Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №332/456/15-ц
Провадження №22ц/778/5804 15 Головуючий у 1 інстанції: Яцун О.С.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого судді : Гончар М.С.,

суддів: Стрелець Л.Г.

ОСОБА_1,

при секретарі: Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна обєктом права спільної сумісної власності та визнання права власності на 8/25 частину спільного майна,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на 21/50 частини спільного майна подружжя. У процесі розгляду справи ОСОБА_2 уточнила позовні вимоги та просила визнати будинок № 63 по вул. О. Невського у м. Запоріжжі обєктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати за нею право власності на 8/25 частини зазначеного будинку.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 1997 року вона перебувала з ОСОБА_3 у фактичних шлюбних відносинах, а з 14 липня 2000 року по 24 січня 2014 року у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання сторони добудували другий поверх до будинку № 63 по вул. Олександра Невського у м. Запоріжжі, здійснили внутрішні оздоблювальні роботи в будинку, а також збудували капітальний сарай, унаслідок чого збільшилась вартість будинку. Зазначала, що поліпшення будинку здійснено в тому числі і за належні їй кошти, тому вважала зазначене майно обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

В процесі розгляду справи ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування 4/25 частин будинку № 63 по вул. Олександра Невського у м. Запоріжжі удаваним, вчиненим з метою приховання іншого правочину, а саме договору про поділ майна подружжя.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано будинок № 63 по вул. Олександра Невського в м. Запоріжжі обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 8/25 частин будинку № 63 по вул. Олександра Невського в м. Запоріжжі. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 18 червня2014 року рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2014 року в частині задоволення позову ОСОБА_2 скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2015 року рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2014 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 18 червня2014 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на частину спільного майна скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В решті рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2014 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 18 червня 2014 року залишено без змін.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким визнати будинок № 63 по вул. Олександра Невського у м. Запоріжжі обєктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати за нею право власності на 8/25 частини зазначеного будинку

У судовому засіданні 10 грудня 2015 року сторони у цій справі подали апеляційному суду мирову угоду від 07 грудня 2015 року за змістом якої сторони у цій справі домовились про те, що:

- відповідач ОСОБА_3 відмовляється від своєї особистої власності на користь ОСОБА_2 у розмірі 2/25 частин будинку і визнає за ОСОБА_2 право власності на 6/25 частин житлового будинку № 63 по вул. Олександра Невського в м. Запоріжжі, які складаються з 4/25 часток, що вже належать ОСОБА_2 на підставі договору дарування та 2/25 часток на підставі цієї мирової угоди;

- позивач ОСОБА_2 відмовляється від позовних вимог до ОСОБА_3 щодо визнання будинку № 63 по вул. Олександра Невського в м. Запоріжжі обєктом права спільної власності подружжя та визнання права власності на 8/25 частин спільного майна, а саме будинку № 63 по вул. Олександра Невського у м. Запоріжжя, як в теперішній час так і в майбутньому;

- позивач ОСОБА_2 визнає, що за ОСОБА_3 залишається у власності 19/25 частин ( 21/25 частина, що належала ОСОБА_3 на праві особистої власності 2/25 частин за мировою угодою) будинку № 63 по вул. Олександра Невського в м. Запоріжжя;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на 19/25 частин будинку № 63 по вул. Олександра Невського в м. Запоріжжя, за ОСОБА_2 право власності на 6/25 частин будинку № 63 по вул.Олександра Невського в м. Запоріжжя.

При цьому сторони просили апеляційний суд визнати зазначену мирову угоду, рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати, провадження у цій справі закрити, правові наслідки визнання судом мирової угоди сторін та закриття у звязку з цим провадження у справі їм розяснені та зрозумілі.

Враховуючи, що мирова угода, укладена сторонами у цій справі не суперечить закону, вчинена з метою врегулювання спору га основі взаємних поступок, не порушує права, свободи чи інтересів інших осіб, колегія суддів, розяснивши сторонам правові наслідки визнання мирової угоди судом та закриття провадження у справі у звязку із визнанням мирової угоди, передбачені ст.206 ЦПК України, у відповідності до ст.. 175 ч. 1 п. 4, ст.. 205 ЦПК України вважає за можливе визнати мирову угоду та закрити провадження у цій справі.

Керуючись ст.ст. 205-206, 310, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Спільну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 07 грудня 2015 року , відповідно до якої:

Визнати за ОСОБА_2 право спільної часткової власності на 6/25 частин житлового будинку № 63 по вул. Олександра Невського в м. Запоріжжя.

Визнати за ОСОБА_3 право спільної часткової власності на 19/25 частин житлового будинку № 63 по вул. Олександра Невського в м. Запоріжжя.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2015 року в цій справі скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна обєктом права спільної сумісної власності та визнання права власності на 8/25 частину спільного майна закрити у звязку із визнанням мирової угоди.

Понесені судові витрати сторонами у цій справі залишити за останніми, не стягувати.

Наслідки закриття провадження у справі, передбачені частиною 3 статті 206 ЦПК України сторонам розяснені та зрозумілі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: