Справа № 167/655/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Сіліч І.І.
Провадження № 22-ц/773/1915/15 Категорія: 50 Доповідач: Лівандовська-Кочура Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Лівандовської-Кочури Т.В.

суддів Антонюк К.І., Овсієнка А.А.

з участю:

секретаря Кирилюка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 10 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Рожищенського районного суду від 10 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Постановлено стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки м. Дніпропетровськ, вул. Радужна, 8 в користь матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) грн. щомісячно, починаючи з 26 травня 2015 року.

Постановлено стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки с. Навіз, вул. Журавлина, 11 Рожищенського району Волинської області в користь матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) грн. щомісячно, починаючи з 26 травня 2015 року.

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судового збору.

На вищевказане рішення суду першої інстанції відповідачем ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, в якій через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення в частині присудженого до стягнення з неї розміру аліментів скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення? яким стягувати на користь матері аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 406 грн. В решті рішення залишити без змін.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання по невідомим суду причинам не з'явились, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим проводити розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ст. 305 ЦПК України.

У відповідності до вимог ст. 197 ЦПК України у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних мотивів.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає в повній мірі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, пенсіонерка за віком, є матір'ю ОСОБА_2 та ОСОБА_3, хворіє та періодично перебуває на стаціонарному лікуванні, на що витрачає кошти. Відповідач ОСОБА_2 займається підприємницькою діяльністю, має постійний дохід, а тому може надавати матеріальну допомогу непрацездатній матері.

Згідно із ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Відповідно до ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо.

Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Установлено, що основним джерелом доходу ОСОБА_1 є пенсія за віком в розмірі 1131, 03 грн. (а.с. 8), тоді як остання за станом здоров'я потребує стороннього догляду та додаткових коштів на лікування.

Згідно рішення Рожищенської районної ради від 29 січня 2015 року № 41/12 ОСОБА_1 поселено до стаціонарного відділення територіального центру Рожищенського району для постійного проживання до 01 червня 2015 року на період встановлення групи інвалідності по зору та вирішення компенсації дітьми грошових витрат перебування у стаціонарному відділенні територіального центру (а.с. 7).

Згідно рахунків територіального центру №№ 39, 44, 49, 54, 59 за період з вересня по грудень 2015 року компенсація витрат на її утримання у стаціонарному відділенні складає 7322, 11 грн.

Отже, суд першої інстанції, з врахуванням матеріального стану позивача та відповідача ОСОБА_2, обставин справи, дійшов до правильного висновку про обовязок останньої надавати матеріальну допомогу своїй матері, яка досягла пенсійного віку та потребує такої допомоги, у звязку із незадовільним станом здоровя, а також вірно визначив розмір аліментів.

Рішення суду в частині розміру присуджених до стягнення з відповідача ОСОБА_3 аліментів на утримання матері не оскаржується, тому у відповідності до вимог ст. 303 ЦПК України на предмет законності та обґрунтованості колегією суддів не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду відповідає нормам матеріального і процесуального права, є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 10 листопада 2015 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді