Справа № 640/9991/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року Київський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.

за участю секретаря Медведєвої Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся у суд з позовом до відповідачів, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення в солідарному порядку шкоди спричиненої внаслідок ДТП її автомобілю в сумі 52531,82 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 26.08.2014р. в наслідок ДТП, яке сталося з вини ОСОБА_2 був пошкоджений її автомобіль НОМЕР_1, що підтверджується постановою суду. Матеріальна шкода спричинена їй як власнику автомобіля складає, згідно звіту від 01.10.2014р., 86677,16 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час ДТП застрахована не була, тому вона звернулась до МТСБУ та їй було виплачене страхове відшкодування в розмірі 50000 грн. Однак, на теперішній час вартість запчастин необхідних для ремонту автомобіля зросла, у зв'язку із зростанням курсу дол. США за які закупаються запчастини, а тому розмір шкоди збільшився до 102531,82 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) складає 52531,82 грн, яку вона просить стягнути з відповідачів, як власника автомобіля та винної особи.

Відповідач - ОСОБА_2, у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в сумі 36677,16 грн., в решті просив відмовити.

Співвідповідач - ОСОБА_3, у судове засідання не з'явилась, заперечень проти позову не надала, повідомлялась судом у відповідності до положень ЦПК України.

Суд зазначає, що у відповідності до ст.11 ЦПК України , суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Також у відповідності до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи зазначене, суд розглядає даний позов в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами у відповідності до ч.2 ст.27 ЦПК України.

Судом встановлено, підтверджено наявними у справі доказами, що 26.08.2014р. о 11:00 по вул.Шевченко в м.Харкові сталося ДТП за участю автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем НОМЕР_1, внаслідок якого були пошкоджені зазначені автомобілі.

Постановою Київського районного суду м.Харкова від 11.09.2014р. винним у вказаному ДТП визнаний водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_2, який порушив п.13.1 ПДР України та притягнутий судом до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Згідно вимог ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, сам факт ДТП та вина в ньому ОСОБА_2 підтверджуються постановою , яка набрала законної сили та є обов'язковою для суду.

Відповідно до ч.1,2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Відповідно до звіту спеціаліста-автотоварознавця №321/10/2014 від 01.10.2014р. матеріальний збиток, завданий автомобілю НОМЕР_1 в результаті його пошкоджень при ДТП складає 86677,16 грн.

Судом встановлено, що в момент ДТП, автомобілем НОМЕР_2 керував ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на автомобіль та довіреності. Власником вказаного автомобілю є ОСОБА_3

Власником автомобіля НОМЕР_1, згідно свідоцтва, є позивач.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.6 ПП ВССУ « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України).

Виходячи з наведеного особою, яка повинна відшкодувати спричинену шкоду позивачу, є ОСОБА_2, який в момент ДТП володів автомобілем та за вини якого сталося ДТП.

Підстави передбачені ст.ст.541, 1190 ЦК України щодо солідарного стягнення спричиненої внаслідок ДТП шкоди, з винної особо та з власника автомобіля - відсутні.

Відповідно до ст..1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" .

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Як встановлено судом та визнано сторонами, на момент ДТП ОСОБА_2 не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Цивільна правова відповідальність позивача, як власника автомобіля НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована, згідно полісу обов'язкового страхування №АС8845826.

Позивач з метою отримання страхового відшкодування звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування.

МТСБУ розглянула заяву позивача та виплатила позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 50000 грн.

Враховуючи встановлений спеціалістом розмір спричиненої шкоди, яка відповідачами не спростована, часткове відшкодування шкоди МТСБУ, суд приходить до висновку, що сума яка підлягає стягненню зі ОСОБА_2 на корить позивача, складає різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) , що становить 36677 грн. 16 коп.

Відповідно до п.14 ПП ВССУ « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» у разі якщо на час виконання рішення суду про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням суду кошти зросли ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких було присуджено відшкодування, потерпілий із цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилося вже після зростання цін і тарифів.

Доказів ремонту автомобілю НОМЕР_1 за кошти більші ніж визначені у звіті з вини ОСОБА_2 суду не надано, тому підстави для збільшення вказаної суми, у зв'язку із зростанням курсу дол. США по відношенню до гривні, необхідного для закупівля запчастин на автомобіль НОМЕР_1, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 60, 61, 79, 81, 88, 212-215, ЦПК України, суд ,-

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 36677 грн. 16 коп., судовий збір в сумі 366 грн. 77 коп.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом

десяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили, після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.