Провадження № 2/638/1027/15
24 вересня 2015 року
Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді Омельченко К.О.
при секретарі Помазан М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ТОВ "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, у якій зазначає, що 09 липня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк») та ОСОБА_2 (надалі - третя особа), був укладений Договір про надання кредитної лінії № СRL-SМЕ708/269/2008 (далі - Кредитний договір), згідно з яким ОСОБА_2 було відкрито кредитну лінію, та встановлено ліміт в розмірі 200 000,00 Доларів США, з яких ОСОБА_2 отримав 160 000,00 Доларів США, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених в Кредитному договорі.
Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, ОСОБА_2, в свою чергу зобов'язалась прийняти, належним чином використати та повернути Банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі (зокрема, в п. 1.6. Кредитного договору, 3 підпунктами), а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором.
В порушення умов Кредитного договору ОСОБА_2 не погашено належні до сплати суми кредиту.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданим Позивачем до позовної заяви, станом на 25.06.2014 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором № СRL-SМЕ708/269/2008 від 09 липня 2008 року складає 19 159 189,78 грн. (дев'ятнадцять мільйонів сто п'ятдесят дев'ять тисяч сто вісімдесят дев`ять гривень 78 копійок).
24.02.2010 року Господарським судом Харківської області прийнято постанову по справі № Б-50/15-10 про визнання банкрутом ФО-П ОСОБА_2 Вказаною постановою ліквідатором ФО-П ОСОБА_2 було призначено ОСОБА_1
У звязку з наведеним, представник позивача просить позов задовольнити.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав до суду свої заперечення із заявою про застосування до вимог строку позовної давності.
Третя особа, в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, від представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову заперечує.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підляга, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 09 липня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк») та ОСОБА_2 (надалі - третя особа), був укладений Договір про надання кредитної лінії № СRL-SМЕ708/269/2008 (далі - Кредитний договір), згідно з яким ОСОБА_2 було відкрито кредитну лінію, та встановлено ліміт в розмірі 200 000,00 Доларів США, з яких ОСОБА_2 отримав 160 000,00 Доларів США, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених в Кредитному договорі.
Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, ОСОБА_2, в свою чергу зобов'язалась прийняти, належним чином використати та повернути Банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі (зокрема, в п. 1.6. Кредитного договору, 3 підпунктами), а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором (зокрема, в п.п. 1.4., 1.5. Кредитного договору, з підпунктами).
В порушення умов Кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України ОСОБА_2 не погашено належні до сплати суми кредиту.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданим Позивачем до позовної заяви, станом на 25.06.2014 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором № СRL-SМЕ708/269/2008 від 09 липня 2008 року складає 19 159 189,78 грн. (дев'ятнадцять мільйонів сто п'ятдесят дев'ять тисяч сто вісімдесят дев`ять гривень 78 копійок).
В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за Договором про надання кредитної лінії № СRL-SМЕ708/269/2008 від 09.07.2008 року був укладений договір іпотеки № РМ-SМЕ 708/269/2008 від 09.07.2008 року (надалі - Договір іпотеки), відповідно до якого для забезпечення повного та своєчасного виконання боргових зобов'язань Іпотекодавець надав у іпотеку Іпотекодержателю - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.
24.02.2010 року Господарським судом Харківської області прийнято постанову по справі № Б-50/15-10 про визнання банкрутом ФО-П ОСОБА_2 Вказаною постановою ліквідатором ФО-П ОСОБА_2 було призначено ОСОБА_1
Кредитор АТ «ОТП Банк» до господарського суду з заявою про визнання його кредитором ФОП ОСОБА_2 не звертався, але оскільки вимоги позивача були забезпечені заставою, то господарський суд включив АТ «ОТП Банк» до реєстру вимог кредиторів ФОП ОСОБА_2, окремо, згідно даних обліку боржника.
06.04.2010 року Товарною біржею "Правопорядок" був проведений аукціон з реалізації майна боржника ФО-П ОСОБА_2С, переможцем аукціону став ОСОБА_4
Згідно п.1 ст.2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі Закон) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ЦПК України та іншими законодавчими актами України.
Права та обов'язки арбітражного керуючого визначені ст..41 Закону України, як особи, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника визнаного банкрутом та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому законом порядку. За правилами ст..ст.10-12 Закону він зобов'язаний на вимогу господарського суду, надавати необхідні відомості щодо проведення ліквідаційної процедури, його дії (бездіяльність) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство та у разі невиконання або неналежного виконання своїх обов'язків господарським судом за клопотанням кредиторів може припинити повноваження ліквідатора, або звільнити згідно п.3 ст.114 Закону.
Згідно з ч. 7 ст. 48 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання нього банкрутом» (який діяв на час проведення процедури банкрутства) кошти, отримані від продажу майна громадянина-підприємця, визнаного банкрутом, а також наявні у нього кошти у готівковій формі вносяться на депозитний рахунок нотаріальної контори або приватного нотаріуса та використовуються за рішенням господарського суду, який визнав громадянина-підприємця банкрутом.
Наведене свідчить про те, що гроші отримані після реалізації майна боржника використовуються арбітражним керуючим не на власний розсуд, а лише за рішенням суду.
Так, ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.09.2010 року про розподіл коштів по справі Б-50/15-10 про визнання банкрутом ФОП ОСОБА_2 вирішено встановити порядок використання грошових коштів, отриманих від реалізації майна банкрута в т.ч. на часткове погашення вимог третьої черги (ЗАТ "ОТП Банк") 182 829,56 грн. Дана ухвала набрала законної сили.
Враховуючи зазначене, суд не вбачає обов`язку фізичної особи ОСОБА_1 перераховувати грошові кошти на користь ТОВ ОТП Факторинг Україна
Ліквідатор ОСОБА_1, здійснюючи заходи щодо ліквідації банкрута ФОП ОСОБА_2, виконуючи обов'язки, покладені на нього господарським судом, перерахував грошові кошти, отримані від продажу майна банкрута на депозитний рахунок нотаріуса для подальшого перерахування їх іпотекодержателю АТ ОТП Банк.
Згідно ст. 85 Закону України «Про нотаріат» нотаріус у передбачених законодавством України випадках приймає від боржника в депозит грошові суми і цінні папери для передачі їх кредитору. Про надходження грошових сум і цінних паперів нотаріус повідомляє кредитора і на його вимогу видає йому грошові суми і цінні папери.
ОСОБА_5 нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 від 10.02.2011 року повідомлено ЗАТ ОТП Банк про те, що на виконання Ухвали господарського суду Харківської області від 11 жовтня 2010 року по справі № Б-50/15-10, нотаріусом прийнято в депозит від ліквідатора фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, арбітражного керуючого ОСОБА_1, грошову суму у розмірі 182 882,06 грн. для погашення вимог ЗАТ ОТП Банк.
Згідно того ж листа, для одержання вищезазначених грошових коштів ЗАТ ОТП Банк запропоновано повідомити та надати нотаріусу необхідні реквізити для перерахування грошей на рахунок Банку.
Згідно листа представника ТОВ ОТП Факторинг Україна ОСОБА_7 від 25.02.2011 року за вих. № 700-04/456 приватному нотаріусу ХМНО ОСОБА_6, повідомлено, що ТОВ ОТП Факторинг Україна є правонаступником всіх прав та обов`язків АТ ОТП Банк за кредитним договором № СRL-SМЕ708/269/2008, укладеного з ОСОБА_2 Також зазначено, що ТОВ ОТП Факторинг Україна не має наміру на отримання грошових коштів, зазначених у листі від 10.02.2011 року, оскільки оскаржує дії приватного нотаріуса, на підставі яких зазначені грошові кошти були отримані.
З приводу цієї обставини, сторонами до суду не надано жодного рішення, що набрало законної сили, згідно якого дії приватного нотаріуса визнано незаконними.
Надалі, на виконання тієї ж ухвали господарського суду Харківської області від 11 жовтня 2010 року по справі № Б-50/15-10, приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 19.06.2012 року грошові кошти у розмірі 182 882,06 грн. були перераховані ПАТ "ОТП Банк" з призначенням платежу: задоволення вимог кредиторів (грошові кошти отримані від продажу іпотечного майна ФО-П ОСОБА_2, платник ОСОБА_1О.).
