Провадження № 2/635/424/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2015 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді О.М. Пілюгіної

за участі секретаря Бабенко І.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними рішення сесії Височанської селищної ради Харківського району Харківської області та державного акту на право власності на земельну ділянку, зобовязати вчинити дії, третя особа Височанська селищна рада Харківського району Харківської області,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом , який уточнила та остаточно просить визнати недійсним рішення VІ сесії Височанської селищної ради Харківського району Харківської області V скликання від 12 січня 2007 року, яким ОСОБА_2 передано безоплатну у приватну власність земельну ділянку площею 0,1917 га згідно фактичного землекористування, в тому числі 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,0417 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану в селищі Високий по вулиці Київській, 30; визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1917 га за адресою: Харківська область Харківський район, селище Високий, вулиця Київська, 30, що виданий ОСОБА_2; зобовязати ОСОБА_2 перенести частину її паркану, який знаходиться між її земельною ділянкою та земельною ділянкою ОСОБА_1, відступивши один метр від стін будинку літ. «А-1» та прибудови літ. «А?», що знаходиться за адресою: Харківська область Харківський район, селище Високий, вулиця Кобзаря/Київська, 15-А/32, для обслуговування будинку ОСОБА_1.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що за договором дарування від 17 листопада 2003 року, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, реєстр № 4472, вона прийняла у дар житловий будинок з надвірними будівлям за адресою: Харківська область Харківський район, селище Високий, вулиця Кобзаря/Київська, 15-А/32, де на земельній ділянці площею 670 кв. м розташовані житловий будинок літ. «А-1», два сараї літ. «Д,Е», вбиральня літ. «Ж», огорожа № 1-2, водопровід літ. «К». 19 листопада 2003 року позивач отримала витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно. 03 листопада 2003 року на замовлення позивача виготовлений технічний паспорт на вказаний будинок. З технічної документації, зокрема плану земельної ділянки, вбачається, що впродовж сторони ділянки шириною 23 м за будинком літ. «А-1» та прибудови літ. «А1» є частина земельної ділянки, яка надає можливість обслуговувати будівлю та можливість доступу до задньої стінки будинку, розмір земельної ділянки, що виділялась колишньому власнику будинку складає 670 кв. м. Відповідач та позивач є сусідами і їх земельні ділянки мають спільну межу, з приводу якої у них виникають сварки. Відповідач встановила паркан впритул до належного позивачу будинку, чим позбавила позивача доступу до задньої стінки її будинку. Коли позивач вирішила обшити задню стінку будинку та утеплити будинок, вона не змогла цього зробити із-за паркану сусіда. В листопаді 2013 року позивач звернулась до ТОВ «СКІФ» з проханням проведення кадастрової зйомки для встановлення меж її земельної ділянки, але провести кадастрову зйомку не можливо, так як відсутній доступ до межі із земельною ділянкою відповідача. Тоді ж в листопаді 2013 року позивачу стало відомо, що рішенням VI сесії Височанскої селищної ради V скликання від 12 січня 2007 року відповідачу передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,1917 га згідно фактичного землекористування, з яких 0,1500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, 0,0417 га для ведення особистого селянського господарства, за адресою: Харківська область Харківський район, селище Високий, вулиця Київська, 30. На підставі вказаного рішення на імя відповідача виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку. Технічна землевпорядна документація на належну відповідачу земельну ділянку містить акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки від 31 серпня 2006 року, в якому міститься підпис позивача, який вона не вчиняла і дані паспорту, які не належать позивачу. За фактом підроблення підпису позивач звернулася до правоохоронних органів із відповідною заявою і в лютому 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000828 від 28.02.2014 р. внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. І ст. 358 КК України. В порядку досудового розслідування проведена почеркознавча експертиза № 477 від 20.01.2015 р. за висновками якої встановлено, що підписи, вчинені в акті погодження меж сусідами, в тому числі від імені позивача, виконанні іншими особами. В листопаді 2013 року представнику ТОВ «СКІФ» при проведенні кадастрової зйомки для встановлення меж земельної ділянки позивача було відмовлено у доступі до межі із земельною ділянкою, яка розташована за адресою сел. Високий, вул. Київська, 30, а при проведенні процедури приватизації земельної ділянки відповідача були допущені істотні порушення в розмірах суміжних земельних ділянок, чим порушені права позивача, а відповідач одержала Державний акт на землю, в який була включена частина земельної ділянки на якій знаходиться будинок позивача. За вказаних обставин позивач звернулась до суду з позовом про захист своїх прав.

Позивач, представник позивача ОСОБА_4, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні підтримали заявлені в уточненому позові вимоги, просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_5, який діє на підставі договору про надання правої допомоги, у судовому засіданні проти позову заперечував за його безпідставністю, просив в задоволенні вимог відмовити та пояснив, що його довіритель є власником земельної ділянки суміжної з ділянкою позивача, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. Не заперечував, що його довіритель встановила паркан впритул до будинку позивача, але вказав, що паркан встановлений на межі, що визначена в держаному акті на право приватної власності. В подальшому в судове засідання не зявився, подав заяву про неможливість його участі в судовому засіданні за хворобою, при цьому доказів на підтвердження зазначених обставин не надав, тому суд розглянув справу за його відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином.

Суд заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши надані суду докази приходить до висновку що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: Харківська область Харківський район, селище Високий, вулиця Кобзаря/Київська, 15-А/32, про що свідчать договір дарування від 17 листопада 2003 року, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, реєстр № 4472, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2031518, що сформований 19.11.2003 року Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації».

Судом також встановлено, що відповідач є власником земельної ділянки та житлового будинку за адресою: Харківська область Харківський район, селище Високий, вулиця Київська, 30, на підставі відповідно, державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯД № 036522, цільовим призначенням будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1500 га, що виданий 17 вересня 2007 року на підставі рішення VI сесії Височанскої селищної ради Харківського району Харківської області V скликання від 12 січня 2007 року, державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯД № 036523, цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства, площею 0,0417 га, що виданий на підставі рішення VI сесії Височанскої селищної ради Харківського району Харківської області V скликання від 12 січня 2007 року, свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області, реєстр № 1-1293, спадкова справа № 1262/19996.

В наданій суду технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства за адресою: Харківська область Харківський район, селище Високий, вулиця Київська, 30 на імя ОСОБА_2, що виконаний у 2006 році ТОВ «СКІФ» містяться в тому числі: акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки від 31 серпня 2006 року та рішення VI сесії Височанскої селищної ради Харківського району Харківської області V скликання від 12 січня 2007 року, за яким відповідачу передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,1917 га згідно фактичного землекористування, з яких 0,1500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, 0,0417 га для ведення особистого селянського господарства, за адресою: Харківська область Харківський район, селище Високий, вулиця Київська, 30.

Суду в якості доказів надані: технічний паспорт на житловий будинок за адресою: Харківська область Харківський район, селище Високий, вулиця Кобзаря/Київська, 15-А/32, виготовлений Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 03.11.2003 року на імя позивача; зводні оціночні акти, план-викопіювання споруд, акт про закінчення будівництва і ввід в експлуатацію будинку, рішення виконавчого комітету Височанської селищної ради Харківського району Харківської області № 1376 від 17.10.84 року по домоволодінню за адресою: Харківська область Харківський район, селище Високий, вулиця Кобзаря/Київська, 15-А/32; технічний паспорт на житловий будинок за адресою: Харківська область Харківський район, селище Високий, вулиця Київська, 30, виготовлений Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 10.04.2004 року на імя відповідача; лист повідомлення від 24.06.2014 року Харківської міжрайонної прокуратури Харківської області на імя позивача про скасування рішення про закриття кримінального провадження відкритого за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України; постанова від 10.10.2014 року про відібрання зразків для проведення дослідження; висновок почеркознавчої експертизи № 477 від 20.01.2015 р. за яким підписи, вчинені в акті від 31 серпня 2006 року встановлення та узгодження меж земельної ділянки за адресою: Харківська область Харківський район, селище Високий, вулиця Кобзаря/Київська, 15-А/32, між сусідами, в тому числі від імені позивача, виконанні іншими особами; акт від 22.06.2015 року Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, де вказано, що паркан в домоволодінні за адресою: Харківська область Харківський район, селище Високий, вулиця Київська, 30, встановлений впритул до будинку за адресою: Харківська область Харківський район, селище Високий, вулиця Кобзаря/Київська, 15-А/32.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 152 Земельного Кодексу України держава гарантує захист прав на землю, тобто наявних у особи і дійсних прав на землю, зареєстрованих у встановленому законом порядку, а також встановлює способи такого захисту.

