Справа № 464/4874/15-ц
пр.№ 2/464/1432/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

08.10.2015 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Борейка С.В.

за участі секретаря судового засідання Гевко О.-В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобовязання та трьох відсотків річних, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобовязання в сумі 2439,28 грн. та три відсотки річних в сумі 920,45 грн., а всього 3359,73 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 13 листопада 2013 р. позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Галицького відділу ДРАЦС ЛМУЮ, за участі третьої особи органу опіки та піклування Синівської районної адміністрації ЛМР про визнання батьківства та зобовязання внести зміни до актового запису про народження задоволено частково, яким також вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені у звязку зі сплатою судового збору у розмірі 107,30 грн. та у звязку з проведенням судової експертизи у розмірі 7690,14 грн., а всього 7797,44 грн. Вказане рішення суду не оскаржувалось в апеляційному порядку та набрало законної сили 25 листопада 2013 р. 9 грудня 2013 р. на його підставі видано виконавчий лист, який перебував на виконанні у Сихівському ВДВС Львівськоо МУЮ. З 2013 р., коли вказаний виконавчий лист перебував на виконанні, відповідач лише частково сплачувала заборгованість, зокрема 25 березня 2014 р. нею було сплачено 200 грн., 8 квітня 2014 р. 200 грн., 5 вересня 2014 р. 800 грн., 6 листопада 2014 р. 1000 грн., 15 квітня 2015 р. 50 грн., 5 червня 2015 р. 100 грн. У звязку із порушенням виконання зобовязання, позивач просить стягнути з відповідача за період з 25 листопада 2013 р. по 31 травня 2015 р. інфляційні втрати в розмірі 2439,28 грн. та 3% річних в розмірі 920,45 грн.

У судове засідання позивач не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином в порядку ст.ст.75-76 ЦПК України викликалася до суду, а тому згідно зі ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу заочно у її відсутності за наявності у справі достатніх матеріалів, проти чого позивач не заперечив.

У звязку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку, з огляду на таке.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 13 листопада 2013 р. по справі №1319/9879/2012 ухвалено, зокрема, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені у звязку зі сплатою судового збору у розмірі 107,30 грн. та у звязку з проведенням судової експертизи у розмірі 7690,14 грн., а всього 7797,44 грн.

Судом встановлено, що вказане рішення суду 25 листопада 2013 р. набрало чинності, на його підставі у вказаній частині 9 грудня 2013 р. Сихівським районим судом м.Львова видано виконавчий лист, який перебував на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Визначення грошового зобов'язання закріплено в Законі України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Відповідно до ст.1 Закону грошове зобов'язання - зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правого договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України.

Згідно із приписами ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому боржник зобов'язаний вчинити на користь кредитора певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною другою статті встановлено, що зобов'язання виникає з підстав встановлених ст.11 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Частиною 5 статті визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду, тобто ч.5 ст.11 ЦК України прямо передбачає можливість виникнення грошового зобов'язання на підставі судового рішення, а відтак і застосування до боржника, що прострочив виконання зобов'язання, негативних наслідків, установлених ч.2 ст.625 ЦК України.

Інфляційні нарахування на суму боргу та сплата трьох процентів річних, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, є спеціальним видом цивільно-правової відповідальності, не мають характеру штрафних санкцій та є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації від знецінення грошових коштів та за користування коштами, належними до сплати кредиторові.

Доводи позивача про те, що за період з 25 листопада 2013 р. по 31 травня 2015 р. відповідачем судове рішення виконано частково, що останньою не заперечено, свідчить про те, що, зволікаючи зі своєчасним виконання рішення суду, відповідач зводить нанівець стягнуті судом суми. Відтак, позивач має право на стягнення сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України.

Відповідно до розрахунку, здійсненого позивачем відповідно до чинного законодавства, розмір інфляційних втрат та 3% річних за період з 25 листопада 2013 р. по 31 травня 2015 р. становить 2439,28 грн. та 920,45 грн. відповідно. Даний розрахунок відповідачем не заперечено та не спростовано, а відтак такий приймається судом до уваги.

За таких обставин та враховуючи, що відповідач наданим їй правом щодо подання суду письмових заперечень проти позову із зазначенням доказів в таке заперечення відповідно до ст.128 ЦПК України не скористалася, а тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобовязання в сумі 2439,28 грн. та три відсотки річних в сумі 920,45 грн., а всього 3359,73 грн. Позов же підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі.

Розподіляючи судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 243,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову до суду та документально підтвердженого.

На підставі ст.ст.11, 509, 625 ЦК України та керуючись ст.ст.10, 57-61, 88, 128, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобовязання в сумі 2439,28 грн. та три відсотки річних в сумі 920,45 грн., а всього 3359,73 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою до Сихівського районного суду м.Львова протягом 10 днів з дня отримання його копії. Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Головуючий С.В.Борейко