АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/7683/15-ц Головуючий І інстанції Пілюгіна О.М.
Провадження №22ц/790/8664/15 Суддя-доповідач ОСОБА_1
Категорія: договірні
22 грудня 2015 р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого Кіпенка І.С.,
суддів Шаповал Н.М., - ОСОБА_2,
за участі секретаря Таран В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, - представника позивача ОСОБА_4 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 05 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення грошової суми за договором про наміри, відшкодування збитків та моральної шкоди,-
5 жовтня 2015 року ОСОБА_4звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення грошової суми за договором про наміри, відшкодування збитків та моральної шкоди.
В обґрунтування позову вказував, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 0,15 га, за адресою: Харківська область Харківський район, селище Кулиничі, вулиця Садова 1-А.
31 березня 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір про наміри, відповідно до умов якого сторони домовилися не пізніше 17:00 години 01 червня 2015 року укласти договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки площею 0,10 га, яка належить на праві власності ОСОБА_5 за еквівалент 9,5 тисяч доларів США.
На підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договору купівлі - продажу земельної ділянки ОСОБА_4, передав ОСОБА_5 авансовий платіж в розмірі еквівалентному 1500,00 доларів США.
У разі невиконання взятих на себе зобов'язань за вказаним договором, ОСОБА_5 зобовязався повернути ОСОБА_4, платіж в розмірі 1500,00 доларів США та додатково сплатити неустойку, яка дорівнює сумі платежу в розмірі 1500,00 доларів США; виплатити агентству нерухомості суму еквівалентну 750,00 доларів США.
За останньою домовленістю між сторонами, відповідач зобов'язався 15 серпня 2015 року о 14:00 годині прибути для укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки до нотаріуса ОСОБА_6 за адресою: місто Харків, проспект 50-річчя ВЛКСМ але в обумовлений час за вказаною адресою не з'явився.
Невиконання відповідачем договору про наміри завдало позивачу певні моральні страждання, створило для нього дискомфорт та нервове напруження, у зв'язку з цим позивач просить про стягнення моральної шкоди у розмірі 7000,00 гривень. Також позивачем понесені витрати повязані з наданням юридичної допомоги адвокатом у розмірі 7000,0 гривень. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом.
В судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача, підтримав позов, з підстав викладених у позові, при цьому визнав відсутність письмового документу про отримання відповідачем від позивача грошових коштів і зазначив, що факт отримання грошових коштів зафіксований у пункті шостому договору про наміри від 31.03.2015 року.
Представник відповідача в судовому засіданні першої інстанції просив у позові відмовити та пояснив, що угода не була укладена не з вини відповідача, а з вини агентства нерухомості. Також вказав, що його довіритель грошових коштів від позивача не отримував, а авансовий платіж у розмірі 1500,00 доларів США., який позивач нібито сплатив за купівлю - продаж частини земельної ділянки переданий позивачем працівнику агентства нерухомості «Харків-Ріелтер» ОСОБА_7, грошові кошти і оригінали документів на земельну ділянку знаходяться в агентстві нерухомості.
Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 05 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду позивач ОСОБА_4в особі свого представника оскаржив його в апеляційному порядку. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції помилково вважав не доведеним отримання відповідачем авансу у розмірі 34200,00 гривень.

Проте з висновком суду в цій частині погодитись не можна.

Як встановлено в судовому засіданні суду першої інстанції, 31 березня 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір про наміри, (копія якого міститься на а.с. 10) відповідно до умов якого сторони домовилися не пізніше 17:00 години 01 червня 2015 року укласти договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки площею 0,10 га, яка належить на праві власності ОСОБА_5 за еквівалент 9,5 тисяч доларів США.

Відповідно до п.6 вказаного договору, на підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договору купівлі - продажу земельної ділянки покупець ОСОБА_4в день підписання цього договору вносить продавцю ОСОБА_5 авансовий платіж в розмірі еквівалентному 1500,00 доларів США.

Згідно п.7 договору про наміри зазначено, що суму авансу, яка прописана в п.6 договору про наміри (1500 дол. США), продавець ОСОБА_5 отримав від покупця ОСОБА_4 до підписання цього договору. Договір підписано сторонами.

Крім того продавець ОСОБА_5 підписав додаток до цього договору (копія на а.с.11) згідно якого він передав цю грошову суму виконавцю (ріелтору) на зберігання. Додаток до договору також підписано сторонами та ріелтером агентства нерухомості «Харків-Ріелтер» ОСОБА_7

Зазначені обставини сторонами не заперечувались та в судових засіданнях представник відповідача пояснив, що відповідач підписав договір про наміри, а грошові кошти в сумі 1500 дол. США залишились у ріелтора.

Згідно із ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобовязання може мати місце лише у випадку наявності зобовязання, яке б мало випливати із договору, укладеного сторонами.

Оскільки договір купівлі-продажу земельної ділянки в установленому законом порядку між сторонами укладено не було, то передана ОСОБА_5, ОСОБА_4, сума в розмірі в розмірі еквівалентному 1500,00 доларів США та визначена позивачем відповідно до курсу НБУ на час звернення з позовом в сумі 34200грн., є авансом, який підлягає стягненню з ОСОБА_5, на користь позивача ОСОБА_4

В іншій частині позовних вимогОСОБА_4, суд першої інстанції повно та правильно з'ясував характер спірних правовідносин, правильно застосував норми матеріального права, що підлягали застосуванню, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При предявленні позову позивачем ОСОБА_4 було сплачено судовий збір: при зверненні до суду, - 995грн., та за подачу апеляційної скарги 1094грн.

Таким чином сума судових витрат яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_5, на користь позивача ОСОБА_4 складає 2089грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п.п. 2- 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, - представника позивача ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 05 листопада 2015 року змінити, скасувавши його в частині відмови в задоволенні позову про стягнення суми авансового платежу в розмірі еквівалентному 1500,00 доларів США.

Позовні вимоги ОСОБА_4 в цій частині задовольнити, стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суму авансового платежу в розмірі 34200грн.( тридцять чотири тисячі двісті гривен) та судові витрати в сумі 995грн. та1094грн. - всього 2089грн.

В іншій частині рішення Харківського районного суду Харківської області від 05 листопада 2015 року залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Кіпенко І.С.,

Судді Шаповал Н.М.,

ОСОБА_2