№ 308/647/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09.07.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої-судді - ОСОБА_1

при секретарі Вайда Я.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Райп», третя особа - ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю спільне українсько-російське-німецьке підприємство «Ревайвел-Експрес» про стягнення суми завданих збитків,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_3 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Райп» та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю спільне українсько-російське-німецьке підприємство «Ревайвел-Експрес» про стягнення суми страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В подальшому, до початку розгляду справи по суті подав заяву про зміну предмету позову, згідно якої просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_3 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Райп» суму страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних в розмірі 44931,07 гривень.

Мотивуючи свої позовні вимоги, вказує на те, що 23.01.2012 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Ауді А6», державний реєстраційний номер 6В01430, під керуванням позивача та автомобіля під керуванням водія ТзОВ «Ревайвел-Експрес» гр. ОСОБА_4 внаслідок чого було пошкоджено автомобіль марки «Ауді А6», д/н 6В01430.

Позивач вказує, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення правил ПДР гр. ОСОБА_4 Постановою Перечинського районного суду від 09.02.2012 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні ДТП та визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Внаслідок даної пригоди позивач по справі ОСОБА_2 зазнав матеріальної шкоди у розмірі 28 324,91 грн. заподіяної ушкодженням транспортного засобу , що стверджується даними звіту про оцінку вартості матеріального збитку , заподіяного ушкодженням транспортного засобу марки «Ауді А6», д/н 6В01430, від 12.03.2012 року за №26. Відповідальність власника транспортного засобу , який був учасником дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ОСОБА_3 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Райп» на підставі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/0214574 від 11.11.2011 р.

Оскільки позивач неодноразово звертався до відповідача ОСОБА_3 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Райп» про виплату йому страхового відшкодування, проте ОСОБА_3 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Райп» станом на сьогоднішній день так і не виплатив суму страхового відшкодування позивачу в межах страхового ліміту, з посиланням на викладене та на норми ЦК України, ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з врахуванням змінених позовних вимог, просить суд стягнути з ОСОБА_3 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Райп» суму страхового відшкодування в розмірі 44931,07 грн.: з яких 28 324,91 грн. сума завданого матеріального збитку; 2557,00 грн. - 3% річних від простроченої суми за час її прострочення; 14049,16 грн. сума з урахуванням індексу інфляції за увесь час прострочення та судові витрати.

В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Подав до суду заяву у якій просить розглянути справу без його участі, змінені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_3 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Райп» в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомляли, клопотань про відкладення справи до суду не надходило, тому суд згідно ч.4 ст.169 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.

Представник третьої особи ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю спільне українсько-російське-німецьке підприємство «Ревайвел-Експрес» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином.

Розгляд справи проведено за відсутності сторін , які не з'явились в судове засідання і у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 09.07.2015 року позовні вимоги в частині заявлених позивачем до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю спільне українсько-російське-німецьке підприємство «Ревайвел-Експрес» щодо стягнення на користь ОСОБА_2 7812,95 грн. суми боргу з урахуванням індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, залишено без розгляду.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на

підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що 23 січня 2012 року близько 18 год. 40 хв. на 231 км. автодороги Ужгород-Самбір-Львів, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "ВАЗ 21099" , реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу марки "Ауді А6", д/н 6В 01430, "Хюндай Акцент", д/н АО 68-93 В А та "Форд Ескорд", д/н НОМЕР_2, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль марки "Ауді А6", д/н 6В 01430.

Вищевказане ДТП призвело до завдання автомобілю марки"Ауді А6", д/н 6В 01430, значних механічних пошкоджень.

Постановою Перечинського районного суду від 09.02.2012 р. у справі №708/271/12 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у вчиненні ДТП, що мала місце 23.01.2012 року та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмір 340 грн. в дохід держави. /а.с.8/

Згідно ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На підставі наведеного, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні 23.01.2012 року ДТП встановлена та повністю доведена судовим рішенням і в силу ч.3 ст. 61 ЦПК України доведення не потребує.

Судом встановлено, 11.11.2011 року між ТДВ «СК «Райп» та ТОВ «Ревайвел Експрес», було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу марки «ВАЗ 21099», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 / поліс №АВ/0214574 . За умовами договору ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50 000, 00 грн., а франшиза 500, 00 грн. Строк дії договору з 11.11.2011 року по 10.11.2012 року. Відповідно до вищевказаного полісу страхувальником являється ТОВ «Ревайвел Експрес (а.с.4).

Як встановлено судом, відповідно до звіту про оцінку автомобіля «Ауді А6» реєстраційний номер 6В01430 за № 26 від 12.03.2012 року, складеного ПП ОСОБА_5, матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу марки «Ауді А6» реєстраційний номер 6В01430 в результаті його пошкодження при ДТП, станом на дату оцінки складає 28324,91 грн./а.с.12-17/

До спірних правовідносин слід застосувати положення закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки цивільна відповідальність винної особи на момент ДТП була застрахована та норми ЦК України.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Стаття 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення ії цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками , зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки).

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.988 ЦК України, страхове відшкодування здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01. 03. 2013 року «Про деякі питанні застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз'яснено: враховуючи, що відповідно до статей 386, 395 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення але на підставі документів, визначених пунктом 2.1. Правил дорожнього руху Україні (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкодазавдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ст. 1187 ЦК України, зокрема п.1 та 2 визначають, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, задана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Стаття 1194 ЦК України встановлює, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Стаття 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Виходячи з аналізу зазначених норм, суд приходить до висновку , оскільки згідно з полісом страховик, яким є ТДВ «СК «Райп», забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоровю та майну третіх осіб під час ДТП, що сталася за участю транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність особи була застрахована, а тому ТДВ «СК «Райп», як сторона за Договором обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, повинна виконати свої зобов'язання в повному обсязі в межах ліміту відповідальності.

За таких обставин суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги до відповідача та заявлення позову до відповідача щодо стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 28324,91 грн., що становить вартість матеріального збитку завданого позивачу.

Вирішуючи вимоги про стягнення з відповідача ТДВ «СК «Райп» на користь позивача суми 3% річних від простроченої суми боргу страхового відшкодування за час її прострочення за період з 01.05.2012 року по 05.05.2015 року у розмірі 2557,00 грн. та суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 14049,16 грн. суд виходить з наступного.

За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наданого позивачем розрахунку, який суд визнав обгрунтованим вбачається, що 3 % річних від простроченої суми боргу страхового відшкодування за час її прострочення за період з 01.05.2012 року по 05.05.2015 року складає 2557,00 грн. та сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 14049,16 грн.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням всіх обставин справи, а також того, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, приймаючи до уваги, що позивач відповідно до вимог діючого законодавства має право вимоги до відповідача та заявлення позову до відповідача щодо стягнення суми страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності, суд приходить до висновку, що змінені позовні вимоги є підставними і обгрунтованими та підлягають до задоволення з підстав та мотивів викладених вище.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог тому суд вважає, що оскільки позивач за подання позову звільнений від сплати судового збору, відповідно до Закону України "Про судовий збір", то із ОСОБА_3 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Райп» слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ЗУ «Про страхування», ст. ст.3, 5, 6, 16, 22, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст.979, 988, 990, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, ч.4 ст.174 , 209, 212-215,224-226 ЦПК України , Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01. 03. 2013 року «Про деякі питанні застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки» суд,-

в и р і ш и в :

Змінені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Райп», третя особа - ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю спільне українсько-російське-німецьке підприємство «Ревайвел-Експрес» про стягнення суми завданих збитків задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Райп» (02160, м. Київ, вул. Каунаська, 17, ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3) суму завданих збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми в розмірі 44931,07 грн. (сорок чотири тисячі девятсот один гривень, 07 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Райп» (02160, м. Київ, вул. Каунаська, 17, ) на користь держави суму судового збору в розмірі 243,60 грн.(двісті сорок три гривні шістдесят копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1