року з ПАТ «УкрСиббанк» договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами після уточнення 12 вересня 2014 року вимог просив за кредитним договором заборгованість станом 8 вересня 2014 року в загальній сумі 126306,83 доларів США, еквівалентних по курсу НБУ станом на 8 вересня 2014 року 1619531,44 грн., стягнути солідарно з позичальника ОСОБА_3, поручителів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та розподілити судові витрати (т.1 а.с.2-5, 118-119).

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала, звернувшись 7 серпня 2014 року до суду із зустрічним позовом, просила припинити укладений між нею та АКІБ «УкрСиббанк» договір поруки №106351 від 11 квітня 2007 року на підставі збільшення обсягу відповідальності та закінчення строку пред'явлення вимоги до поручителя (т.1 а.с.109).

ПАТ «Дельта Банк» вимоги зустрічного позову не визнав (т.1 а.с.121-122).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 5 листопада 2014 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково, стягнуто солідарно на користь ПАТ «Дельта Банк» з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в загальній сумі 126306,83 доларів США, еквівалентних 1619531,44 грн., стягнуто на користь ПАТ «Дельта Банк» судові витрати з ОСОБА_3 в сумі 1147,00 грн., з ОСОБА_4 в сумі 1147,00 грн., з ОСОБА_5 в сумі 1147,00 грн., в задоволенні зустрічного позову відмовлено (т.1 а.с.148-156).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні первісного позову та про задоволення зустрічного позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду в частині вирішення зустрічного позову та ухвалити в цій частині рішення про задоволення зустрічного позову.

Неправильність рішення суду мотивовано не відповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційних скарг з наступних підстав.

Підставою виникнення зобов'язальних відносин, зокрема, є договір (ч.2 ст.509 ЦК України). Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, визначених статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою (ч.1 ст.546 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку (ч.1 ст.553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України).

Встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк»» та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту №0 від 11 квітня 2007 року, за яким для особистих потреб надано кредит в іноземній валюті в сумі 75000,00 доларів США зі сплатою 12,50% річних за користування коштами строком кредитування по 11 квітня 2022 року (п.п.1.1,1.2,1.3). За умовами договору позичальник зобов'язався повернути одержаний кредит та сплатити нараховані банком проценти, комісії та інші платежі у порядку та терміни, встановлені договором (п.4.1); банк має право вимагати дострокового повного повернення кредиту, сплати процентів, комісій та інших платежів у разі порушення позичальником та/або поручителями умов цього договору та/або договорів, укладених у забезпечення виконання позичальником зобов'язань за цим договором (п.5.5); відповідно до вимог статті 611 ЦК України сторони погодили, що протягом дії цього договору банк відповідно до умов п.1.3.1 договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення в разі, зокрема, порушення позичальником кредитної дисципліни, неналежного виконання умов цього договору тощо (п.9.2) (т.1 а.с.6-12, 13-17).

Таким чином, на підставі укладеного договору про надання споживчого кредиту №0 від 11 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (після зміни найменування ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 виникли кредитні правовідносини, передбачені статтею 1054 ЦК України, відповідно до яких банк (кредитодавець) надав грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти.

В порядку забезпечення кредитних зобов'язань між АКІБ «УкрСиббанк» та поручителем ОСОБА_5 укладено договір поруки №106353 від 11 квітня 2007 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та поручителем ОСОБА_4 укладено договір поруки №106351 від 11 квітня 2007 року, за якими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відповідно поручились кожна окремо перед банком як кредитором за виконання боржником ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором №0 від 11 квітня 2007 року (т.1 а.с.18-19,20-21).

Згідно розрахунку за кредитним договором №0 від 11 квітня 2007 року заборгованість станом на 14 травня 2013 року складала за кредитом 67511,12 доларів США, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 22879,12 доларів США, за процентами 43084,59 доларів США, в тому числі прострочена заборгованість за процентами 15288,21 доларів США, а всього заборгованість 110595,71 доларів США, еквівалентних по курсу НБУ 883991,51 грн. (т.1 а.с.30).

