Справа №2-о/489/121/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності документів, заінтересована особа реєстраційна служба Миколаївського міського управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, якою просила встановити факт належності їй, як спадкоємцю померлого 07 квітня 1996 р. ОСОБА_2 свідоцтв про право на спадщину за заповітом виданих 19 грудня 1996 р. і 05 листопада 1996 р. Другою миколаївською державною нотаріальною конторою. Заява обґрунтована тим, що, відповідно до паспорту, прізвище заявниці «Мазіна», а згідно свідоцтва про право власності на квартиру та гараж, прізвище помилково записано як «Мазина», а у свідоцтві про право власності на гараж її імя «Любов» українською мовою записано як «Любовь». Встановлення даного факту необхідно заявниці для розпорядження спадковим майном.

В судовому засіданні заявниця заяву підтримала.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що заявниця є її матірю, а померлий ОСОБА_2 її дідусь, зазначила, що їй відомо про наявність описки в прізвищі заявниці.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила, що заявниця є донькою ОСОБА_2, який помер в 1996 році. Пояснила, що є тіткою заявниці, зазначила, що їй відомо про те, що батько залишив заявниці у спадок квартиру, а в написанні прізвища заявниці є описка.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Суд, заслухавши пояснення заявниці, свідків, дійшов до висновку, що заявлені вимоги слід задовольнити.

З копії свідоцтва про народження заявниці, складеного російською мовою, вбачається, що «родителями ОСОБА_5 указаны: ОСОБА_6 и ОСОБА_7». Після укладення шлюбу, згідно відповідного свідоцтва, також складеного російською мовою, «Коратеева Любовь Николаевна» змінила прізвище на «Мазина» (а.с. 39).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 19 грудня 1996 р. Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 6-2713, спадкоємцем майна ОСОБА_2, померлого 07 квітня 1996 року є ОСОБА_8. Дане спадкове майно складається з індивідуального гаражу, що розташований у м. Миколаєві, по вул. Херсонське шосе, 2. (а.с. 5).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 листопада 1996 р. виданого Другою Миколаївської державної нотаріальної контори за реєстровим № 4-1530, спадкоємицею ? частини квартири АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_8 (а.с. 6).

В зазначених документах прізвище заявниці «Мазина» зазначено через літеру «и», а у свідоцтві про право на гараж імя «Любовь» - з мяким знаком в кінці слова (а.с. 5,6).

Однак, згідно копії паспорту, прізвище заявниці написано через літеру «і» - ОСОБА_1, а імя без мякого знаку в кінці слова «Любов» (а.с. 9).

З копії спадкової справи № 631/1996 заведеною 01 жовтня 1996 року Другою

миколаївською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2, померлого 07 квітня 1996 року, вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця звернулась його донька ОСОБА_1 (а.с. 24). Дружина спадкодавця ОСОБА_9 від належної їй частини спадщини відмовилась (а.с. 25).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності, квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_9 (а.с. 31).

У відповідності до копії свідоцтва про право власності, індивідуальний гараж, що розташований по вул. Херсонське шосе у м. Миколаєві, належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с. 34).

ОСОБА_2 помер 07 квітня 1996 року (а.с. 28).

Згідно копії заповіту, ОСОБА_2 заповів на випадок своєї смерті все належне йому майно, де б воно не знаходилось ОСОБА_1 (а.с. 27).

Надані докази, в совокупності з поясненнями свідків, дають підстави вважати, що «Мазина Любовь Миколаївна» і «Мазіна Любов Миколаївна» є однією і тією самою особою, зазначене не спростовано матеріалами справи, а тому, у відповідності до пункту 6 частини 1 статті 256 ЦПК України, слід встановити належність заявниці свідоцтв про право на спадщину.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 як спадкоємцю померлого 07 квітня 1996 р. ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 19 грудня 1996 р. Другою миколаївською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 6-2713 і свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 листопада 1996 р. виданого Другою Миколаївської державної нотаріальної контори за реєстровим № 4-1530.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г. Губницький