Справа № 524/4057/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.15 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Предоляк О.С.

при секретарі - Коваль Т.М.

з участю позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення коштів на утримання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В

До суду звернулась ОСОБА_1С з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення коштів на утримання малолітньої дитини. Просить розірвати шлюб, укладений 23 вересня 2006 року з відповідачем; стягнути з відповідача ОСОБА_3 кошти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини доходу, але не менше 30 відсотків для дитини відповідного віку.

Вказує, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 23.09.2006 року. Після припинення шлюбних відносин проживають окремо, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з січня 2015 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримує, просить задовольнити. Причиною неможливості проживання з відповідачем та збереження сім"ї, зазначає подружню зраду. Вказує, що син хворіє та потребує постійного лікування.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2М наполягає на задоволенні позову. Вказує, що відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає. Позивач самостійно утримує сина, який хворіє.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов про розірвання шлюбу визнає. Пояснив, що примирення неможливе. Щодо стягнення аліментів підтримує письмові заперечення.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 заперечує проти запропонованого розміру аліментів позивачем. Вважає достатнім розміром аліментів в розмірі 1/4 частина з усіх видів доходів щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані та надані докази у їх сукупності, встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

За ч.1 ст.183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом встановлено, що сторони по справі взяли шлюб 23 вересня 2006 року, який зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис за №901.

Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Вказані обставини постають з пояснень сторін акту про проживання від 02.07.2015 року, довідки про склад сім"ї ТОВ "Житлорембудсервіс" та не спростовані відповідачем.

Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, що призводило до сварок. Примирення між сторонами неможливо. Сторони проживають окремо. Спір про поділ майна станом на день розгляду справи відсутній та, як зазначив відповідач, буде вирішуватись окремо.

Ні підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов в частині вимоги про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх малолітнього сина.

Згідно ст. 113 СК України прізвище позивача ОСОБА_1 необхідно залишити ОСОБА_1.

Щодо стягнення аліментів.

Як установлено ст.ст. 8,11 ЗУ Про охорону дитинства батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя.

Норми цієї Конвенції, відповідно до ст.9 Конституції України 1996 р., діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною.

Як роз'яснено у п.17 постанови N3 Пленуму Верховного суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Так, відповідач, будучи працездатним, не маючи вад у стані свого здоров'я, інших малолітніх або неповнолітніх дітей, коштів на утримання дитини добровільно не надає, що постає з пояснень позивача. Відповідач ОСОБА_3 позовну вимогу про стягнення аліментів визнав, підтвердивши відсутність домовленості щодо способу стягнення та розміру аліментів.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує наступне. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідач працює на в ПАТ "Укртатнафта" з 24.12.2001 року отримує постійний дохід середня заробітна плата становить 5893, 42 грн.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК.

Положеннями ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, які обставини підлягають врахуванню при визначенні розміру аліментів, зокрема стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно довідки за № 179 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на "Д"

обліку поліклініки №3 міської дитячої лікарні, має хронічні захворювання

Щодо посилань представника відповідача щодо того, що стан здоров"я дитини є підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини

Стаття 185 СК України закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

Суд, на підставі встановлених фактів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та з урахуванням матеріального стану платника аліментів, матеріального та фізичного стану дитини, вважає за можливе стягнути аліменти в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але в розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Відповідач не подав до суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів про необхідність його звільнення від сплати аліментів, зменшення розміру аліментів, стягнення аліментів у меншому розмірі ніж визначено судом та про те, що дохід її малолітньої дитини перевищує дохід кожної із сторін по справі.

Твердження відповідача, що на його утриманні знаходиться непрацездатні батьки, не береться судом до уваги, виходячи з того, що ОСОБА_3., у порушення вимог ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, не надав жодного підтвердження того, що його батьки не отримують пенсію за віком та перебувають на його повному утриманні.

Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. 112- 113, 180-183 191 СК України, ст. ст. 14, 57 59, 208, 209, 212 215,

218,223, 367 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_3 ( дошлюбне прізвище Середа) ОСОБА_6, зареєстрований 23 вересня 2006 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, актовий запис за № 901- розірвати.

Прізвище позивача ОСОБА_1 залишити ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 кошти в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у повернення сплаченого судового збору у розмірі 243, 60 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Рішення в частині стягнення сум платежу за один місяць виконати негайно.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя: О.С. Предоляк