АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/6810/15-ц Головуючий І інстанції - Нев'ядомський Д.В.
Провадження №22ц/790/5657/15 Суддя-доповідач - Кіпенко І.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Кіпенка І.С., суддів - Котелевець А.В., Шаповал Н.М.,

за участі секретаря - Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 червня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання,

в с т а н о в и л а:

10 квітня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Харківміськгаз»(далі ПАТ «Харківміськгаз») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за послуги з газопостачання в розмірі 1800 грн. 53 коп., інфляційних витрат - 5 грн. 31 коп., трьох процентів річних - 75 грн. 28 коп. та судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

В судове засідання суду першої інстанції представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання з'явився, надав письмові заперечення проти позовної заяви.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18 червня 2015 рокув задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз»відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст.303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що позивачем пропущено строк позовної давності та відповідачами подані заяви про застосування строку позовної давності.

Однак погодитися з такими висновками суду не можна, оскільки вони не відповідають обставинам справи, суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, і суд апеляційної інстанції вважає за необхідне на підставі п.п. 1, 3 ч.1 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, позивач в м. Харкові надає послуги з газопостачання, згідно Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-ІV від 24.06.2004 року.

Відповідачі проживають в квартирі АДРЕСА_1 та є споживачами вказаних послуг.

Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Права і обов'язки виробників, виконавців, споживачів у сфері житлово-комунальних послуг встановлені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004 р.

Згідно п.п.5,10 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно наданого ПАТ «Харківміськгаз» розрахунку вбачається, що відповідачі не в повному обсязі вносять плату за надані послуги в зв'язку з чим виникла заборгованість за послуги з газопостачання за період з 01 січня 2010 року по 01 січня 2013 року в розмірі 1881 грн. 12 коп., яка складається з: суми основного боргу - 1800 грн. 53 коп., інфляційних витрат - 5 грн. 31 коп., трьох процентів річних - 75 грн. 28 коп. (а.с.4).

Відповідачі заперечували проти нарахованої заборгованості та просили застосувати строк позовної давності до вимог ПАТ «Харківміськгаз»(а.с.14, 20).

Розрахунок суми заборгованості, наданий представником позивача відповідає встановленим обставинам справи та вимогам діючого законодавства.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 цього Кодексу, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Частиною першою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

05 березня 2013 року Київським районним судом м. Харкова було видано судовий наказ, який скасовано ухвалою суду від 13 травня 2013 року (а.с.5).

Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Ураховуючи те, що стягнення грошових коштів з боржника може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу, як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності.

Вказана правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 21 січня 2015 року в справі №6-214цс14.

Таким чином, підстави для застосування судом до вимог позивача про стягнення заборгованості строків позовної давності відсутні.

Стосовно стягнення 3% річних та інфляційних витрат, слід зазначити наступне: згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з газопостачання з урахуванням інфляційних витрат та трьох процентів річних підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При зверненні до суду першої інстанції ПАТ «Харківміськгаз» сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., при зверненні до суду апеляційної інстанції - 121 грн. 80 коп., всього 365 грн. 40 коп., які підлягають стягненню з відповідачів по 121 грн. 80 коп. з кожного на користь ПАТ «Харківміськгаз».

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, ст.ст. 316, 319-325 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 червня 2015 року - скасувати.

ПозовПублічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» заборгованість за надані послуги газопостачання в сумі 1881 грн. 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» судовий збір в розмірі 365 грн. 40 коп. по 121 грн. 80 коп. з кожного.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили

Головуючий -

Судді -