Справа № 302/391/14-ц
Провадження № 2/302/7/15
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.12.2015 смт.Міжгір'я
Міжгірський районний суд Закарпатської області в
особі головуючого судді Гайдур А. Ю
з участю : секретаря с/з ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_3,
представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт. Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Міжгірської селищної ради про скасування рішення виконкому Міжгірської селищної ради та виділення 2/3 частки майна у спільній частковій власності, -
26 січня 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить прийняти дану заяву до розгляду та постановити рішення за яким скасувати рішення № 18 від 12.04.2010 р. виконавчого комітету Міжгірської селищної ради про зміну цільового призначення будівель, яким погоджено зміна цільового призначення частини будівлі по вул. Промислова, 3 смт. Міжгіря та виділити йому в натурі 2/3 частки майна у спільній частковій власності, яке знаходиться за адресою: вул. Промислова, 3 смт. Міжгіря .
29.01.2015 р. Міжгірським районним судом винесено ухвалу, якою відмовлено ОСОБА_2 у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог в частині скасування рішення № 18 від 12.04.2010 р. виконавчого комітету Міжгірської селищної ради про зміну цільового призначення будівель.
12.02.2015 р. судом винесено рішення по суті заявлених вимог позивача та позивача за зустрічним позовом, яке станом на сьогоднішній день перебуває на перегляді за апеляційними скаргами в апеляційному суді Закарпатської області.
За апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу від 29.01.2015 року апеляційним судом Закарпатської області зазначену ухвалу скасовано і передано на розгляд до суду першої інстанції зі стадії прийняття до розгляду заяви ОСОБА_2 в порядку ст. 31 ЦПК України.
Міжгірським районним судом прийнято до розгляду заяву ОСОБА_2 про збільшення позовних вимог в частині скасування рішення № 18 від 12.04.2010 р. виконавчого комітету Міжгірської селищної ради про зміну цільового призначення будівель, яким погоджено зміна цільового призначення частини будівлі по вул. Промислова, 3 смт. Міжгіря та 03.09.2015 р. винесено ухвалу, якою провадження у справі зупинено до вирішення іншої повязаної справи.
05.11.2015 р. ухвалою апеляційного суду Закарпатської області скасовано ухвалу суду першої інстанції і справу направлено до Міжгірського районного суду для продовження розгляду по суті.
Міжгірським райсудом прийнято справу до провадження та призначено розгляд вимоги ОСОБА_2 по суті.
В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник підтримали подану ними заяву про збільшення позовних вимог та просили скасувати рішення № 18 від 12.04.2010 р. виконавчого комітету Міжгірської селищної ради про зміну цільового призначення будівлі по вул. Промислова, 3 смт. Міжгіря з підстав, визначених та наведених в заяві про збільшення позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_3 та його представник заперечили проти задоволення вимоги, які ще не розглянуті судом по справі, а саме в частині скасування рішення № 18 від 12.04.2010 р. виконавчого комітету Міжгірської селищної ради з підстав відсутності порушення прав та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_2, а також з тих підстав, що оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування не створює жодних правових наслідків, є не виконаним станом на сьогоднішній день та не може бути виконаним до виділу обєкту в окремий від спірного.
Представник відповідача - Міжгірської селищної ради ОСОБА_5 позов заперечив, пояснивши, що виконавчий комітет Міжгірської селищної ради діяв в межах наданих йому компетенції і прийняв законне рішення.
Вислухавши думку сторін та їх представників і дослідивши матеріали в справі суд вважає, що вимога позивача до задоволення не підлягає виходячи з такого.
Як убачається із встановлених судом обставин справи, що виконавчим комітетом Міжгірської селищної ради прийнято рішення № 18 від 12.04.2010 р. про зміну цільового призначення будівель, яким погоджено ОСОБА_3 зміну цільового призначення частини будівлі по вул. Промислова, 3 смт. Міжгіря з міні-пекарні під зал для проведення урочистих подій без зміни конструктивних елементів, з виділом такого в окремий обєкт нерухомого майна та зареєструвати зміни цільового призначення будівлі в Міжгірському ПТІ.
В матеріалах справи містяться правовстановлюючі документи на спірний обєкт нерухомого майна, які визнаються сторонами, а саме свідоцтво про право власності на приміщення адмінкорпусу літ. «А» та тарного складу літ. «Б» загальною площею 1027,6 кв.м. по вул. Промислова, 3 смт. Міжгіря серії САА № 073415 від 21.04.2003 р. та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.04.2003 р. за № 434868 серія ВАА № 942963.
Крім цього судом встановлено, що документи, які підтверджують титул спільної часткової власності сторін у справі, на приміщення адмінкорпусу літ. «А» та тарного складу літ. «Б» загальною площею 1027, 6 кв.м. по вул. Промислова, 3 смт. Міжгіря ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ніким не скасовані, змін до них та відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі прав та їх обтяжень на нерухоме майно не відбулось.
В підтвердження встановлених обставин представником ОСОБА_3 подано суду Довідку інформаційну про право власності щодо спірного обєкту.
Також суд бере до уваги позицію Міжгірської селищної ради щодо відсутності будь-якого правового наслідку оскаржуваного рішення у звязку з не виділенням з приміщення адмінкорпусу літ. «А», а саме першого поверху, окремого обєкту нерухомого майна.
Рішенням № 18 від 12.04.2010 р. виконавчого комітету Міжгірської селищної ради було погоджено зміну цільового призначення нежитлової будівлі приміщення адмінкорпусу літ. «А» та тарного складу літ. «Б» загальною площею 1027,6 кв.м. по вул. Промислова, 3 смт. Міжгіря з виділом в окремий обєкт нерухомого майна.

