overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 140/398/15-ц
№ 2/140/225/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2015 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Ференець М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

12.02.2015 року до суду з позовом звернулася ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, вказавши, що 20.09.2008 року вони із відповідачем ОСОБА_2 Їхній шлюб зареєстрований в виконкомі Іваньківської сільської ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис за № 3. Від подружнього життя у них народилась дитина: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка в даний час проживає з нею і залишиться проживати з нею після розірвання шлюбу. Негаразди в їхній сім'ї розпочалися більше одного року тому, поступово стосунки між ними погіршувались і в березні 2014 року досягли критичної межі. Головна причина розладу в сім'ї - зловживання чоловіком спиртними напоями, відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги. Чоловік влаштовував дома суперечки, бешкети, під час яких ображав її. Від негідної поведінки відповідача страждала дитина. Тому змушена була переїхати з дитиною на проживання на найману квартиру в м. Немирів. Вона впевнилася, що вони з чоловіком різні люди, у них різні життєві цінності та відношення до подружніх обов'язків. Вона зрозуміла, що їхній шлюб з відповідачем розпався остаточно і безповоротно. Фактично близько одного року вони не підтримують подружніх стосунків, стали чужими людьми. Збереження сім'ї з відповідачем суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини. Примирення між ними неможливе, тому просить шлюб між ними розірвати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заві.

Відповідач в судовому засідання позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони помиритись не бажають, сім'я фактично розпалась і подальше її збереження неможливе.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 112 СК України, ст. ст. 10, 60, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб укладений 20.09.2008 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований в виконкомі Іванівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис № 3 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати понесенні останньою при підготовці справи до судового розгляду, а саме: за надання правової допомоги в розмірі 250 грн., по оплаті судового збору 243,60 грн., комісія банку 5 грн., всього - 498,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/4069/15-ц Провадження № 4-с/279/4/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2015 року м. Коростень

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Снігір В. М., розглянувши в м. Коростені матеріали за скаргою ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби відбувається в порядку передбаченому розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України.

Так, відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Рішення суду від 03.11.2010 року в адміністративній справі № 2а-3811/2010 ухвалено в порядку КАС України.

Відповідно до п. 4 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 року №24-152/0/4-13 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» юрисдикційність розгляду скарг на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС залежить від спеціалізації суду, який ухвалив рішення, що підлягає примусовому виконанню органами ДВС. У порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС підлягають розгляду, якщо підлягає виконанню рішення суду загальної юрисдикції, ухвалене відповідно до ЦПК (стаття 383 ЦПК).

У відповідності з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Вказані недоліки мають бути усунені протягом 5 (п'яти) днів з дня отримання копії ухвали.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що скаргу ОСОБА_1 слід залишити без руху .

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 п'ятиденний строк, з дня отримання копії ухвали, для усунення зазначених недоліків скарги.

Роз'яснити, що в іншому випадку скарга буде вважатися неподаною та повернута особі, які її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Снігір
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Українець В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред'явлення позову,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про забезпечення доказів до пред'явлення позову та просить витребувати у балансоутримувача будинку ім'я та по-батькові власника квартири АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що для подачі позовної заяви до Солом'янського районного суду міста Києва бракує даних про власника та квартиронаймача квартири АДРЕСА_1, оскільки зазначена особа порушує права позивача.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 17 вересня 2015 року ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року скасовано та питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Заявник просить суд витребувати інформацію щодо даних особи, яка може бути відповідачем у справі для пред'явлення до неї цивільного позову.

Оскільки заявник звернулась до суду з заявою про забезпечення доказів, їй необхідно зазначити на підтвердження яких обставин вона просить витребувати таку інформацію.

Також у заяві не зазначено, з яким саме позовом вона має намір звернутись до суду, а тому не є можливим визначити предмет доказування у цій справі.

Частиною 2 ст. 134 ЦПК України передбачено, що до заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки, встановлені статтею 121 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк на усунення недоліків.

З огляду на викладене, заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись статтями 57, 119, 121, 134 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати строк на усунення недоліків терміном п'ять днів з моменту отримання копії ухвали, шляхом подачі нової заяви, з урахуванням вимог викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Суддя:
СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2015 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про повернення грошових коштів і стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, при дослідженні якого суд приходить до висновку про необхідність повернення його позивачу у зв`язку із порушенням правил підсудності.

Так, відповідно до ст.109 ЦПК України позови до юридичної особи подаються в суд за їхнім місцемзнаходження.

Як вбачається із позовної заяви відповідач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» знаходиться в м. Дніпропетровську.

Відповідно до ст.110 ЦПК України позовні заяви можуть бути подані за вибором позивача як по місту його зареєстрованого проживання, так і по місцю спричинення шкоди, місця виконання договору тощо.

Незважаючи на те, що сам позивач жодним чином не обґрунтовує можливість в даному випадку скористатися правилами альтернативної підсудності, навіть і при застосуванні її справа Солом`янському районному суду м. Києва підсудна бути не може.

Проживання позивача на вул. Волгоградській в м. Києві повинно бути зафіксовано у встановленому законом порядку. Натомість позивач сам стверджує про те, що він зареєстрований в м. Радомишль.

Відповідно до ст.115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що зостановлюється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилається позивачеві.

Позивач повинен за необхідності зернутися до відповідного суду м. Дніпропетровська або обгрунтувати правила альтернативної підсудності і подати позов до відповідного суду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду. При цьому, перелік таких випадків чітко встановлено самим Законом, серед них зокрема, повернення заяви або скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 114, 115 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про повернення грошових коштів і стягнення моральної шкоди, - повернути позивачу для подачі до належного суду.

Після вступу ухвали в законну силу зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві повернути ОСОБА_3 суму сплаченого ним судового збору в розмірі 487(чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.С. Кицюк
Справа № 758/9391/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року суддя Подільського районного суду м.Києва Роман О. А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1

до Відкритого акціонерного товариства НАСК «Оранта»

про стягнення коштів у вигляді втрати товарної вартості автомобіля, матеріальної, моральної шкоди, пені, трьох процентів річних, коштів , з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасну виплату страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В :

25.08.2015 року, до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ВАТ НАСК «Оранта» про стягнення коштів у вигляді втрати товарної вартості автомобіля, матеріальної, моральної шкоди, пені, трьох процентів річних, коштів , з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, на загальну суму 96 286,37 грн..

Ознайомившись з позовною заявою та документами, доданими до неї, суд вважає за необхідне її залишити без руху на підстві ст.121 ч.1 ЦПК України, яка передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, з урахуванням вимог ст.119 ч.5 ЦПК України, яка передбачає, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору та ст.4 ч.2 п.1 п.п.1 Закону України «Про судовий збір», в редакції, яка діяла на час звернення до суду та яка передбачала, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3-х розмірів мінімальної заробітної плати.

Таким чином, за звернення до суду підлягає сплаті судовий збір в сумі 962,86 грн., що становить 1% ціни позову.

В матеріалах справи відсутній документ, що підтверджує сплату судового збору.

Суд звертає увагу, що оскільки у сторін відсутні договірні правовідносини, позивач не є споживачем, а тому він не звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного,

-ст.4 ЗУ «Про судовий збір»,

керуючись ст.ст.119,121,293,294 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву залишити БЕЗ РУХУ.

Позивачу запропонувати , в строк до 14 жовтняня 2015 року сплатити судовий збір в сумі 962 (дев»ятсот шістдесят дві) грн.86 коп. за звернення до суду, які зарахувати за реквізитами:

-Отримувач: УДКСУ у Подільському районі м. Києва

-

-банк одержувача: ГУ ДКСУ у м.Києві

-МФО: 820019

-Розрахунковий рахунок 0008

-код платежу: 22030001

-Призначення платежу: 22030001, судовий збір, вказати пункт з таблиці ставок судового збору,Подільський районний суд м.Києва, 02896727, за __________(звернення (позов скарга та ін.)), про що надати суду оригінал квитанції або копію документи про звільнення від сплати судового збору.

Позивачу роз'яснити, що у випадку невиконня вимоги суду до встановленого строку, позовна заява вважається неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяО. А. Роман
Справа №137/313/15-ц
2-о/137/17/15 Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді: Сільченко О.В.
при секретарі: Плахотнюк Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Літина цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин;
12.02.2015 р. ця заява подана до суду.
Заявник подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, відповідно до поданої заяви.
У заяві порушується питання про встановлення факту, що ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 був батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Такий факт необхідно встановити, так як у свідоцтві про ї народження запис про батька відсутній, оскільки батьки жили разом без шлюбу.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.6) дошлюбне прізвище ОСОБА_1 було "ОСОБА_1".
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 (а.с.7), її матір'ю зазначена ОСОБА_4
Відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с. 8) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с. 9) ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3.
Відповідно до виписки із по господарської книги за 1964-1966 роки (а.с. 10) головою двору зазначена ОСОБА_6 та у склад її сім'ї входить: син ОСОБА_7, дочка ОСОБА_4, зять ОСОБА_2, онука ОСОБА_3
Відповідно до виписки із по господарської книги за 1983-1985 роки (а.с. 11) головою двору зазначена ОСОБА_4 та у склад її сім'ї входить: чоловік ОСОБА_2, дочка ОСОБА_3, дочка ОСОБА_8
Довідкою Пеньківської сільської ради (а.с. 12) стверджується, що ОСОБА_2 внесений в списки на земельну частку (пай) за № 104 в с. Супрунів.
Довідкою Пеньківської сільської ради (а.с. 13) стверджується те , що ОСОБА_5, 1944 року, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 до дня смерті проживала за адресою АДРЕСА_1, а також із нею був зареєстрований ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідно до виписки із по господарської книги за 2011-2015 роки (а.с. 14) головою двору зазначена ОСОБА_5 та у склад її сім'ї входить: чоловік ОСОБА_2
Відповідно до довідки Пеньківської сільської ради (а.с. 15) ОСОБА_2, 1941 р.н., був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1.
Згідно довідки Пеньківської сільської ради (а.с.16) ОСОБА_5, 1944 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, проживала разом з чоловіком ОСОБА_2, 1941 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, однією сім'єю без укладення шлюбу з 1964 року і до дня смерті в АДРЕСА_1.
Сукупність вказаних обставин підтверджують вимоги заявника, а тому їх слід задовільнити.
Керуючись ст. 212-215 ЦПК України;
В И Р І Ш И В :
Позов задовільнити повністю.
Встановити факт, що ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 був батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд протягом 10-ти днів з дня отримання його копії сторонами.

Суддя : Сільченко О. В.
Справа № 139/838/15-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

секретаря судового засідання Хонькович Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 грудня 2011 року. У шлюбі сторони дітей не мають. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернувся до суду.

Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, у звязку з перебуванням за межами України (а.с.7).

Відповідач у судове засідання не зявилася, 15 серпня 2015 року підписала заяву, засвідчену нотаріусом м. Москви, із якої слідує, що їх сімя фактично розпалась, подальше спільне життя і збереження сімї неможливе, вони не ведуть спільного господарства та не проживають спільно. Просила розірвати шлюб (а.с. 6).

З врахуванням права, передбаченого ст.. 27 ЦПК України, на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України судом ухвалено розглянути справу за відсутності сторін.

Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 4) стверджується, що сторони із 23 грудня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

Позивач у позовній заяві (а.с. 2) обґрунтував свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач, наданою суду заявою (а.с. 6), визнала позов та не заперечила проти розірвання шлюбу. Враховуючи, що сторони не планують подальше спільне життя, не можуть налагодити нормальні стосунки у сімї, проживають окремо, суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, оскільки вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати.

Керуючись ст.ст. 110, 112 СК України, ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Розірвати шлюб, укладений 23 грудня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Мурованокуриловецького районного управління юстиції Вінницькій області за актовим записом № 70 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошеннядо Апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний.

Суддя: ___________
РІШЕННЯ

іменем України

"03" березня 2015 р. 145/142/15-ц

2/145/231/2015

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючий суддя Ліщишина М. Ю.

за участю секретаря Віценко К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що 05 квітня 2003 року уклав шлюб з відповідачкою в даній справі. Шлюб був зареєстрований виконавчим комітетом Уяринецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області. Актовий запис № 1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 - донька ОСОБА_4. Після розірвання шлюбу діти проживатимуть з відповідачкою . Спільне майно вони поділять добровільно .

Фактично шлюб розпався, з 10 квітня 2011 року вони з відповідачкою не підтримують шлюбних відносин і проживають окремо один від одного. Вони втратили взаємні почуття, взаємоповагу, тому, на його думку, немає ніякого сенсу в продовженні та збереженні даного шлюбу.

Причиною розірвання їх відносин стало те, що вони не могли знайти взаєморозуміння стосовно багатьох важливих питань щодо їх спільного проживання. Взагалі, у них різні характери та погляди на життя і різні плани щодо майбутнього . Тому в даний час між ними склались неприязні відносини, примирення уже неможливе .

Вважає, що за таких обставин збереження даного шлюбу немає сенсу і не відповідає його інтересам.

Просить розірвати шлюб.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просить його задоволити з підстав, наведених в заяві. Пояснив, що вони з відповідачкою протягом трьох років шлюбних стосунків не підтримують .

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, згідно наданої заяви позов визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу слухати у її відсутності .

Судом встановлено, що збереження даної сім'ї неможливе, так як сторони не підтримують шлюбних відносин, втратили взаємні почуття, тому позов задовольняє.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, 110, 112, 113 СК України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 05 квітня 2003 року виконавчим комітетом Уяринецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 1 .

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти діб з дня його проголошення.

Особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ліщишина М. Ю.