Справа № 159/4338/15-ц
Провадження № 2/159/1203/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 12 жовтня 2015 року

Ковельський міськрасуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі Щесюк Н.Й.,

за участю: третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, ОСОБА_1 ,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за заявою органу опіки та піклування при Ковельській районній державній адміністрації Волинської області в інтересах малолітніх ОСОБА_4, 05 р. н., ОСОБА_5, 06 р. н., ОСОБА_6, 10 р. н., до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з вказаною вище заявою, мотивуючи тим, що він, розглянувши матеріали на відповідачів, встановив, що в останніх у шлюбі народились діти: малолітні ОСОБА_4, 05 р. н., ОСОБА_6, 06 р. н., ОСОБА_6, 10 р. н.. Вказана сім»я до 2013 р. проживала у с. Ковелі, через значні борги і кредити будинок продали і переїхали на постійне проживання у будинок батьків відповідача ОСОБА_3 у с. Поворську Ковельського району Волинської області. Малолітні ОСОБА_4, 05 р. н., ОСОБА_6, 06 р. н., з того часу навчались у Люблинецькому НВК ЗОШ I III ст. школи - інтернат ліцей, малолітня ОСОБА_6, 10 р. н., проживала з відповідачами. У 2014 р. дирекцією Люблинецького НВК ЗОШ I III ст. школи - інтернату ліцею було виключено малолітнього ОСОБА_4, 05 р. н., з числа вихованців, після чого останнього було влаштовано в обласний центр соціально психологічної реабілітації у м. Ковелі. У зв»язку з існуванням загрози життю та здоров»ю малолітньої ОСОБА_6, 10 р. н., працівниками служби у справах дітей у 2014 р. її було вилучено із сім»ї та поміщено в обласний центр соціально психологічної реабілітації у м. Ковелі. Відповідачам було надано термін для виправлення та покращення матеріального забезпечення сім»ї, однак, останні 6 міс. відповідачі не цікавляться вихованням та розвитком дітей, за місцем проживання характеризуються негативно, зловживають спиртним, ведуть аморальний спосіб життя, не працюють, матеріально не забезпечені. Відповідачів за поданням служби у справах дітей було притягнуто до адмінвідповідальності за неналежне виконаня батьківських обов»язків. З відповідачами вищезазначеною службою було проведено профбесіди щодо недопущення ухилення від виконання батьківських обов»язків тощо, однак, безрезультатно. Поведінка відповідачів була предметом розгляду на засіданнях адмінкомісії при Поповичівській сільраді і комісії з питань захисту прав дитини при Ковельській РДА, що, однак, не дало бажаного результату. Просить позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідачів на користь вищезазначених малолітніх їх дітей аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 450 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

За ухвалою суду від 05.10.15 р. до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, було залучено ОСОБА_1.

В судове засідання представники позивача не з«явились, хоча позивач належно оповіщений. Попередньо одним із представників позивача - ОСОБА_7 було подано до суду заяву з проханням справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позов підтримує та просить позов задовольнити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала, суду пояснила, що всі вищевказані неповнолітні діти в даний час перебувають у її прийомній сім»ї.

Відповідачі в судовому засіданні, кожен зокрема, позов визнали, дали суду пояснення про те, що не працюють, не перебувають на обліку у центі зайнятості як такі, що шукають роботу; утримання дітям, дійсно, не надають, так як місцезнаходження дітей на протязі трьох останніх місяців їм не відоме. Заходів до встановлення місцязнаходження дітей вони не вживали.

Суд, заслухавши пояснення третьої особи, відповідачів, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що заявлені вимоги підставні та підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Та обставина, що відповідачі є батьками малолітніх ОСОБА_4, 05 р. н., ОСОБА_6, 06 р. н., ОСОБА_6, 10 р. н., стверджується, відповідно, копіями свідоцтв повторних про народження вказаних вище трьох дітей.

Та обставина, що відповідачі перебувають у шлюбі з 12.11.04 р., стверджується копією паспорта відповідача ОСОБА_3.

Із копії розпорядження Ковельської РДА Волинської області № 236 від 21.07.15 р. «Про надання статусу дітей, позбавлених батьківського піклування», слідує, що вказані вище троє малолітніх дітей відповідачів мають статус позбавлених батьківського піклування.

Та обставина, що відповідачі позбавлені батьківських прав щодо усіх вказаних вище малолітніх дітей, стверджується копією рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області у справі № 159/3 062/15 ц провадження № 2/59/879/15 за позовом органу опіки та піклування при Ковельській районній державній адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_4, 05 р. н., ОСОБА_6, 06 р. н., ОСОБА_6, 10 р. н., до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, що набрало законної сили 15.07.15 р..

За змістом ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не позбавляється обов»язку утримувати дитину.

Як слідує із змісту ч. 2 ст. 141 СК України, проживання батьків дитини окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З врахуванням ст. 61 ЦПК України, суд приймає до уваги, що така обставина як позбавлення відповідачів батьківських прав щодо вищезазначених їх дітей, що встановлена судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2, 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності із ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як слідує із положень ст. 193 СК України, влаштування дитини до закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. На особистий рахунок дитини перераховуються також державні пенсії, інші види допомоги та відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника.

Позивачем надано вдомост про особові рахунки усіх трьох вищезазначених дітей у ощадбанку.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі своїх трьох неповнолітніх вищевказаних дітей не утримують, не працюють та є працездатного віку; не надали суду доказів того, що мають інших утриманців чи об»єктивно не мають можливості утримувати своїх дітей. Обговорюючи розмір аліментів, суд виходить з віку кожної дитини та встановленого законодавчо розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; того, що аліменти підлягають стягненню з обох батьків в рівних частках.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 213 - 218, 88 ЦПК України, ст. ст. ст. 180, 182, 192, 191, 184 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, 05.09.83 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, та із ОСОБА_3, 02.07.83 р. н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь органу опіки та піклування при Ковельській районній державній адміністрації Волинської області на утримання неповнолітніх дітей:

- сина ОСОБА_4, 06.03.05 р. н., у твердій грошовій сумі в розмірі по 200 (двісті) грн. з кожного з відповідачів, а всього 400 (чотириста) грн. на дану дитину щомісячно, починаючи з 12.08.15 р. та продовжуючи до досягнення вказаною дитиною повноліття;

- дочки ОСОБА_5, 11.07. 06 р. н., у твердій грошовій сумі в розмірі по 200 (двісті) грн. з кожного з відповідачів, а всього 400 (чотириста) грн. на дану дитину щомісячно починаючи з 12.08.15 р. та продовжуючи до досягнення вказаною дитиною повноліття;

- дочки ОСОБА_6, 04.07.10 р. н., у твердій грошовій сумі в розмірі по 170 (сто сімдесят) грн. з кожного з відповідачів, а всього 340 (триста сорок) грн. на дану дитину щомісячно, починаючи з 12.08.15 р. та продовжуючи до досягнення вказаною дитиною повноліття.

Аліменти перераховувати на особисті рахунки вищезазначених дітей у відділенні Державного ощадного банку України, а саме:

-для ОСОБА_4 на рахунок у отримувача Філія Волинське

обласне управління ВАТ «Ощадбанк», МФО 303398, Код 09303328, рахунок НОМЕР_1, у призначенні вказувати аліменти для зарахування на вкладний рахунок № 3202, у філію ТВБВ № 10002803 на ім»я ОСОБА_4;

-для ОСОБА_5 на рахунок у отримувача Філія Волинське обласне управління ВАТ «Ощадбанк», МФО 303398, Код 09303328, рахунок НОМЕР_1, у призначенні вказувати аліменти для зарахування на вкладний рахунок № 3602, у філію ТВБВ № 10002803 на ім»я ОСОБА_5;

-для ОСОБА_6 на рахунок у отримувача Філія Волинське обласне управління ВАТ «Ощадбанк», МФО 303398, Код 09303328, рахунок НОМЕР_1, у призначенні вказувати аліменти для зарахування на вкладний рахунок № 2302, у філію ТВБВ № 10002803 на ім»я ОСОБА_6.

В решті позову слід відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2, ОСОБА_3 на доход держави по 121 (сто двадцять одній) грн. 80 коп. судового збору з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської обл. через Ковельський міськрайсуд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу подано не було.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:ОСОБА_8