Відповідно до ст. 118 ч. ч. 1,9 Земельного Кодексу України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до частин 10, 11 ст. 118 Земельного Кодексу України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду, у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання також вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів наданих сторонами.

Суд, аналізуючи надані позивачем докази приходить до висновку що вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки позивач не довела, що вона має дійсні, зареєстровані у встановленому законом порядку права на земельну ділянку за адресою: Харківська область Харківський район, селище Високий, вулиця Кобзаря/Київська, 15-А/32, тому відсутні підстави вважати, що мало місце порушення іі прав на землю, які підлягають захисту в розумінні положень ст. 152 Земельного Кодексу, при цьому суд також враховує, що позивач не довела, що вона намагалась реалізувала своє право на отримання у власність земельної ділянки за вказаною адресою в порядку встановленому ст. 118 Земельного Кодексу України та їй відмовлено у цьому.

Відмовляючи позивачу в задоволенні вимог, суд також враховує, що позивач просить скасувати рішення Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, при цьому вказаний орган місцевого самоврядування, як при зверненні до суду з позовом, уточнюючим позовом так і в судовому засіданні, ні позивач та іі представник, що надає правову допомогу, в якості відповідача - не залучали, клопотань про залучення в якості співвідповідача не заявляли, а звернення з позовом до неналежного відповідача є підставою для відмови в задоволенні позову. До того, позивач не довела, що обставини, які на її думку є підставою для скасування рішення Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, як то: складання акту погодження меж земельної ділянки з порушенням закону, є наслідком дій відповідача.

Враховуючи викладене суд відмовляє позивачу в задоволенні вимог про визнання недійсним та про скасування рішення VI сесії Височанскої селищної ради Харківського району Харківської області V скликання від 12 січня 2007 року про передачу відповідачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,1917 га за адресою: Харківська область Харківський район, селище Високий, вулиця Київська, 30.

Оскільки позивачу відмовлено в задоволенні вимог про скасування рішення органу місцевого самоврядування, суд відмовляє і в задоволенні вимог про визнання недійсним державного акту на право приватної власності, що виданий на підставі такого рішення, оскільки видача державного акту є похідним від прийнятого рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Відмовляє суд і в задоволенні вимог про зобовязання відповідача перенести частину паркану від стіни належного їй будинку, як таких що не ґрунтуються на нормах закону, оскільки відповідач є власником земельної ділянки за адресою: Харківська область Харківський район, селище Високий, вулиця Київська, 30, і паркан встановлений на межі, визначеної у державному акті на право власності на землю, а вимоги про встановлення сервітуту позивач не висуває, доказів на підтвердження необхідності вирішення цього питання не надала, від проведення призначеної за її клопотанням експертизи відмовилась.

Виходячи з встановлених обставин, суд приходить до висновку що заявлені вимоги не доведені та не ґрунтуються на вимогах закону, враховуючи, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог, на підставі наданих доказів, позивачу в задоволенні позовних вимог необхідно повністю відмовити, при цьому суд не приймає до уваги докази, які не стосуються предмета доказування і не мають значення для вирішення справи.

Судові витрати пронесені позивачем, суд на підставі ст. 88 ЦПК України відносить за її рахунок.

Керуючись ст. ст. 3,10,11,60,61, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 152 ЗК України, суд,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог - повністю відмовити.

Судові витрати, понесені ОСОБА_1 віднести за її рахунок.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особами, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ О.М. Пілюгіна