Справа № 456/869/11 Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т.
Провадження № 22-ц/783/1922/15 Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого - судді: Берези В.І., суддів: Бойко С.М., Штефаніци Ю.Г., за участю секретаря судового засідання: Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою начальника ВДВС Стрийського МРУЮ Львівської області на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2014 року у справі за поданням старшого державного виконавця ВДВС Стрийського МРУЮ Львівської області Удалєєвої Ольги Богданівни про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні подання.

Ухвалу суду оскаржив начальник ВДВС Стрийського МРУЮ Львівської області, просить таку скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання старшого державного виконавця ВДВС Стрийського МРУЮ Львівської області Удалєєвої О.Б. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІдН НОМЕР_1, жит. АДРЕСА_1 Мотивує тим, що оскаржувана ухвала постановлена за неправильного застосування норм матеріального і процесуального права, неповного з`ясування всіх обставин справи. Зазначає, що державним виконавцем були вжиті заходи з розшуку майна боржника, проте вони виявились безрезультатними, оскільки майна, яке би підлягало опису та реалізації в рахунок погашення заборгованості по аліментах в боржника не виявлено. Згідно з отриманою інформацією від ДПС України та Пенсійного фонду України, боржник не працює, пенсію не отримує та не є платником податків. Крім того, вказує на те, що державним виконавцем неодноразово скеровувались виклики боржнику простою та рекомендованою кореспонденцією, проте останній на них не з`являвся, хоча згідно з ч.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" зобов`язаний з`явитись, надати у строк, встановлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно. Такі дії, на думку державного виконавця, можна розцінювати як ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду. Станом на 06.01.2015 року заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_3 боржником не погашено. А тому, наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, за вищезазначених обставин, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України. Висновок суду про те, що лише суб`єкт владних повноважень може обмежувати громадян у праві виїзду за межі України, а не суд, суперечить ст.377-1 ЦПК України. Як вважає апелянт, недолучення доказів наміру боржника виїхати за кордон не може бути підставою для відмови в задоволенні подання. Разом з тим, в матеріалах справи є достатньо доказів невиконання зобов`язань боржником.

В судове засідання з`явилися боржник ОСОБА_2, стягував ОСОБА_3, представник ВДВС Стрийського МРУЮ Львівської області не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому, відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України, справу розглянуто у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_3 перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Як вбачається з матеріалів справи, старший державний виконавець ВДВС Стрийського МРУЮ Удалєєва О.Б. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, обґрунтовуючи необхідність застосування такого заходу наявністю в останнього невиконаного зобов'язання щодо сплати заборгованості по аліментах в сумі 45173, 48 грн. та ухиленням від виконання даного зобов`язання.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що Законом України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України" не передбачено тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника у виконавчому провадженні до виконання рішення суду за ухвалою суду, дане право належить суб`єкту владних повноважень. Суд виходив з того, що державним виконавцем не надано доказів можливого виїзду за кордон боржника тимчасово або на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язання.

З даним висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Так, положеннями частиною 1 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України" передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2 );

- якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань (п. 5).

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно з ч.1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

В матеріалах справи наявні докази вжиття старшим державним виконавцем заходів з примусового виконання виконавчого листа №2-869 від 12.05.2011 року, зокрема постановою державного виконавця 07.06.2011 року відкрито виконавче провадження, встановлено дату обов`язкової явки до державного виконавця.

Із запитів державного виконавця та відповідей на них (а.с.33-37) вбачається інформація про відсутність у боржника ОСОБА_2 зареєстрованих речових прав на нерухоме та рухоме майно, транспортні засоби, вклади у банках.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що державний виконавець вжив передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів примусового виконання рішення, а саме: на адресу боржника скеровано виклик-попередження старшого державного виконавця від 14.05.2014 року (а.с.41), що підтверджується відповідною квитанцією про надіслання рекомендованого листа; виклик-попередження старшого державного виконавця від 17.06.2014 року (а.с.40), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання такого 19.06.2014 року; виклик державного виконавця від 25.11.2014 року (а.с.31) про зобов`язання ОСОБА_2 з`явитись у ВДВС Стрийського МРУЮ Львівської області та представити квитанції про сплату аліментів, довідку з місця праці.

Проте боржник у задані державним виконавцем терміни у ВДВС Стрийського МРУЮ Львівської області не з`явився.

В свою чергу, права і обов'язки сторін та інших учасників виконавчого провадження передбачені у ст. 12 ЗУ "Про виконавче провадження".

У ч. 6 вказаної статті Закону визначено, що боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Виходячи з наведених норм, ухилення боржника від виконання зобов'язання полягає в тому, що він вчиняє будь-які свідомі діяння, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, при тому, що виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

На переконання колегії суддів, наявна в ОСОБА_2 заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 45173, 48 грн. та його неявка жодного разу на виклики старшого державного виконавця, свідчать про те, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобов`язань за рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції такий пояснив можливе обмеження у праві виїзду за межі України як перешкоду у виїзді на роботу в Росію, куди неодноразово виїжджав на заробітки.

У зв`язку з наведеним, в суду першої інстанції були законні підстави вважати дії боржника ухиленням від виконання зобов`язання, покладеного на нього рішенням.

На вказані обставини справи суд першої інстанції увагу не звернув, відтак, оскаржувану ухвалу необхідно скасувати і відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України постановити нову ухвалу, якою подання задовольнити.

Керуючись п.2 ч.2 ст.307, п.2 ч.1 ст.312, ст. ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу начальника ВДВС Стрийського МРУЮ Львівської області задовольнити.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2014 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою подання старшого державного виконавця ВДВС Стрийського МРУЮ Львівської області Удалєєвої Ольги Богданівни задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІдН НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України до моменту виконання ним зобов`язань згідно з виконавчим листом № 2-869 від 12.05.2011 року, виданим Стрийським міськрайонним судом Львівської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий Береза В.І.

Судді Бойко С.М.

Штефаніца Ю.Г.