Ухвала

іменем україни

29 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, від імені якої діє представник ОСОБА_3, на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 30 листопада 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Старт» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання, пені, інфляційних витрат та трьох відсотків річних,

в с т а н о в и в :

У вересні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Старт» (далі - ТОВ «Старт») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач ОСОБА_2 проживає у АДРЕСА_1 та є споживачем послуг із централізованого теплопостачання, які надає товариство, проте належним чином не здійснює оплату за надання вказаних послуг, унаслідок чого у відповідача виникла заборгованість, розмір якої станом на 01 вересня 2014 року складає 13 300 грн 86 коп., та яка підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь постачальника послуг.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Останнім рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 30 листопада 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ТОВ «Старт» заборгованість за надані послуги із теплопостачання у сумі 7 740 грн 91 коп., три проценти річних у сумі 393 грн 78 коп., інфляційні витрати у сумі 1 239 грн 65 коп., пеню у сумі 252 грн 48 коп. та 243 грн 60 коп. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, від імені якої діє представник ОСОБА_3, просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку згідно з вимогами ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи, правильно виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог про стягнення заборгованості за надані послуги із теплопостачання у сумі 7 740 грн 91 коп., трьох процентів річних у сумі 393 грн 78 коп., інфляційних витрат у сумі 1 239 грн 65 коп., пені у сумі 252 грн 48 коп. та 243 грн 60 коп. судового збору.

При цьому суд правильно керувався ст. ст. 19, 24 Закону України «Про теплопостачання», ст. ст. 20, 21, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 625 ЦК України, а також Правилами надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Також суд зробив правильні висновки, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, від імені якої діє представник ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Старт» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання, пені, інфляційних витрат та трьох відсотків річних, за касаційною скаргою на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 30 листопада 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак