Провадження № 4-с/761/150/2015
У Х В А Л А

Іменем України

22 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі -Данилевській Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції м. Києва, головний державний виконавець Кузьменко Л.М., заінтересована особа - боржник Закрите акціонерне товариство "Страхова компанія "Інкомстрах" про скасування постанови про повернення виконавчого провадження стягувачу, -

в с т а н о в и в :

У травні 2015 року надійшла до суду скарга ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції м. Києва, головний державний виконавець Кузьменко Л.М., заінтересована особа - боржник Закрите акціонерне товариство "Страхова компанія "Інкомстрах" про скасування постанови про повернення виконавчого провадження стягувачу.

Заявник зазначив, що Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2008 року на користь ОСОБА_1 з ЗАТ СК «Інкомстрах» було стягнуто страхове відшкодування в сумі 66831,60 грн.

З метою примусового виконання рішення суду, стягувач звернувся до ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві з відповідною заявою та виконавчим листом № 2-437 виданого 26.12.2008 року Шевченківським районним судом м. Києва.

На підставі заяви стягувача, Постановою про відкриття виконавчого провадження від 16.01.2009 року було відкрито виконавче провадження №10959006.

З Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень йому стало відомо, що Постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 22.11.2014 року - виконавчий лист повернено ОСОБА_1

З такою постановою державного виконавця стягувач не згоден, вважає що вона постановлена з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», а саме:

Як вбачається з мотивувальної частини постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві, виконавчий документ був повернутий відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що виконавчий документ повертається стягувачу в разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Стаття 32 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені заходи примусового виконання рішень: 1. Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні.

Всупереч вимог ст. 32 та п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець Кузьменко Л.М. не здійснила всіх можливих заходів направлених на примусове виконання рішення суду.

З часу звернення стягувача до ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві до часу повернення виконавчого документа стягувачу минуло 6 років. За цей час боржник не припинив своєї господарської діяльності, здійснює страхування у всіх можливих напрямках, отримує відповідні кошти. Боржник має центральний офіс та філії, офісні меблі та інше майно, яке державний виконавець навіть не намагалася виявити та здійснити його арешт, опис та подальшу реалізацію.

На час повернення виконавчого документу стягувачу, державний виконавець не надала запитів до органів, які за законом реєструють права власності на цінні папери, транспортні засоби, нерухомість. Не було виявлено та накладено арешти на рахунки боржника.

Також державний виконавець, не зробила запиту до державної фіскальної служби щодо прибутків боржника в даний податковий період. Дана інформація мала б бути підставою для звернення до правоохоронних органів з поданням про порушення кримінальної справи відносно керівника боржника за ст.382 КК України.

Жодної достовірної інформації про відсутність у боржника майна в інформації про виконавче провадження не має. Жодних дій направлених на виявлення майна безпосередньо перед поверненням виконавчого листа державний виконавець не здійснила, а керувалася інформацією, яка за часом її отримання не може бути достовірною. На думку стягувача, у державного виконавця не було об'єктивних причин для повернення виконавчого документу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383, 384 ЦПК України, заявник просила скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві від 22.11.2014 року головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві Кузьменко Л.М. в виконавчому провадженні № 10959006 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-437 виданого 26.12.2008 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ЗАТ СК «Інкомстрах» на користь ОСОБА_1 коштів.

У запереченнях державний виконавець ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві посилається на те, що на виконанні у ВДВС перебуває зведене виконаче провадження щодо стягнення боргу з ЗАТ СК «Інкомстрах», у зв'язку із чим 26.01.2009 року провадження по даному виконавчому листу було приєднано також до зведеного провадження. За 2008-2010 року були проведені дії по виявленню нерухомого майна та банківських рахунків, накладені арешти.

16.01.2009 року до державного виконавця на виконання надійшов виконавчий лист № 2-437/08, виданий 26.12.2008 Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення з ЗАТ СК «Інкомстрах» на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 66831.60 грн.

З метою примусового списання коштів з рахунків боржника, повторно до банківських установ направлено платіжні вимоги, які повернулись до Відділу без виконання, у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках боржника.

Повторно 29.04.2010 року на рахунки боржника державним виконавцем накладено арешт, копію постанови направлено до банківських установ для виконання. Відповідно до відповідей банківських установ, кошти на рахунках боржника відсутні.

На звернення до УДАЇ було повідомлено, що належить боржнику 17 автомобілей, на які накладено арешти. У 2012 році виявлені додатково банківські рахунки боржника, на які було накладено арешт. На депозитний рахунок надійшло 35.185,59 грн., які перераховані стягувачам за виконавчими документами про стягнення заробітної плати. У липні 2013 року надійшли на депозитний рахунок 154.882 грн. Всі кошти розподілені у порядку черговості. Стягувачу кошти не були розподілені, оскільки стягнення по його виконавчому документу належить до іншої черги за правилами п.6 ч.1 ст.46 ЗУ «Про виконавче провадження».

Виходом державного виконавця за адресою божника складено акт від 01.07.2014 року про те, що не розшукано ні боржника ні його майна.

