Справа № 206/4241/15-ц
Провадження № 2-зз/206/8/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2015 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді Зайченко С.В.

при секретарі Щербині Є.С.

розглянувши заяву в порядку ст. 197 ЦПК України ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Приватне підприємство «Малті Голз» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Приватне підприємство «Малті Голз» про стягнення заборгованості. Дана цивільна справа була знищена за закінченням терміну зберігання, згідно довідки виданої архіваріусом Самарського районного суду м. Дніпропетровська. В ході судового розгляду, з метою забезпечення позову на квартиру АДРЕСА_1 було накладено арешт. 01 лютого 2003 року вищезазначена цивільна справа була розглянута, згідно рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто 2 448, 76 грн. 03 березня 2003 року зазначене рішення набрало законної сили (а.с.11-13). 23 жовтня 2007 року ОСОБА_3 помер, дана обставина підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серії I-КИ №180123 (а.с.6). Після чого, донька ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька. На підставі зазначеного, 24 лютого 2009 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення, яким визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом, після покійного ОСОБА_3, на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1. Зазначене рішення набрало законної сили 12 березня 2009 року (а.с.7-8). В звязку з чим, ОСОБА_4 звернулась до державної реєстраційної служби з метою реєстрації права власності, однак, 17 вересня 2014 року державним реєстратором ОСОБА_5 відмовлено у державній реєстрації права власності на частину квартири АДРЕСА_1 в тому числі із-за накладеного арешту на зазначене майно Самарським районним судом м. Дніпропетровська (а.с.9-10). 03 червня 2014 року ОСОБА_4 змінила своє прізвище на «Артемова» в звязку з реєстрацією шлюбу (а.с.4). 04 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про скасування заходів забезпечення позову. В обґрунтування своєї вимоги заявник зазначила, що наявність обтяження на майно, а саме арешт квартири АДРЕСА_1 перешкоджає прийняттю спадщини і фактично порушує її законні права та охоронювані законом інтереси. При цьому, заявник зазначила, що на сьогоднішній день повністю відпала необхідність у заходах забезпечення позову і їх подальше вжиття є недоцільним (а.с.1-3). Згідно інформації наданої Самарським ВДВС ДМУЮ станом на 14 серпня 2015 року згідно ЄДРВП будь-які відомості та виконавче провадження стосовно боржника ОСОБА_3 у відділі відсутні, надати інформацію не вбачається можливим. Заявник та інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте відповідно до п.5 ст. 154 ЦПК України неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до п.6 ст.154 ЦПК України суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що цивільна справа в ході розгляду якої було накладено арешт на майно заявника, розглянута. З моменту набрання чинності зазначеного рішення пройшло більше 12 років. Інформація щодо невиконання рішення суду від 01 лютого 2003 року відсутня. При цьому, спадкоємцю ОСОБА_1 відмовлено в реєстрації права власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_2 в звязку з арештом, накладеним ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська. Дана обставина безперечно порушує права спадкоємця на реєстрацію права власності, що є недопустимим. Крім того, згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Проте, борг в сумі 2 448,78 грн., вочевидь, на сьогоднішній день, неспівмірний з вартістю 1/6 частки квартири АДРЕСА_2. Таким чином, заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, вжиті заходи забезпечення позову у вигляді арешту квартири слід скасувати. На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 152, 154, 208 210, 293 ЦПК України, УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення задовольнити.

Скасувати захід забезпечення позову, який було накладено ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2001 року.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_3.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В. Зайченко