Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Нестеровським Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що сторони з 10 березня 1995 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Шлюбне життя не складається, кожен має протилежні погляди на життя. Просить розірвати шлюб.

Позивач в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Представництво інтересів здійснював ОСОБА_3

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання надала письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримав.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку судового засідання надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає. Додатково зазначила, що строк на примирення надавати не потрібно.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини.

Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 10 березня 1995 року у Відділом реєстрації актів громадського стану Печерського району м. Києва, актовий запис № 150 (а.с.2).

Шлюбні відносини припинені через втрату взаємопорозуміння. Сторони спільно не проживають, не господарюють. Сім'я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім'ї неможливо.

У відповідності зі ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлені саме такі обставини, тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно довідки Міністерста охорони здоров'я України серія НОМЕР_1 відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,є інвалідом другої групи.(а.с. 20-21)

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним звільнити від сплати судового збору відповідача ОСОБА_2.

Керуючись Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60,79, 88, 197, 209, 212, 213, 214-215, 223 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований 10 березня 1995 року у Відділі реєстрації актів громадського стану Печерського району м. Києва, актовий запис № 150.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Є. Арапіна