Провадження № 2-з/756/211/15
У Х В А Л А

19 жовтня 2015 року

Суддя Оболонського районного суду Шумейко О.І., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року позивач звернулася в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року відкрито провадження у справі.

13 жовтня 2015 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності відповідачу.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту квартири може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки відповідач не має наміру врегулювати спір у позасудовому порядку.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у постанові від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як убачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 118292,45 грн. в якості відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суддя повинен пересвідчитися, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того, вжиті заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази реальної загрози невиконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову, заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, не є співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки арешт накладається на всю квартиру, вартість якої значно перевищує розмір матеріальної шкоди.

За таких обставини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: О.І. Шумейко