Справа №442/7364/15-ц
Провадження №2/442/2520/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

23 грудня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Нагірної О.Б.,

при секретарі - Олійник О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Стебницької міської ради, третьої особи:приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Петрів В.Я. про визначення частки співвласника у прав спільної сумісної власності на земельну ділянку-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, третьої особи в якому просить визначити, що їй та ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, належить по ? ідеальній частині земельної ділянки , яка розташована по АДРЕСА_1 площею -0,0964 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати,ОСОБА_3. та після її смерті відкрилася спадщина.Проте, за життя останньою було складено заповіт від 21.02.2003 року, яким заповіла 1/2 ідеальну частку у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1. Після смерті матері позивачка спадщину прийняла, внаслідок чого була заведена спадкова справа у нотаріуса. Однак, на звернення про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане майно їй було відмовлено , оскільки земельна ділянка по АДРЕСА_1 площею -0,0964 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_1, належить позивачці та її матері, ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності без визначення розміру часток співвласників. Крім позивачки, спадкоємцем першої черги після смерті матері є ще її брат, який в свою чергу відмовився від прийняття спадщини. Таким чином, позивачка є єдиним спадкоємцем відкритої спадщини. За наведених обставин змушена звернутись до суду із вказаним позовом, який просить задовольнити.

В судове засідання позивачка не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечила та просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заперечень на позовну заяву від відповідача не поступило. За таких обставин суд вважає, що можливо розглянути справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Третя особа, приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Петрів В.Я. в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про проведення розгляду справи за її відсутності , щодо задоволення позовних вимог не заперечила.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не здійснюючи відповідно до ч.2 с.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

У відповідності дост. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ч. 4, 5 ст. 88 Земельного кодексу України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка яка розташована по АДРЕСА_1 площею -0,0964 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_1, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 03.11.2004 року серії НОМЕР_2.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а/4).

З заяви про прийняття спадщини за законом та за заповітом, прийнятої 14.07.2014 року приватним нотаріусом Петрів В.Я. встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 та заведено спадкову справу № 19/2015 (а/с8).

Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину від 21.10.2015 року, приватним нотаріусом Петрів В.Я. посвідчено, що на підставі заповіту спадкоємцем зазначеного в заповіті майно ОСОБА_3 є ОСОБА_1.(а/с5).

Згідно ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділу натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності та поділ. У разі виділу частки із майна, поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

З огляду на викладене вище, суд дійшов переконання, що частки у земельній ділянці, яка розташована по АДРЕСА_1, площею -0,0964 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_1, належній ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності - є рівними.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10,11,15,16,57-61,209,212-215 ЦПК України, ст.ст.16, 355,368,370 ЦКУкраїни, ст.ст.86,87,88 ЗК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 належить по ? ідеальній частині земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1, площею -0,0964 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ст. 294 ЦПК України до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Суддя Нагірна О.Б.