На даний час боржник має назву ПрАТ "Інгосстрах", його керівник ОСОБА_4, державним виконавцем 29.07.2014 року виявлено додаткові рахунки боржника, на які накладено арешт. На депозит 08.08.2014 року надійшли кошти у сумі 50.477,15 грн, які також були виплачені по виконавчим документам про стягнення заробітної плати.

В ході проведення виконавчих дій зведеного виконавчого провадження встановлено, що боржник ЗАТ «СК «Інкомстрах» змінив назву на ПрАТ «СК«Інкомстрах», 16.03.2012 року внесено зміни до відомостей про юридичну особу, що не пов"язані зі змінами в установчих документах згідно витягу з Єдиного державного реєстру щодо юридичних осіб.

15.05.2012 року державним виконавцем виявлено додаткові рахунки боржника, у зв'язку з чим, державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, копію якої направлено на виконання до банківських установ.

13.09.2012 року державним виконавцем виставлені платіжні вимоги на арештовані рахунки боржника.

24.09.2012 року на депозитний рахунок відділу надійшли частково кошти в сумі 35 185,59 грн., які списані згідно платіжної вимоги та перераховані стягувачам по виконанню виконавчих документів про стягнення заборгованості по заробітній платі у відповідності до ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження», а також до відділу повертаються частково платіжні вимоги без виконання у зв"язку з відсутністю коштів на рахунках платника.

01.07.2013 року на прилюдних торгах було реалізовано в квартиру АДРЕСА_1.

05.07.2013 року на депозитний рахунок відділу надійшли кошти в сумі 154 882,00 грн., від реалізації квартири, які розподіленні у відповідності до вимог ст.ст. 43, 44 ЗУ «Про виконавче провадження».

08.08.2014 року на депозитний рахунок відділу надійшли частково кошти в сумі 50477,15 грн., які списані згідно платіжної вимоги та перераховані стягувачам по виконанню виконавчих документів про стягнення заборгованості по заробітній платі у відповідності до ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження», а також до відділу повертаються частково платіжні вимоги без виконання у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках платника.

04.09.2014 року державним виконавцем повторно здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 але боржника та належного йому майна не виявлено.

Постановою державного виконавця від 22.11.2014 року виконавче провадження виведено із зведеного виконавчого провадження у відповідності до ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження».

22.11.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до ст. 47 п. 2 ЗУ «Про виконавче провадження». Виконавчий документ з копією постанови надіслано на адресу стягувача.

На момент завершення виконавчого провадження на виконанні у відділі перебувало зведене виконавче провадження ВП № 34803508, яке включало в себе 675 виконавчих проваджень на суму 14 981 883,70 грн., з яких 8 виконавчих проваджень по стягненню заробітної плати на суму 469 237,00 грн.

Станом на 08.07.2015 року у відділі перебуває зведене виконавче провадження ВП № 34803508, яке включає в себе 94 виконавчих проваджень на суму 2124360,41 грн., з яких 6 виконавчих проваджень по стягненню заробітної плати на суму 289312,00 грн.

Останнє виконавче провадження приєднане до зведеного 29.04.2015.

У запереченнях зазначено, що відповідно до ст. 47 п. 2 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа не позбавляє права стягувача пред'явити виконавчий документ для повторного його виконання у встановлений законом строк.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 червня 2015 року відкрито провадження № 4-с/761/150/2015 в справі № 761/14342/15-Ц, за скаргою ОСОБА_1 про скасування постанови про повернення виконавчого провадження стягувачу.

Заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання 21 липня 2015 року не з'явилися, про день, час, місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи у його відсутності не надали. В зв'язку з чим в справі оголошена перерва для повторного його виклику в судове засідання.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 386 ЦПК України. 1. Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються. 2. Якщо заявник, державний виконавець або інша посадова особа державної виконавчої служби не можуть з'явитися до суду з поважних причин, справу може бути розглянуто за участю їх представників.

У судове засідання 22 жовтня 2015 року заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 повторно не з'явилися, про день, час, місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи у її відсутність не надали.

Як вбачається з матеріалів справи № 761/14342/15-Ц, судові повістки надіслані позивачу та його представнику на зазначену в заяві адресу: 03680, АДРЕСА_3, які повернулася з відміткою про закінчення терміну зберігання отримання кореспонденції.

Згідно ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованому у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Позивач та його представник не уточнили свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи, тому повістки були надіслані на останню відому судові адресу: 03680 АДРЕСА_3, однак, позивач та його представник в судові засідання не з'являються.

Суд вважає, що належним чином повідомлений позивач та його представник повторно не з'явилися у судове засідання про причини своєї неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи у його відсутність не надали, тому скаргу ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції м. Києва, головний державний виконавець Кузьменко Л.М. про скасування постанови про повернення виконавчого провадження стягувачу, слід залишити без розгляду з підстав п. 3 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись: ч. 5 ст. 74, ст. 77, п. 3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Залишити без розгляду скаргу ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції м. Києва, головний державний виконавець Кузьменко Л.М., заінтересована особа - боржник Закрите акціонерне товариство "Страхова компанія "Інкомстрах" про скасування постанови про повернення виконавчого провадження стягувачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя: О.Ф. Малинников.