Справа № 372/2238/15-ц
Провадження 2-936/15
ухвала

27 травня 2015 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Мора О. М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 районного відділу ДМС України у Київській області про усунення перешкод в користуванні, володінні та розпорядженні житловим будинком, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувсь до суду із вказаною вище позовною заявою.

Згідно ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити найменування суду, до якого подається заява; імя найменування позивача та відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місце знаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі зясовано істотну невідповідність форми та змісту даної позовної заяви певним вимогам процесуального закону.

Предявлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки даний позов предявлено з порушенням ст. 119-120 ЦПК України, а саме:

позивач в позовній заяві просить суд усунути перешкоди в користуванні, володінні та розпорядженні житловим будинком шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, проте не посилається на норми законодавства, які регулюють порядок визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням;

в позовній заяві при викладенні змісту позовних вимог позивач зазначає, що відповідач вже понад 7 місяців не проживає в належному їй на праві власності будинку, при цьому в обґрунтування обставин позову зазначає в якості доказів довідку від 22.04.2015 року № 146/01-18, зі змісту якої вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає станом на 22.04.2015 року в житловому будинку № 10 по вулиці Золотоворітській в селі Підгірці Обухівського району Київської області, що суперечить обставинам викладеним в позовній заяві;

позивач не надав доказів про те, що ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації та про тривалість такого непроживання;

вказуючи про необхідність зобов'язати ОСОБА_3 районного відділу ДМС України у Київській області зняти з реєстрації місця проживання в житловому будинку № 10 по вулиці Золотоворітській в селі Підгірці Обухівського району Київської області відповідача, позивачем не зазначено доказів на підтвердження порушення права, невизнання або оспорювання права позивача ОСОБА_3 районним відділом ДМС України у Київській області. Позивачу слід врахувати, що ОСОБА_3 районного відділу ДМС України у Київській області є суб'єктом владних повноважень, позови до яких розглядаються в порядку КАС України, а тому поєднання в одному провадженні вимоги в порядку ЦПК та КАС України є недопустимим.

Не проживання осіб понад встановлений строк без поважних причин дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили право користування жилим приміщенням (ст. 405 ЦК, яка передбачає відносини між власником та особами, які вселялися в житло в якості членів сім»ї).

Відповідно до ст. 7 Закону „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється за заявою особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності житлового приміщення або позбавлення права користування житловим приміщенням), свідоцтва про смерть.

Таким чином, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення виключно про:

- позбавлення права власності на житлове приміщення;

- позбавлення права користування житловим приміщенням;

- визнання особи безвісно відсутньою;

- оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що зазначений Закон є спеціальним актом, який регулює відносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну з таких вимог: позбавлення права власності на житлове приміщення позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що позов необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

Згідно ч.1 ст. 3 та ч.1 ст. 122 ЦПК України кожен вправі звернутись за судовим захистом порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, однак у встановленому процесуальним законом порядку, а суддя відкриває провадження у справі не інакше як на підставі позовної заяви, поданої і оформленої у встановленому процесуальним законом порядку.

Згідно ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.ст. 119, 120 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення такого позову без руху.

Керуючись ст. 119- 122 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 районного відділу ДМС України у Київській області про усунення перешкод в користуванні, володінні та розпорядженні житловим будинком, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків пять днів з моменту отримання копії ухвали.

Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Суддя О.М.Мора