Провадження № 2-з/761/571/2015
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

22 вересня 2015 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Маліновська В.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична фірма «АС-Тревел» про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться зазначена цивільна справа.

17 вересня 2015 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, згідно якої остання просить накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична фірма «АС-ТРЕВЕЛ» № НОМЕР_1, відкритому в ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005, а також на всіх інших відомих рахунках відповідача до завершення розгляду справи та набрання судовим рішенням законної сили.

Заяву обґрунтовано тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали цивільної справи, суддя прийшов до висновку, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями ч. 1 ст. 152 ЦПК України.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, звертаючись до суду з вказаною заявою, представником позивача не надано до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність у відповідача відкритих у ПАТ «УкрСиббанк» та інших банківських установах рахунків, а також розміри сум коштів, котрі обліковуються на них, що позбавляє суд можливості визначитись щодоспівмірності виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами та вирішити питання про забезпечення позову у спосіб, запропонований позивачем.

Окрім того, позивачем не зазначено, а судом не встановлено обґрунтованих обставин, які б підтверджувалися належними доказами та свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може, в подальшому, утруднити чи зробити неможливим виконання ймовірного рішення суду.

Також слід зазначити, згідно роз'яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Так, у даному конкретному випадку забезпечення пред'явленого позову у запропонований позивачем спосіб буде перешкоджати господарській діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична фірма «АС-Тревел», що є недопустимим.

Відтак, суддя прийшов до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична фірма «АС-Тревел» про стягнення грошових коштів- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: