Провадження № 4-с/161/135/15
У Х В А Л А

24 грудня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Крупінської С.С.

при секретарі Бакай Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову заступника начальника відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції від 24 червня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на постанову заступника начальника відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 січня 2014 року заступником начальника ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 41450504 на підставі виконавчого листа Луцького міськрайонного суду від 08 січня 2014 року про стягнення з боржника ВАТ «Волиньрибгосп» заборгованості по оплаті праці ОСОБА_1 в розмірі 15389 грн. 16 коп. 27.01.2014 року дане виконавче провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження № 30789024, а 24 червня 2015 року виведене із зведеного виконавчого провадження.

24.06.2015 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадженні на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Підставою для його закриття стало те, що державним виконавцем ДВС Любомльського районного управління юстиції було описано та накладено арешт на причіп ПП 2.8, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню оскільки 19.01.2015 року представник стягувача подав до відділу виконавчої служби клопотання про накладення арешту на майно боржника ВАТ «Волиньрибгосп», яке було передано в оренду ТзОВ «Рибгосп «Несвіч» на підставі договору оренди № 01/11-12 від 27 листопада 2012 року. Також на момент відкриття виконавчого провадження за боржником було зареєстровано 18 автомобілів, 2 мотицикли, 6 причепів, що підтверджувалось копією відомістю з бази даних «Автомобілів».

Просить суд визнати незаконною та скасувати постанову від 24 червня 2015 року про закінчення виконавчого провадження № 41450504.

Представник заявника в судове засідання не зявилася, а подала до суду заяву про розгляд скарги у її відсутності.

Представник ВДВС Луцького районного управління юстиції в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений судом про день і час розгляду справи.

Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням (ст. 32 вказаного Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 6 вищезазначеного Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження).

Судом встановлено, що 24 червня 2015 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції ОСОБА_2 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник просить скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 24.06.2015 року у звязку з тим, що державним виконавцем не було вжито необхідних заходів, спрямованих на розшук майна боржника, яке є власністю ВАТ «Волиньрибгосп».

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець з метою захисту інтересів стягувача може самостійно одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за № 512/5, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

В оспорюваній постанові про закінчення виконавчого провадження від 24 червня 2015 року зазначено про те, що на виконання доручення державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції від 18.03.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Любомльського управління юстиції ОСОБА_3 було проведено опис та накладення арешту на причеп ПП 2.8, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Описане та арештоване майно було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4, яка проживає в смт. Шацька, а тому з метою звернення стягнення на описане майно виконавчий документ слід передати за належністю до ВДВС Шацького РУЮ.

Відповідно п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України „Про виконавче провадження", Виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що на Державну виконавчу службу покладається примусове виконання рішень.

Як вбачається з п. 18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби", виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Діяльність органів ДВС полягає у примусовому виконанні рішень суду, виконання судового рішення є прямим обов'язком державного виконавця, однак, державним виконавцем не вчинено дій по виконанню рішення Луцького міськрайонного суду від 14 листопада 2013 року, в судовому засіданні не спростовано державним виконавцем доводів заявника, які викладені ним в поданій до суду скарзі, а саме того, що державним виконавцем не перевірено, чи є в боржника майно, яке належить йому на праві власності та на яке може бути здійснено стягнення, хоча скаржник це вказує, що є інше майно за місцем знаходження юридичної особи (боржника) та виконавчої служби, про що подала до суду письмові докази.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, та слід визнати незаконною та скасувати постанову від 24 червня 2015 року про закінчення виконавчого провадження № 41450504.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, Законом Україну Про виконавче провадження, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову від 24 червня 2015 року про закінченню виконавчого провадження № 41450504.

Стягнути з відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції в дохід держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинського області через Луцький міськрайонний суд протягом 5 днів з моменту проголошення, а для осіб, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська

к