АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8870/15 Справа № 205/8555/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Гайдук В.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського А.Б., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл домоволодіння, виділ частки у праві спільної часткової власності, стягнення компенсації вартості частки, визнання права власності;

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну часток, виділ частки у праві спільної часткової власності, визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому посилалась на те, що їй на праві власності належить 1/2 частина домоволодіння № 57 по вул. Сумська в м. Дніпропетровську, інша половина даного домоволодіння належить ОСОБА_3 Враховуючи, що між ними виник спір щодо користування вказаним нерухомими майном та земельною ділянкою, позивач, з урахуванням уточнень, просила розділити в натурі домоволодіння № 57 по вул. Сумська в м. Дніпропетровську, виділивши їй в натурі 46/100 частин домоволодіння та визнати за нею право власності на квартиру № 2 у житловому будинку літ. А-1 з наступними приміщеннями: 2-1 площею (2,5+5,3) (санвузол+кухня), 2-2 площею 15,8 кв.м. житлова кімната (прим. 2-3 в технічному паспорті станом на 2013 рік), 2-3 площею 7,0 кв.м. житлова кімната (прим. 2-4 в технічному паспорті станом на 2013 рік) загальною площею 30,6 кв.м., з надвірними будовами та спорудами: 1/2 часткою огорожі 1-2, частиною сараю літ.Б (в технічному паспорті станом на 2013 рік), зливною ямою, сходами №11, що становить 46/100 частин вказаного домоволодіння; стягнути з ОСОБА_3 на свою користь грошову компенсацію в сумі 20177,50 грн. та судові витрати по справі (т.1 а.с. 2-3, 61, 216-219).

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог у грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулась із зустрічним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила суд змінити частки учасників у праві спільної часткової власності на житловий будинок № 57 по вул. Сумська у м. Дніпропетровську, визнавши за ОСОБА_3 право власності на 56/100 ідеальних часток домоволодіння, за ОСОБА_2 право власності на 44/100 ідеальних часток домоволодіння; виділити ОСОБА_3 наступні приміщення та будови: в житловому будинку літ.А-1 квартира №1 з наступними приміщеннями: 1-1 (5,2 кв.м.) коридор, 1-2 (6,4 кв.м.) кухня, 1-3 (10,3 кв.м.) кімната, 1-4 (11,0 кв.м.) кімната, 1-5 (5,3 кв.м.) ванна кімната, загальна площа 38,2 кв.м., надвірні будови та споруди: 1/2 огорож, 1/2 частина сараю літ.Б, 1/2 погріб літ.Б; визнати за ОСОБА_3 право власності на виділені в натурі приміщення та господарські споруди в домоволодінні № 57 по вул. Сумська у м. Дніпропетровську як єдине ціле (т. 1 а.с. 72-74, 132-136, 207-208).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2015 року у задоволенні первісного позову ОСОБА_2 та зустрічного ОСОБА_3 було відмовлено (т.2 а.с. 41-45).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні судового рішення, у звязку з чим ставить питання про його скасування в частині відмови в задоволенні первісного позову та ухвалення в цій частині нового про задоволених заявлених вимог (т.2 а.с. 54-58).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі є власниками домоволодіння № 57 по вул. Сумська у м. Дніпропетровську, яке розташоване на земельній ділянці площею 468 кв.м та складається із житлового будинку літ А-1 загальною площею - 68,8 кв.м., житловою площею - 33,8 кв.м., допоміжною площею - 35,0 кв.м., самочинної добудови літ.а-1 площею 6,4 кв.м, сараю літ Б, погрібу під літ Б, огорожі, замощення, зливної ями № 6 та сходів (т.1 а.с. 8-11, 12-15, 79-80).

Згідно висновків судової будівельно-технічної експертизи ДНДІСЕ №814/815-14 від 16 жовтня 2014 року ринкова вартість домоволодіння № 57 по вул. Сумська у м. Дніпропетровську складає (на час оцінки) 529283 грн.

Виділити співвласникам в натурі по 1/2 частині житлового будинку, будівель та споруд, розташованих за адресою даного домоволодіння неможливо, враховуючи фактичний порядок, що склався, нормативні вимоги. Окремі входи до будинку, а саме до кв. № 1 та кв. № 2 вже існують. У звязку з неможливістю виділу 1/2 частки житлового будинку із надвірними спорудами та будівлями на розгляд суду запропоновано два варіанти розподілу із врахуванням необхідності відходження від рівності часток: по варіанту № 1 першому співвласнику пропонується 54/100 частин домоволодіння, а другому 46/100 частин із компенсацією в розмірі 20177,50 грн.; по варіанту № 2 першому співвласнику пропонується 56/100 частин домоволодіння, а другому 44/100 частин із компенсацією в розмірі 29966,50 грн. (т.1 а.с. 188-189).

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий обєкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння обєкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію обєктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них».

Пунктом 2.3 глави 2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, передбачено, що не підлягають поділу обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти нерухомого майна. Питання щодо поділу обєктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 316, 317, частинами першою, другою статті 376 ЦК України.

Ураховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини другої статті 376 цього Кодексу не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що не підлягають поділу (виділу) обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти нерухомого майна.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року по справі № 6-286цс15.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: