У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: - Ковальчук Н.М.,

суддів - Максимчук З.М., Григоренка М.П.,

секретар судового засідання - Шептицька С.С.,

з участю представника позивача - Буткевича В.В.,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Дубровицького районного суду від 17 серпня 2015 року у справі за позовом комунального підприємства «Теплосервіс» Дубровицької міської ради до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за теплову енергію,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дубровицького районного суду від 17 серпня 2015 року позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП «Теплосервіс» заборгованість за теплову енергію у розмірі 3 479,75 грн.. Вирішено питання про судові витрати.

Вважаючи рішення суду незаконним та необґрунтованим, ОСОБА_4 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі вказує, що судом безпідставно не взято до уваги складені ним акти-претензії, котрі підтверджують відсутність в його квартирі систем централізованого теплопостачання. Наполягає, що відсутність приладів опалення не забезпечує нормативного рівня теплопостачання, а відтак немає законних підстав для нарахування плати за послуги теплопостачання в повному обсязі. Посилається на порушення норм щодо оцінки доказів, адже позивачем не було надано жодного підтвердження фактичного споживання теплової енергії. Пояснює, що в одному зі своїх листів позивач повідомив, що розриває договір на постачання теплової енергії, і він не заперечив проти цього, а тому висновок про дійсність такого договору є хибним. Звертає увагу суду на те, що позивач уже звертався до нього з позовом про визнання незаконним відключення від мережі централізованого опалення, в ході розгляду якого ставилось питання також і про стягнення заборгованості, яке суд вирішив позитивно, у зв'язку з цим оскаржуваним рішенням мала б бути врахована сума стягнення. Покликаючись на однобічність та поверховість розгляду справи, невідповідність висновків суду фактичним її обставинам, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову за позові за недоведеністю позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідачем не було дотримано умов договору, укладеного з позивачем, в частині оплати послуг з теплопостачання, а також врахував положення закону щодо заборони самовільного відключення від мереж централізованого теплопостачання.

_____________________________________________________________________________________________________________________

Справа 560/731/15-ц Головуючий у 1 інстанції - Оборонова І.В.

Провадження № 22-ц 787/1994/2015 Доповідач - Ковальчук Н.М.

На підтвердження таких висновків у рішенні наведені відповідні мотиви й докази, з якими погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Послуги з теплопостачання даного будинку здійснює КП «Теплосервіс».

20 грудня 2006 року між ОСОБА_4 та КП «Теплосервіс» укладено договір про надання послуг з теплопостачання, за умовами якого підприємство зобов'язалося надавати споживачеві послуги з теплопостачання, а споживач - ОСОБА_4 зобов'язався своєчасно здійснювати оплату за споживання послуг на умовах договору (а.с. 6).

Пунктом 6.2 договору передбачено, що він укладається сторонами на один рік і вступає в дію після підписання обома сторонами. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо протягом останнього місяця чинності договору не надійшло письмових заяв від однієї із сторін про його розірвання або перегляд.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Спірні відносини між сторонами виникли у зв'язку з відмовою відповідача оплачувати послуги з теплопостачання, яку він пояснив тим, що такі послуги ним не споживаються у зв'язку з відключенням від мережі централізованого теплопостачання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акту-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо, акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами.

25 січня 2013 року відповідачем було складено акт-претензію про неналежне надання або ненадання послуг, у якому зазначено, що ОСОБА_4 не отримує послуг з центрального опалення в зв'язку з відключенням від мережі теплопостачання (а.с. 27).

Відповідно до п. 24, 25 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005р., споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Матеріали справи містять копії актів про самовільне відключення від центрального опалення (а.с. 21, 24, 26); копію акту обстеження по наданню послуг теплопостачання (а.с. 23); копії актів обстеження матеріально-побутових умов (а.с. 25, 29); копію акту про від'єднання квартири АДРЕСА_1 від мережі центрального опалення (а.с. 28); копію акту обстеження квартири АДРЕСА_1 щодо наявності нагрівальних приладів системи централізованого теплопостачання (а.с. 34).

Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005р., в яких з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 не було надано у встановленому законодавством порядку дозвіл на влаштування в квартирі системи індивідуального опалення та на відключення від будинкової системи опалення.

Отже, відключення від централізованої опалення квартири відповідача проведено останнім з порушенням Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, і цей факт не є підставою для звільнення ОСОБА_4 від їх оплати, а тому надані позивачем послуги з опалення мають бути оплачені останнім у повному обсязі.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, про підтвердження відсутності в його квартирі систем централізованого теплопостачання актами-претензіями, оскільки самовільне відключення від мережі централізованого опалення не є правовою підставою для складання акту-претензії про неотримання послуг теплопостачання, і відповідно - для припинення здійснення нарахувань за послуги централізованого теплопостачання.

Не заслуговують на увагу суду також і посилання апелянта про те, що немає законних підстав для нарахування плати за послуги теплопостачання в повному обсязі у зв'язку з відсутністю приладів опалення не забезпечує нормативного рівня теплопостачання як такі, що суперечать нормам закону. Так, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005р., визначено, що споживачі послуг зобов'язані регулярно вносити плату за спожиту теплову енергію у відповідності до діючих норм та тарифів, в тому числі за опалення - відповідно до опалювальної площі квартири незалежно від факту та кількості проживаючих за встановленими тарифами. За відсутності приладу обліку розмір заборгованості визначається з врахуванням опалювальної площі квартири та у відповідності до норм і тарифів, встановлених уповноваженими на це органами.

Що стосується тверджень апеляційної скарги про те, що договір між сторонами розірваний, то вони колегією суддів оцінюються критично. Чинність договору про надання послуг з теплопостачання, укладеного між позивачем та відповідачем, підтверджується рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 27.05.2013 року, яке набрало законної сили (а.с. 59).

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дубровицького районного суду від 17 серпня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя Н.М.Ковальчук

Судді : М.П.Григоренко

З.М.Максимчук