Згідно розрахунку за кредитним договором №0 від 11 квітня 2007 року заборгованість станом на 8 вересня 2014 року складала за кредитом 67511,12 доларів США, за процентами 58795,71 доларів США, а всього заборгованість 126306,83 доларів США, еквівалентних по курсу НБУ 1619531,44 грн. (т.1 а.с.120).

ОСОБА_3 порушив визначені статтею 526 ЦК України загальні умови виконання зобов'язання, статтю 1054 ЦК України, кредитний договір №30/КВ-07 від 10 серпня 2007 року, допустивши заборгованість по поверненню кредиту, сплаті процентів за користування коштами, надавши тим самим банку право вимоги дострокового повернення всієї суми кредиту та сплати плати за кредит. Оскільки кредитні зобов'язання забезпечено порукою, то факт порушення забезпеченого порукою зобов'язання надало банку право звернення вимоги про стягнення кредитної заборгованості в солідарному порядку з позичальника та поручителя.

Вимогу від 18 березня 2013 року про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором ПАТ «Дельта Банк»» направлено позичальнику ОСОБА_3, поручителю ОСОБА_5, поручителю ОСОБА_4 25 березня 2013 року, що підтверджено реєстром поштових відправлень. Вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань надіслано відповідно до узгоджених сторонами договору про надання споживчого кредиту №0 від 11 квітня 2007 року умов, які передбачають, що у випадку настання обставин, визначених у п.п.2.3, 4.9, 5.3, 5.5., 5.6, 5.8, 5.10, 7.4, 9.2, 9.14 цього договору, направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку при цьому у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення банку чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банком, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку (п.11.1). Зазначене в п.11.1 договору повідомлення (вимога) банку направляється листом (цінний з описом та повідомленням про вручення) або доставляється кур'єром на адресу позичальника, що вказана у розділі 12 цього договору (п.11.2) (т.1 а.с.31-37).

Позов ПАТ «Дельта Банк» пред'явлено до суду про стягнення кредитної заборгованості з позичальника ОСОБА_3 та поручителів ОСОБА_5, ОСОБА_4 7 червня 2013 року (а.с.2-5).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у ПАТ «Дельта Банк» права вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати нарахованих процентів за користування коштами та стягнення в порядку солідарної відповідальності позичальника та поручителя кредитної заборгованості в загальній сумі 126306,83 доларів

США, еквівалентних по курсу НБУ станом на 8 вересня 2014 року 1619531,44 грн.

Поряд з цим, суд першої інстанції безпідставно застосував положення частини 3 статті 554 ЦК України, не звернувши увагу на те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не давали спільно поруку в межах одного договору поруки, а тому не відповідають перед кредитором як солідарні боржники (ст.543 ЦК України). В даному випадку виконання зобов'язання забезпечено кількома поручителями на підставі окремих договорів поруки, відтак, кожний з поручителів відповідає не залежно один від одного солідарно з позичальником.

Крім того, суд першої інстанції не повно перевірив доводи поручителя ОСОБА_4 щодо зміни зобов'язання без її як поручителя згоди в сторону збільшення обсягу її відповідальності, що призвело до безпідставної відмови в задоволенні вимог зустрічного позову ОСОБА_4 про припинення поруки та, відповідно, стягнення з неї в солідарному порядку з позичальником ОСОБА_3 кредитної заборгованості.

Доводи апеляційних скарг в частині припинення поруки поручителя ОСОБА_4 на підставі зміни без згоди поручителя зобов'язання в сторону збільшення обсягу відповідальності є обгрунтованими з огляду на наступне.