Тобто, правильним є твердження органу місцевого самоврядування та відповідача ОСОБА_3 про те, що наявність рішення виконкому селищної ради не має жодного вирішального чи приюдиційного значення щодо поділу спільного часткового майна, а також не може бути виконано до того часу, поки обєкт не буде виділений в окремий.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу , вирішення відповідно до законодавства спорів з питань містобудування.

Згідно зі ст. 19 Коституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевстановлене суд приходить до висновку, що в даному випадку рішення № 18 від 12.04.2010 року виконавчого комітету Міжгірської селищної ради про зміну цільового призначення будівель, яким погоджено зміну цільового призначення частини будівлі по вул. Промислова, 3 смт. Міжгіря прийнято органом місцевого самоврядування в межах наданих йому повноважень та станом на сьогоднішній день не носить жодного правовстановлюючого характеру і не впливає на права ОСОБА_2 так як прийнято щодо та за заявою іншої особи ОСОБА_3

Щодо доводів ОСОБА_2 в частині вирішення оскаржуваним рішенням питання про зміну цільового призначення нерухомого обєкту, що перебуває в спільній частковій власності , а тому впливає на його права, як співвласника , то такі слід визнати недоведеними з огляду на те, що прийняте рішення № 18 від 12.04.2010 року виконавчого комітету Міжгірської селищної ради не тільки не виконане станом на сьогоднішній день, але й не може нести правових наслідків для будь-кого до настання юридичного факту - виділення окремого обєкту нерухомого майна з приміщення адмінкорпусу літ. «А» та тарного складу літ. «Б» загальною площею 1027,6 кв.м. по вул. Промислова, 3 смт. Міжгіря.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

В даному випадку суд вважає, що на момент розгляду справи по суті позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення в натурі 2/3 частки майна у спільній частковій власності та зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділення у власність в натурі вбудовані приміщення першого поверху адмінкорпусу; вимога про скасування рішення № 18 від 12.04.2010 року виконавчого комітету Міжгірської селищної ради не могла бути розглянута у звязку з відхиленням судом заяви про збільшення позовних вимог, а тому має бути розглянута окремо в порядку ст. 220 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 209, 218, 220 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні вимоги про скасування рішення № 18 від 12.04.2010 р. виконавчого комітету Міжгірської селищної ради про зміну цільового призначення будівель, яким погоджено зміна цільового призначення частини будівлі по вул. Промислова, 3 смт. Міжгіря.

Апеляційну скаргу на додаткове рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_6