Враховуючи зазначене, арбітражним керуючим ОСОБА_1 було належним чином виконано всі обов'язки, покладені на нього господарським судом по справі Б-50/15-10 про визнання банкрутом ФОП ОСОБА_2 на користь АТ ОТП Банк.
Що стосується повернення 03.08.2012 року Банком вищезазначених грошових коштів ОСОБА_1, як помилково зарахованих, суд зазначає наступне.
Кошти направлені 03.08.2012 року на рахунок ОСОБА_1 на думку суду мають статус безпідставно набутого майна.
Тому, згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Отже, в силу ст. 1212 ЦК України право на повернення безпідставно набутого майна має особа, яка перерахувала грошові кошти ОСОБА_1, в даному випадку це АТ ОТП Банк, тому ТОВ ОТП Факторинг Україна не є належним позивачем у справі, адже не надало до суду належних та допустимих доказів переходу права вимоги до нього від АТ ТОП Банк щодо безпідставно набутого майна.
Окрім цього, стосовно переходу права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги. Статтею 514 цього ж кодексу встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Окрім цього, згідно ч. 2,3 ст. 24 Закону України Про іпотеку іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов'язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.
Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів переходу до ТОВ ОТП Факторинг Україна права вимоги за договором іпотеки № РМ-SМЕ 708/269/2008 від 09.07.2008 року, адже в матеріалах справи відсутні відповідні докази, а саме: відсутній додаток № 1 до договору відступлення права вимоги, який передбачає перелік тих договорів іпотеки, право вимоги за якими перейшло від АТ ОТП Банк до ТОВ ОТП Факторинг України, відсутній акт приймання-передачі відповідних документів, а також відсутні ОСОБА_7 з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та ОСОБА_7 з Державного реєстру іпотек із зареєстрованим обтяженням саме за ТОВ ОТП Факторинг України.
Окрім цього, згідно ч. 2 ст. 516 якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України, Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.
В матеріалах справи відсутні докази повідомлення Боржника ОСОБА_2 або ліквідатора ФОП ОСОБА_2 ОСОБА_1 про перехід прав за кредитним договором та договором іпотеки № РМ-SМЕ 708/269/2008 від 09.07.2008 року від АТ ОТП Банк до ТОВ ОТП Факторинг Україна.
Отже, не надавши доказів переходу права вимоги до ТОВ ОТП Факторинг України, належним виконанням є виконання первісному кредитору АТ ОТП Банк.
Окрім цього, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність, це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з заявою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Як вже зазначалось, лист представника ТОВ ОТП Факторинг Україна ОСОБА_7 від 25.02.2011 року за вих. № 700-04/456, що було направлено ОСОБА_5 нотаріусу ХМНО ОСОБА_6, та згідно якого ТОВ ОТП Факторинг Україна не має наміру на отримання грошових коштів, зазначених у листі від 10.02.2011 року підтверджує факт ознайомлення Позивача ТОВ ОТП Факторинг Україна з наявністю на рахунку ОСОБА_1 грошових коштів, отриманих від реалізації майна боржника ФОП ОСОБА_2 ще в лютому 2011 року.
Тобто, з 25 лютого 2011 року з урахуванням 3-х років, строк позовної давності для пред`явлення вимог до ОСОБА_1 сплинув 25.02.2014 року, а позов подано до суду відповідно зміненої позовної заяви аж 14.07.2015 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Згідно зі ч.4.ст. 267 ЦК України - сплив позовної давності, про застосуванні якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмовленні у позові; п.5 цієї ж статті передбачає, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає давності.
Позивач не просить суд визнати причини пропущення строку поважними та поновити його.
В той самий час, Відповідачем згідно вимог ч.3 ст. 267 ЦК України до суду була подана заява про застосування строку позовної давності.
Підсумовуючи викладене, дослідивши матеріали справи, вивчивши думку сторін, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.
Судові витрати суд розподіляє у відповідності до ч. 1 ст. 88 ІІПК України.
Враховуючи зазначене, керуючись ст. ст. 41, 48 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання ного банкрутом», ст.ст. 85 Закону України «Про нотаріат», ст. 24 Закону України Про іпотеку та ст. ст. 267, 512, 516, 517, 1212 ЦК України, суд
В задоволенні позовних вимог ТОВ "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через районний суд шляхом подання в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: