Провадження № 2/643/224/15
10.12.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі
головуючого судді Зінченко Ю.Є.,
за участю секретаря Давиденко Т.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, суд
Відповідач ОСОБА_2 не виконує свої зобов'язання за кредитним договором і не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до Платіжного Календаря.
У зв'язку із невиконанням відповідачем ОСОБА_2 умов Кредитного договору та несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, на адресу відповідачів були направлені претензії-вимоги щодо погашення заборгованості, які були залишені боржниками без задоволення.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, у разі неявки відповідачів ухвалити заочне рішення.
Відповідачі про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідач ОСОБА_2 не виконує свої зобов'язання за кредитним договором і не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до Платіжного Календаря.
Пунктом 9.1 Кредитного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, банк має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до Кредитного договору. відповідно до п. 16.3 Кредитного договору «За прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за кредитним договором позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5% від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення.».
У зв'язку із невиконанням відповідачем ОСОБА_2 умов Кредитного договору та несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, на адресу відповідачів були направлені претензії-вимоги щодо погашення заборгованості, які були залишені Боржниками без задоволення (а.с. 35-38).
Згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.
Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом іншим нормативно-правовим актом.
Позивачем на час розгляду справи в судді позовні вимоги не змінено відповідно до курсу долару на час ухвалення рішення, нового розрахунку не надано, в звязку з чим суд виходить із розрахунку, здійсненого позивачем станом на 16.07.2014 року.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 КК України наслідками порушення позичальником зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Відповідно до вимог ст.ст. 3,4 ЦПК України, ст. 20 ЦК України, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором, яким є зокрема предявлення позову про стягнення заборгованості безпосередньо з поручителя, належить виключно позивачеві, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена.
Як вбачається з п. 22 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.
Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.
Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтвердитись іншими засобами доказування.
Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Судом встановлено, що умовами договору поруки не передбачено можливості зміни умов кредитного договору, зокрема строків погашення заборгованості, платіжного календаря, тощо за основним зобовязанням без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, а враховуючи укладені між відповідачем ОСОБА_2 та банком додаткових угод до кредитного договору, якими фактично збільшено обсяг обовязків поручителя та відсутність доказів, що поручителем надано згоду на зміну основного зобовязання, тобто кредитного договору від 18.12.2007 року, зобовязання відповідача ОСОБА_3 за договором поруки, відповідно до ст. 559 ЦК України є припиненими.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
На підставі вищевикладеного суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 суми заборгованості та судових витрат. В іншій частині позовних вимог відносно відповідача ОСОБА_3 позов задоволенню не підлягає.
В силу ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,169,197,209,212,214-215,224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 543, 554, 559, 610, 612, 1046, 1048-1050, 1052, 1054 ЦК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «ОСОБА_1 Аваль» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн. 00 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя Ю.Є. Зінченко