Номер провадження: 22-ц/785/3750/15
Головуючий у першій інстанції Луняченко В.О.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Сидоренко І.П., Мартинової К.П.

при секретарі Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2015 року у справі за позовом КП «ЖКС «Вузівський» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

встановила:

КП «ЖКС «Вузівський» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, з урахуванням уточнень, у розмірі 2 384,69 гривень та зобов'язання відповідачів укласти договір про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій, а також стягнути судові витрати (т. 1 а. с. 2-3, 97-98).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01 березня 2012 року позов КП «ЖКС «Вузівський» задоволено частково. Стягнено з відповідачів на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 1 979,54 гривень, зобов'язано ОСОБА_2 укласти договір з КП про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій, а також стягнуто судові витрати. В іншій частині позову відмовлено (т. 2 а. с. 111-113).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 11 липня 2012 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення суду першої інстанції задоволені, рішення скасовано, ухвалено нове, яким у задоволенні позову КП «ЖКС «Вузівський» відмовлено (т. 2 а. с. 194-197).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 лютого 2013 року касаційну скаргу представника КП «ЖКС «Вузівський» задоволено частково, рішення апеляційного суду Одеської області від 11.07.2012 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості скасовано, в цій частині справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення апеляційного суду Одеської області залишено без зміни (т. 2 а. с. 233-235).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 04 червня 2013 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 01.03.2012 року в цій частині залишено без зміни (т. 2 а. с. 297-301).

26.03.2014 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд рішення Київського районного суду м. Одеси від 01.03.2012 року за нововиявленими обставинами (т. 3 а. с. 1-2).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05 травня 2014 року відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні заяви про перегляд рішення Київського районного суду м. Одеси від 01.03.2012 року за нововиявленими обставинами (т. 3 а. с. 44-45).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08 вересня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05.05.2014 року відхилено, ухвалу залишено без зміни (т. 3 а. с. 80-83).

14.01.2015 року до суду надійшла заява від ОСОБА_2 про перегляд рішення Київського районного суду м. Одеси від 01.03.2012 року за нововиявленими обставинами (т. 3 а. с. 98-101).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2015 року відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами (т. 3 а. с. 152-153).

В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою заяву задовольнити, посилаючись на її необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права (т. 3 а. с. 165-168).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення суду від 01.03.2012 року за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив із того, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими.

З таким висновком слід погодитись, оскільки він відповідає матеріалам справи.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01 березня 2012 року позов КП «ЖКС «Вузівський» задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4 на користь КП «ЖКС «Вузівський» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 1 979,54 гривень, зобов'язано ОСОБА_2 укласти договір з КП «ЖКС «Вузівський» про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій, а також стягнуто судові витрати. В іншій частині позову відмовлено (т. 2 а. с. 111-113).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 11 липня 2012 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення суду першої інстанції задоволено, рішення скасовано, ухвалено нове, яким у задоволенні позову КП «ЖКС «Вузівський» відмовлено (т. 2 а. с. 194-197).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 лютого 2013 року касаційну скаргу представника КП «ЖКС «Вузівський» задоволено частково, рішення апеляційного суду Одеської області від 11.07.2012 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг скасовано, в цій частині справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення апеляційного суду Одеської області залишено без зміни (т. 2 а. с. 233-235).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 04 червня 2013 року в частині стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг рішення Київського районного суду м. Одеси від 01.03.2012 року залишено без зміни (т. 2 а. с. 297-301).

В обґрунтування своєї заяви про перегляд рішення Київського районного суду м. Одеси від 01.03.2012 року за нововиявленими обставинами ОСОБА_2 посилалася на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 25.06.2010 року у справі № 2а-569/10 за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Одеської міської ради про визнання рішення Одеської міської ради № 1173-V від 05.04.2007 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Одесі» невідповідним чинному законодавству України та його скасування та на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 13.02.2012 року у справі № 2а-1522-363/12 за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Одеської міської ради про визнання бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії. Вказуючи при цьому, що рішенням Одеської міської ради №1173-V від 05.04.2007 року КП «ЖКС «Вузівський» не призначався виконавцем житлово-комунальних послуг для мешканців багатоквартирних будинків, які знаходяться на балансі Одеської місткої ради, тому правові підстави звертатися до суду з вимогами про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги у КП «ЖКС «Вузівський» у 2012 році були відсутні.

Між тим, вказані твердження не кореспондуються з матеріалами справи, так, з Статуту КП «ЖКС «Вузівський», з Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Рішення міської ради «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Одесі», Рішення міської ради «Про передачу майна у повне господарське віддання комунальним підприємствам «Дирекція єдиного замовника» вбачається, що КП «ЖКС «Вузівський» діяло в межах наданих їй повноважень. Питання наявності у позивача правових підстав для звернення до суду з зазначеним позовом досліджувалось судами першої, апеляційної і касаційної інстанції. Зазначеним рішеннями судів встановлено, що позивач має законне право на звернення до суду в разі несплати особами, що проживають в даному будинку, коштів за споживання ними житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Як вбачається із роз'яснень в п. 3, 5 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що зазначені ОСОБА_2 факти, викладені у вищевказаних постановах по адміністративним справам не є нововиявленими обставинами, а є висновками суду по конкретній справі, вказані постанови наявні в матеріалах справи і були предметом аналізу та дослідження при розгляді цій справи за позовом КП «ЖКС «Вузівський» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, а відтак такі відомості не можуть вважатись нововиявленими обставинами в розумінні ст. 361 ЦПК України.

Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 361 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені ч. 2 ст. 361 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, про те, що суд першої інстанції постановив законну та обґрунтовану ухвалу, і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2015 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Мартинова К.П.

Сидоренко І.П.