Справа № 628/2682/15-ц
Провадження № 2/628/1079/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015року Купянський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого судді - Клімової С.В.

за участю секретаря - Бавики Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Купянську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в інтересах ОСОБА_3, 3-ті особи: Купянський районний відділ Державної міграційної служби Харківської області, Служба у справах дітей Купянської міської ради Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд визнати неповнолітню ОСОБА_3, в інтересах якої діє відповідач ОСОБА_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку, вказуючи на те, що позивач є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло.

За зазначеною адресою зареєстрована, однак фактично не проживає, неповнолітня ОСОБА_3.

На неодноразові звернення позивача, в добровільному порядку неповнолітня не знімається з реєстраційного обліку, у звязку з чим, порушує право позивача на користування квартирою.

Враховуючи те, що неповнолітня ОСОБА_3 відносно позивача є сторонньою особою, остання звернулася до суду з наступним позовом, який просить суд задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, відповідно до письмових заперечень на позовну заяву зазначила, що з сином позивачки, ОСОБА_4 знаходилася в зареєстрованому шлюбі, від якого має двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Неповнолітня ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала в належній позивачці квартирі зі згоди самої позивачки та батька дитини.

Після смерті сина, позивачка створила неможливі для проживання умови, в результаті чого, ОСОБА_2 вимушена з дітьми шукати інше житло.

Враховуючи те, що неповнолітня ОСОБА_3 є членом сім'ї позивачки, не проживає в належній позивачці кватирі з поважної причини, самостійного житла ОСОБА_2 не має, просить суд залишити позов позивачки без задоволення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, підтримала вимоги позову які просить суд задовольнити, вказуючи на те, що у зв'язку з знаходженням ОСОБА_3 на реєстраційному обліку в квартирі яка належить позивачці, остання не має можливості оформити субсидію за сплату комунальних послуг. Заперечення на позов не визнає.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, пояснивши, що позивач є рідною бабусею неповнолітньої ОСОБА_3, таким чином являється членом її сім'ї. На теперішній час відповідач знімає житло, оскільки свого не має, також не має постійної реєстрації, у зв'язку з чим, поставити неповнолітню доньку на реєстраційний облік за іншою адресою, не має можливості.

Представник 3-ї особи, Служба у справах дітей Купянської міської ради Харківської області, в судовому засіданні позовні вимоги позивачки не визнала, насамперед як спосіб захисту інтересів неповнолітньої дитини.

Представник 3-ї особи, Купянський районний відділ Державної міграційної служби Харківської області, в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву відповідно до якої просить суд розглянути справу у відсутність представника. При ухвалені рішення покладаються на розсуд суду.

Заслухавши сторони, з'ясувавши думку 3-ї особи, Купянський районний відділ Державної міграційної служби Харківської області, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. А також вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України, згідно якої обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, позивачці на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло та технічним паспортом на житло. Окрім позивачки, за зазначеною адресою зареєстрована неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є онукою позивачки, що підтверджується довідкою ЖКП -1, свідоцтвом про народження неповнолітньої ОСОБА_3

Актом про не проживання громадянина за місцем його реєстрації від 06.07.2015 року, підтверджується той факт, що неповнолітня ОСОБА_3 з 06.08.2015 року за місцем реєстрації не проживає.

Відповідачка ОСОБА_2 з сином позивачки, ОСОБА_4, знаходилася в зареєстрованому шлюбі, від якого має двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про одруження, свідоцтвами по народження дітей.

06 серпня 2007 року ОСОБА_4, помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

З 2008 року відповідачка не має постійної реєстрації. (а.с.7-38,45)

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло.

Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону та за рішенням суду.

Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

За правилами ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Частиною 4 ст. 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Підстави виселення членів сім'ї (колишніх членів сім'ї) власника будинку передбачені ст. 157 ЖК та ч. 1 ст. 116 ЖК України.

Виселення згідно із ч. 1 ст. 116 ЖК України може мати місце, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу власника або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Будь-яких доказів стосовно наявності підстав, передбачених ст.ст.157, 116 ЖК України, для виселення неповнолітньої дитини з житлового приміщення, позивачкою в розпорядження суду не надано.

Судом не можуть бути прийняті доводи позивачки про те, що без її згоди неповнолітня дитина була зареєстрована у квартирі яка належить позивачці, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні і даний факт не оспорюється сторонами, неповнолітня дитина була зареєстрована батьком, який на той час також проживав в спірному житловому приміщенні і згода позивачки, на реєстрацію батьком своєї неповнолітньої дитини, була не потрібна, що відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року із змінами та доповненнями та ч. 1 ст. 65 ЖК України.

Суд, оцінивши достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позивачем у судовому засіданні не доведено перед судом свого позову, що є його обовязком відповідно до ст. 10 ЦПК України, при цьому суд сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи, розяснював сторонам їх права та обовязки, попереджував про вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяв здійсненню їхніх прав.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов є необґрунтований і не підлягає задоволенню, насамперед як спосіб захисту прав, інтересів та свобод неповнолітньої дитини.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60,61, 209, 212, 214-218, 224-226 ЦПК України, ст..ст.317, 391 ЦК України, ст.ст.9, 65, 71,72, 157, 116 ЖК України, ст. 47 Конституції України, ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в інтересах ОСОБА_3, 3-ті особи: Купянський районний відділ Державної міграційної служби Харківської області, Служба у справах дітей Купянської міської ради Харківської області про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Купянський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-ий строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текс рішення виготовлений 13.10.2015 року.

Суддя Купянського міськрайонного суду С.В. Клімова