г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1067/15-ц
Номер провадження 2/213/635/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Соловйової Л.Я.

при секретарі Ємельянцевій Т.С.

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом, посилаючись на те, що на підставі договору міни укладеного 21 вересня 2001 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстрованого 25 вересня 2001 року в Комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 17 сторінка № 39 запис № 959 йому на праві приватної власності належить квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копіями договору міни та реєстраційного посвідчення.

В вищезазначеному житловому будинку, окрім позивача та його дружини - ОСОБА_3, зареєстрований відповідач - ОСОБА_2.

Відповідач з невідомих для позивача причин більше року в квартирі АДРЕСА_1 фактично не проживає та не користується даним помешканням, що підтверджується копією довідки № 350 від 03.04.2015 року.

Існуюче становище спричиняє для позивача, як власника квартири, незручності пов'язані перш за все з утриманням нерухомого майна, а в іншу чергу на вказану вище адресу на ім'я відповідача з банківських установ надходять листи-повідомлення про борги останнього. Через зазначене, ОСОБА_1 зі своєю дружиною нервується.

На думку позивача, відповідач втратив право користування квартирою АДРЕСА_1. Однак, при цьому не бажає в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку, тим самим порушуючи цивільні права позивача, як власника вищезазначеного нерухомого майна. Вважає, що відповідач втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, будь-якої домовленості про збереження за відповідачем житлової площі за період його не проживання не існує, у зв'язку з чим, просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1, а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати пов'язані зі сплатою судового збору.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, підтвердив обставини, викладені у позові, суду пояснив, що він, як власник, не може скористатися своїми правами у зв'язку з реєстрацією у належній йому квартирі відповідача, який у квартирі не проживає з січня 2014 року, комунальні послуги не сплачує. Просить позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечив щодо заявлених позовних вимог, суду пояснив, що позивач спотворює факти щодо причин тривалого не проживання відповідача у спірній квартирі, жодних перешкод ОСОБА_2 не створював позивачу у розпорядженні майном, а саме квартирою АДРЕСА_1. Позивач постійно запевняв відповідача, що вони є співвласниками зазначеної квартири і останній в цьому не сумнівався, оскільки позивач його батько. Батьки відповідача по справі - ОСОБА_2 отримали квартиру за адресою: АДРЕСА_2 із розрахунку житлової площі на останнього, у зв'язку з його народженням виходячи з цього він був власником квартири АДРЕСА_2, яку потім його батьки, як законні представники, скориставшись його безпорадністю, обміняли за договором міни, тим самим позбавили відповідача права власності. Позивач по справі створює перешкоди відповідачу у користуванні спірною квартирою з січня 2014 року, спонукає його жити на вулиці, створює конфлікти, провокує відповідача. Під час сумісного проживання позивач застосував фізичне насилля по відношенню до своєї дружини та матері відповідача, відповідач обурився та звернувся до правоохоронних органів, у зв'язку з чим позивач змінив замки на вхідних дверях спірної квартири та більше не пускав відповідача до помешкання. Іншого житла він не має, змушений винаймати житло. На підставі вищевикладеного, просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

На підставі договору міни укладеного 21 вересня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстрованого 25 вересня 2001 року в Комунальному підприємстві «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 17 сторінка № 39 запис № 959 йому на праві приватної власності належить квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копіями договору міни та реєстраційного посвідчення /а.с. 14-15/.

Відповідно до акту Житлово-будівельного кооперативу «Інгулець-15» від 21.04.2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є зареєстрованим в належній ОСОБА_1 квартирі АДРЕСА_1, але фактично не проживає та не користується житловим помешканням більше року. /а.с. 7/.

Згідно з довідкою про склад сім'ї Житлово-будівельного кооперативу «Інгулець-15» від 03.04.2015 року, склад сім'ї ОСОБА_1 слідуючий: дружина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не проживає більше року у квартирі АДРЕСА_1 /а.с. 17/.

Відповідно до копії довідки № 3597 Криворізької міської станції швидкої допомоги від 29.06.2015 року - ОСОБА_3 було встановлено діагноз: неврастенія /а.с. 43/.

Згідно з довідкою про склад сім'ї Житлово-будівельного кооперативу «Інгулець-15» від 30.10.2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, склад сім'ї: батько - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мати - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. /а.с. 44/.

Згідно з актом Житлово-будівельного кооперативу «Інгулець-15» від 21.11.2015 року гр. ОСОБА_2, з 2001 року зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1. На протязі більше року ОСОБА_1 перешкоджає ОСОБА_2 у користуванні житловим приміщенням за вищезазначеною адресою, безпідставно не пускає до квартири, змінив замки на вхідних дверях, створює сварки /а.с. 54/.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають зі ст. 405 ЦК України та ст. ст. 150, 156 ЖК України.

Частиною 1 ст. 405 ЦК України встановлено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей.

Згідно ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої згоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідач є сином позивача та членом сім'ї останнього, що підтверджується, довідкою про склад сім'ї Житлово-будівельного кооперативу «Інгулець-15» від 30.10.2015 року.

Крім того, судом встановлено, що позивач перешкоджає відповідачу користуватися квартирою АДРЕСА_1, змінивши замок на вхідних дверях, що підтверджується актом Житлово-будівельного кооперативу «Інгулець-15» від 21.11.2015 року. Доказів того, що відповідач має інше житло - суду не надано.

У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню. Також не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір.

На підставі ст. 405 ЦК України, ст. 64 Житлового кодексу України та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 - відмовити.

Відмовити ОСОБА_1 в стягненні з ОСОБА_2 судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано на протязі 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано, або, якщо апеляційну скаргу подано, то після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Суддя Л.Я. Соловйова