Статтею 559 ЦК України визначено спеціальні підстави припинення поруки. Так, частиною 1 цієї статті передбачено, що порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

За умовами договору про надання споживчого кредиту №0 від 11 квітня 2007 року кредит надано в іноземній валюті в сумі 75000,00 доларів США під 12,5% річних. Сторони договору при укладенні договору погодили, що при настанні будь-яких обставин, передбачених частиною 1 пунктом 9.2 договору банк може збільшити розмір процентної ставки за договором. Порядок зміни розміру процентної ставки сторони визначили наступний. Банк не пізніше ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника про встановлення процентної ставки із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа за адресою позичальника, що вказана у розділі 12 цього договору, або за іншою адресою, яку позичальник письмово повідомив банку при зміні адреси; такий новий розмір процентної ставки за цим договором починає застосовуватися з дати, що буде вказана у повідомленні банку до позичальника, без укладення сторонами відповідної угоди про внесення змін до цього договору. У разі незгоди з новим розміром процентної ставки позичальник у строк не пізніше ніж за 7 календарних днів до дати початку дії нової ставки, вказаної у повідомленні банку, зобов'язується надати на зазначену у договорі адресу банку письмове повідомлення (відповідь) про свою незгоду із такою новою ставкою. У випадку отримання банком в порядку та терміни, визначені цим договором, такого письмового повідомлення (відповіді) від позичальника, банк набуває право вимоги дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 11 цього договору. Сторони погодили, що факт неподання позичальником на зазначену у договорі адресу банку у строк не пізніше ніж за сім календарних днів до дати початку дії нової процентної ставки письмового повідомлення (відповіді) позичальника про його незгоду із такою новою ставкою, вважається згодою позичальника на встановлення банком такого нового розміру процентної ставки з дати, що зазначена у повідомленні банку (п.9.2) (т.1 а.с.6-12).

В порядку перевірки доводів апеляційних скарг в частині наявності передбачених частиною 1 статті 559 ЦК України підстав для припинення поруки, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 квітня 2015 року за заявою представника в інтересах позичальника ОСОБА_3, поручителя ОСОБА_4 витребувано з ПАТ «Дельта Банк» докази зміни встановленої договором процентної ставки 12,5 % на іншу, зміни графіку погашення кредиту, розміру щомісячних платежів тощо; ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 липня 2015 року за заявою представника в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 витребувано з ПАТ «Дельта Банк» підтвердження зміни встановленої договором процентної ставки 12,5% на 25,0% (т.2 а.с.60-61, 102-104).

Зі змісту отриманих відповідей та доданих доказів встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» з моменту прийняття на баланс 19 грудня 2011 року заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 11 квітня 2007 року від ПАТ «УкрСиббанк» процентну ставку за кредитним договором, графік погашення та розмір щомісячних платежів не змінював (т.2 а.с.67-68, 113).

За заявою ПАТ «Дельта Банк» ухвалою апеляційного суду Одеської області від 8 жовтня 2015 року витребувано з ПАТ «УкрСиббанк» підтвердження зміни встановленої договором процентної ставки 12,5% на 25,0% за період з 11 квітня 2007 року по 19 грудня 2011 року (по дату приймання-передачі прав вимоги від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» (т.2 а.с.127-129).

На виконання ухвали апеляційного суду ПАТ «УкрСиббанк» підтверджено нарахування процентної ставки 12,5% на суму основного боргу та 25,0% на прострочену суму основного боргу; надано докази повідомлення позичальника ОСОБА_3 про зміну встановленої кредитним договором процентної ставки. Так, ОСОБА_3 за адресою, зазначеною в договорі, надіслано 25 лютого 2008 року повідомлення від 22 лютого 2008 року про запровадження з 12 березня 2008 року системи нарахування відсотків за користування кредитом на прострочену суму основного боргу; попереджено, що у випадку прострочення платежу за кредитним договором банк з дати виникнення простроченої суми основного боргу нараховуватиме на прострочену суму основного боргу підвищені проценти, а саме в розмірі збільшеної вдвічі від діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу; роз'яснено, що продовження користування кредитом за кредитним договором вважатиметься вираженням згоди стосовно умов викладених в даному повідомленні щодо порядку нарахування процентів на прострочену суму основного боргу. Надіслання вказаного повідомлення ОСОБА_3 підтверджено реєстром поштових відправлень, штемпелем поштового відділення від 25 лютого 2008 року, отримання ОСОБА_3 повідомлення підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення 1 березня 2008 року особисто адресату поштового відправлення банку (т.2 а.с.141, 142-145, 148-153).

