Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2015 р.Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Присяжний А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою -

Встановив:

Позивачка ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою №123 будинку №2 по вулиці Затонського в м.Одесі.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що з відповідачем ОСОБА_4 вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 26.03.2015 року, відповідно до рішення Малиновського районного суду м.Одеси. Від спільного життя у подружжя є син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Неповнолітній ОСОБА_2 та його батько, відповідач ОСОБА_3, є співвласниками квартири АДРЕСА_1 по ? частині кожен.

Неповнолітній ОСОБА_2 та його батько, відповідач ОСОБА_3, зареєстровані в спірній квартирі, загальною площею 45,1 кв.м., яка має дві ізольовані кімнати площею 17,0 кв.м. та 10,3 кв.м.

26.03.2015 року рішенням Малиновського районного суду м.Одеси шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірваний, у звязку з чим позивачка разом із сином проживають окремо від відповідача в квартирі позивачки.

В позовній заяві, позивачка вказує про те, що на теперішній час відповідач ОСОБА_3 здає спірну квартиру у найм, через що позивачі не мають можливості користуватися спірною квартирою. Віддавати половину орендної плати неповнолітньому сину ОСОБА_2, або його матері ОСОБА_1 відповідач відмовляється. Отже майнові права ОСОБА_2 порушуються іншим співвласником, що змусило ОСОБА_1, звернутися до суду.

Позивачка просить суд, позовні вимоги задовольнити, виділити у користування її неповнолітнього сина ОСОБА_2- житлову кімнату площею - 17,0 кв.м з лоджією, відповідачу ОСОБА_3 виділити у користування - житлову кімнату площею - 10,3 кв.м., а кухню, ванну кімнату, вбиральню та коридор залишити в загальному користуванні.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є необґрунтованим, є недоказаним, тому не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, і не заперечувалось сторонами у судовому засіданні про те, що Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 26.03.2015 року, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Від шлюбу є син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні (арк.сп.7,28);

Відповідно до свідоцтва про право власності № 211229 від 17.03.2008 року, яке видано Управлінням Житлово-Комунального господарства та паливно-Енергетичного комплексу Одеської міської ради посвідчує, що квартира АДРЕСА_1 дійсно належить на праві спільної приватної власності ОСОБА_3 та членам його сімї ОСОБА_2, в рівних частках ( арк.сп.9);

Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 17 березня 2008 року № 211229, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 12-35618 ( арк.сп.9);

Відповідно до технічного паспорту, квартира АДРЕСА_1, загальною площею 45,1 кв.м., житловою площею 27,3 кв.м., складається з: житлової кімнати площею 10,3 кв.м., житлової кімнати площею 17,0 кв.м., кухні площею 7,0 кв.м., ванної кімнати площею 2,4 кв.м., вбиральні площею 1,2 кв.м., коридору площею 4,9 кв.м., вбудованої шафи площею 0,3 кв.м. (арк.сп.11-12);

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 01.10.2015 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя залишено без задоволення (арк.сп.28-30);

Відповідно до ч.1,2,3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі,яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном,відповідної матеріальної компенсації.

Суд розглянув справу в межах позовних вимог, створивши учасникам процесу усі необхідні умови для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до правил ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Судом встановлено, про те, що позивачка не надала суду письмових доказів порушення прав неповнолітнього ОСОБА_2, щодо порушення порядку користування квартирою №123 будинку №2 по вулиці Затонського в м.Одесі, з боку відповідача ОСОБА_2

Також , суд вважає, що позивачка не довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене позовні вимоги задоволенню не підлягають.

При таких обставинах, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.10,11,60,64,209,212-215 ЦПК України, ст.ст.358 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання рішення.

Суддя: Аліна С.С.