П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року м. Київ

Судова палата у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого суддів: Охрімчук Л.І., Гуменюка В.І., Лященко Н.П.,Сімоненко В.М., Яреми А.Г.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Славутського гарнізону військової частини НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі його відокремленого підрозділу - ІНФОРМАЦІЯ_2, Хмельницького квартирно-експлуатаційного відділу про скасування рішення комісії з перевірки правильності ведення квартирного обліку, скасування рішення житлової комісії Славутського гарнізону про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та зобов'язання вчинити дії за заявою ОСОБА_6 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Славутського гарнізону військової частини НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі його відокремленого підрозділу - ІНФОРМАЦІЯ_2, Хмельницького квартирно-експлуатаційного відділу про скасування рішення комісії з перевірки правильності ведення квартирного обліку, скасування рішення житлової комісії Славутського гарнізону про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та зобов'язання вчинити дії.

ОСОБА_6 зазначав, що він є офіцером запасу, має понад 20 років вислуги. Під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 АДРЕСА_2 згідно з рішенням житлової комісії військової частини від 11 липня 2000 року, затвердженим командиром частини, він був внесений до списку загальної черги на отримання житла. Відповідно до рішення виконавчого комітету Славутської міської ради від 3 січня 2003 року на сім'ю, яка складається з трьох осіб з урахуванням його дружини та доньки, позивач отримав ордер на службову квартиру АДРЕСА_1. У травні 2004 року у зв'язку з розформуванням військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 він був направлений для подальшого проходження служби у військову частину Львівської області, а згодом - Закарпатської області. У період з 12 січня 2007 року до 30 листопада 2010 року проходив військову службу у військових частинах АДРЕСА_3. Відповідно до наказу командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 25 жовтня 2010 року ОСОБА_6 був звільнений з військової служби у запас за станом здоров'я за пунктом «б» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу». Позивач зазначав, що за час проходження служби іншим житлом забезпечений не був.

Посилаючись на те, що рішенням житлової комісії Славутського гарнізону від 23 лютого 2006 року він знятий з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов за підпунктом 3 пункту 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470, позивач просив скасувати зазначене рішення житлової комісії, зобов'язати ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2, Хмельницький квартирно-експлуатаційний відділ включити його із членами сім'ї в список квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, зі збереженням попереднього часу перебування на обліку з 11 липня 2000 року.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 6 листопада 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено: скасовано рішення житлової комісії Славутського гарнізону, затверджене начальником Славутського гарнізону від 23 лютого 2006 року, оформлене протоколом від 23 лютого 2006 року, про зняття ОСОБА_6 з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов; зобов'язано ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2, Хмельницький квартирно-експлуатаційний відділ включити ОСОБА_6 із членами його сім'ї в список квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов зі збереженням попереднього часу перебування на обліку з 11 липня 2000 року.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2015 року рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 6 листопада 2014 року скасовано, провадження у справі закрито з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 205, частини першої статті 340 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У заяві про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2015 року ОСОБА_6 просить скасувати вказане судове рішення та передати справу на новий розгляд до суду касаційної інстанції з передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції статті 15, пункту 1 частини першої статті 205, частини першої статті 340 цього Кодексу при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі.

На обґрунтування заяви ОСОБА_6 надав копію ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 січня 2014 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в заяві ОСОБА_6 доводи, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

За положенням пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Згідно із частиною першою статті 3604 ЦПК України суд задовольняє заяву про перегляд судових рішень за наявності однієї з підстав, передбачених частиною першою статті 355 цього Кодексу.

У справі, яка переглядається, суди встановили, що рішенням житлової комісії військової частини від 11 липня 2000 року, затвердженим командиром частини, ОСОБА_6 був внесений до списку загальної черги на отримання житла.

Рішенням житлової комісії Славутського гарнізону від 23 лютого 2006 року він знятий з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Згідно з наказом командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 25 жовтня 2010 року ОСОБА_6 був звільнений з військової служби у запас за станом здоров'я за пунктом «б» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу».

У липні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Славутського гарнізону військової частини НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі його відокремленого підрозділу - ІНФОРМАЦІЯ_2, Хмельницького квартирно-експлуатаційного відділу про скасування рішення комісії з перевірки правильності ведення квартирного обліку, скасування рішення житлової комісії Славутського гарнізону про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2015 року рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасовано, провадження у справі закрито з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 205, частини першої статті 340 ЦПК України.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, касаційний суд вважав, що вказана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки з урахуванням суті спору та статей 3, 4, 17 та 50 Кодексу адміністративного судочинства України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2015_04_08/pravo1/T052747.html?pravo=1> (далі - КАС України) вирішення спору, що виник між сторонами, відноситься до адміністративної юрисдикції, а тому зазначена справа підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 січня 2014 року, наданій заявником для порівняння, касаційний суд розглянув справу за позовом фізичної особи до Славутського гарнізону військової частини НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі його відокремленого підрозділу - ІНФОРМАЦІЯ_2, Хмельницького квартирно-експлуатаційного відділу про скасування рішень щодо визнання громадянина таким, що втратив право перебування на квартирному обліку, зняття з квартирного обліку, поновлення в списку квартирного обліку в порядку цивільного судочинства.

Отже, існує неоднакове застосування судом касаційної інстанції статті 15, пункту 1 частини першої статті 205, частини першої статті 340 ЦПК України.

Вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції зазначених норм процесуального права, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України виходить з такого.

За частиною першою статті 340 ЦПК України судове рішення підлягає скасуванню в касаційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених статтею 205 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У справі, яка переглядається, касаційний суд закрив провадження у справі за позовом фізичної особи про скасування рішення комісії з перевірки правильності ведення квартирного обліку, скасування рішення житлової комісії про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та зобов'язання включити позивача із членами його сім'ї у список квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 205, частини першої статті 340 ЦПК України.

Систему нормативно-правових актів, що регулюють житлові відносини в Україні, складають: Конституція України, Житловий кодекс Української РСР (далі - ЖК УРСР), Цивільний кодекс України, Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» та інші закони, укази Президента України; постанови Кабінету Міністрів України та інші нормативно-правові акти.

Відповідно до статті 3 ЖК УРСР житлові відносини в Українській РСР регулюються Основами житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік та видаваними відповідно до них іншими актами житлового законодавства Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами житлового законодавства Української РСР.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом статті 15 ЦПК України під цивільною юрисдикцією розуміється компетенція загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства загальними судами вирішуються справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема, спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (статті 3, 15 ЦПК України).

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Житлові спори - особливий різновид спорів, що торкаються житлових прав та інтересів громадян і організацій.

Аналіз зазначених вище правових норм свідчить про те, що спори про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та про зобов'язання взяти на квартирний облік підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки у такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного, а не особистого немайнового права, отже, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а пов'язаний з вирішенням питання щодо права на житло.

Крім того, у справі, яка переглядається, поза увагою суду касаційної інстанцій залишилося те, що з касаційною скаргою до суду звернувся Славутський гарнізон в особі командира військової частини НОМЕР_1 (перший відповідач), а касаційним судом розглянуто касаційну скаргу представника ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі відокремленого підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_2 (другий відповідач).

З огляду на зазначене, у справі, яка переглядається Верховним Судом України, суд касаційної інстанції закрив провадження у справі з порушенням норм процесуального права, а саме статті 15, пункту 1 частини першої статті 205, частини першої статті 340 ЦПК України, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а це відповідно до підпункту «а» пункту 1 частини другої статті 3604 цього Кодексу є підставою для скасування судового рішення суду касаційної інстанції, ухваленого у цій справі, та передачі справи на розгляд до суду касаційної інстанції.

Керуючись пунктом 2 частини першої статті 355, пунктом 1 частини першої, частиною третьою статті 3603 , підпунктом «а» пункту 1 частини другої статті 3604 ЦПК України, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а :

Заяву ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2015 року скасувати, справу направити на розгляд до суду касаційної інстанції.

Постанова Верховного Суду України є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій пунктом 3 частини першої

статті 355 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий Л.І. Охрімчук

Судді: В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко

В.М. Сімоненко

А.Г. Ярема