За заявою ПАТ «Дельта Банк» ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19 листопада 2015 року витребувано з ПАТ «УкрСиббанк» підтвердження повідомлення поручителя ОСОБА_4 про зміну з березня 2008 року встановленої договором процентної ставки з 12,5% на 25,0% (т.2 а.с.158-159).

На виконання ухвали апеляційного суду ПАТ «УкрСиббанк» не надано підтвердження надіслання поручителю ОСОБА_4 повідомлення про зміну відсоткової ставки (т.2 а.с.163). Згідно пояснень представника ПАТ «Дельта Банк» докази повідомлення поручителя ОСОБА_4 про збільшення з 12 березня 2008 року відсоткової ставки у ПАТ «Дельта Банк» також відсутні.

Таким чином, з 12 березня 2008 року мало місце збільшення вдвічі процентної ставки на прострочену суму основного боргу, що призвело до зміна зобов'язання та збільшення обсягу відповідальності позичальника та поручителів. Оскільки докази повідомлення поручителя ОСОБА_4 про збільшення процентної ставки не надано, то доводи цього поручителя про зміну зобов'язання в сторону збільшення обсягу відповідальності без її згоди не спростовано, відтак, в силу частини 1 статті 559 ЦК України порука ОСОБА_4 є припиненою, що виключає стягнення кредитної заборгованості в солідарному порядку з позичальника ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_4

Зазначені обставини згідно п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення зустрічного позову частково, та про зміну рішення суду першої інстанції в частині вимог ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості солідарно з позичальника і поручителів, та стягнення заборгованості з лише позичальника ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_5

Часткове задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 про припинення поруки обумовлено наявністю лише однієї підстави, а саме припинення поруки за частиною 1 статті 559 ЦК України. Крім того, правильним є заявлення вимоги про припинення поруки, а не про припинення укладеного договору поруки.

Доводи апеляційних скарг в частині припинення поруки поручителя ОСОБА_4 за частиною 4 статті 559 ЦК України, а саме за закінченням строку пред'явлення вимоги до поручителя безпідставні з огляду на наступне.

За змістом частини 4 статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Так, за договором про надання споживчого кредиту №0 від 11 квітня 2007 року та забезпечувальних договорів поруки №106353 від 11 квітня 2007 року та №106351 від 11 квітня 2007 року строк кредитування визначено з 11 квітня 2007 року по 11 квітня 2022 року. Вимогу від 18 березня 2013 року про дострокове виконання зобов'язання надіслано позичальнику ОСОБА_3, поручителю ОСОБА_4, поручителю ОСОБА_5 25 березня 2013 року, що підтверджено реєстром поштових відправлень. Позов до суду про стягнення кредитної заборгованості з позичальника та поручителів пред'явлено 7 червня 2013 року. Таким чином, змінивши строк виконання основного зобов'язання надісланням вимоги про дострокове виконання зобов'язання, ПАТ «Дельта Банк» пред'явив вимогу до поручителів протягом шести місяців шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Доводи апеляційних скарг в частині строку позовної давності безпідставні з огляду на наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України). Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч.1 ст.259 ЦК України).

В договорі про надання споживчого кредиту №0 від 11 квітня 2007 року, укладеному між АКІБ «УкрСиббанк» (після зміни найменування ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3, положення про збільшення позовної давності відсутні, відтак, слід виходити з того, що до правовідносин застосовуються строки позовної давності, визначені статтею 257, пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України. Вимоги заявлено про стягнення тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами, позовна давність до цих вимог встановлена законом (ст.257 ЦК України) та кредитним договором тривалістю у три роки.

Погашення кредиту та сплата процентів за користування кредитом підлягали здійсненню щомісячними платежами. Правові висновки Верховного Суду України судову практику орієнтують на те, що за зобов'язаннями зі щомісячними платежами перебіг строку позовної давності обчислюється з моменту настання строку погашення чергового платежу (постанови верховного Суду України від 19 листопада 2014 року в справі №6-160цс14, від 3 червня 2015 року в справі №6-31цс15).

Суд апеляційної інстанції в даній справі не має правових підстав для застосування строку позовної давності з огляду на наступне.

Так, положеннями частин 3, 4 статті 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Матеріали справи не містять заяв ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про застосування позовної давності, які були б ними зроблені в суді першої інстанції до винесення рішення, відтак, дана обставина виключає застосування строку позовної давності

в суді апеляційної інстанції. ОСОБА_4 в зустрічній позовній заяві посилається на строки, однак із аналізу вимог слідує висновок, що ОСОБА_4 посилалась на строки в обгрунтування наявності підстав для застосування частини 4 статті 559 ЦК України та припинення поруки, а не як на строки у розумінні позовної давності.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх доводів та заперечень. Докази мають бути належними та допустимими. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ПАТ «Дельта Банк» право вимоги дострокового виконання зобов'язання доведено належними та допустимими доказами, інформація, що відображена в розрахунку заборгованості станом на 8 вересня 2014 року не викликає сумнівів. ОСОБА_3 як позичальником не надано доказів, які б спростовували правильність проведеного банком розрахунку заборгованості, належного виконання ним зобов'язань за договором, рівно як і не надано таких доказів поручителями. Посилання ОСОБА_3 на те, що кредитні кошти отримано ним для ОСОБА_5, що саме вона мала погашати кредит та платити проценти за користування коштами не приймаються, оскільки кредитний договір недійсним не визнано, позичальником за цим договором є ОСОБА_3 Правові підстави для ухвалення нового рішення про відмову в позові до ОСОБА_3 відсутні.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 2 жовтня 2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2 жовтня 2015 року прийнято рішення №181 «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» строком на 2 роки з 5 жовтня 2015 року до 4 жовтня 2017 року включно. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» як позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом підлягає зазначенню в особі ліквідатора.

Зміна рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості є підставою для перерозподілу понесених та документально підтверджених ПАТ «Дельта Банк» судових витрат, що підлягають присудженню на користь ПАТ «Дельта Банк» в особі ліквідатора з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 по 1720,50 грн. з кожного.

Керуючись ст.303, п.п.2,3 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 5 листопада 2014 року в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та в частині розподілу судових витрат - змінити, в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, в частині зустрічного позову ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_5 про припинення поруки, в частині розподілу судових витрат - скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі ліквідатора до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з позичальника ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі ліквідатора за укладеним між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 договором про надання споживчого кредиту №0 від 11 квітня 2007 року заборгованість станом на 8 вересня 2014 року за кредитом в сумі 865641 грн. 08 коп., еквівалентних 67511,12 доларів США по курсу НБУ станом на 8 вересня 2014 року, за процентами в сумі 753890 грн. 36 коп., еквівалентних 58795,71 доларів США по курсу НБУ станом на 8 вересня 2014 року, а всього заборгованість за кредитом та процентами в загальній сумі 1619531 грн. 44 коп., еквівалентних 126306,83 доларів США по курсу НБУ станом на 8 вересня 2014 року.

В задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі ліквідатора до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі ліквідатора, за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_5 про припинення поруки - задовольнити частково.

Визнати припиненою поруку поручителя ОСОБА_4 за укладеним між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 договором поруки №106351 від 11 квітня 2007 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі ліквідатора судові витрати в сумі 1720 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі ліквідатора судові витрати в сумі 1720 грн. 50 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков