Справа №491/1497/15-ц ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
22 грудня 2015 року Ананьївський районний суд Одеської області в складі: головуючого Дороша В. В.
при секретарі Гула О. Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначає, що між ним та ОСОБА_1 15 серпня 2011 року було укладено кредитний договір про надання кредиту в розмірі 1000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідно до умов договору відповідач зобов'язалася використовувати кредит за цільовим призначенням і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені договором строки, однак всупереч умовам кредитного договору ОСОБА_1 тривалий час не здійснює погашення кредиту.
В судове засідання на розгляд справи представник позивача, який діє на підставі довіреності (а.с.37) не з?явився, однак надав на адресу суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.38).
Відповідач ОСОБА_1, в судове засідання на розгляд справи не з?явилася, причину своєї неявки не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, що відповідає вимогам ч.5 ст.74 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду (а.с.42,45).
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Взявши до уваги заяву представника позивача, неявку відповідача, та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до копії паспорту ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м.Синельникове Дніпропетровської області та мешканка м.Ананьїв, вул.Одеська, 10-А, Одеської області (а.с.4-5).
Згідно Статуту ПАТ КБ «Приват Банк», банк є правонаступником усіх прав та обовязків Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», що існував у формі закритого акціонерного товариства, тип якого у відповідності до Загальних зборів акціонерів ЗАТ КБ «Приват Банк» від 30 квітня 2009 року було змінено на публічне акціонерне товариство та який було перейменовано на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (а.с.34-36).
Встановлено також, що згідно анкети-заяви позичальника відповідач ОСОБА_1 просить надати їй строковий кредит в сумі 1000 гривень під 30% річних із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти, при цьому зі змістом даної заяви та умовами надання кредиту була ознайомлена, що підтверджує вказане своїм підписом (а.с.6-7).
На підставі вказаних документів 15 серпня 2011 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та громадянкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно якого останній було надано у тимчасове користування на умовах повернення строковості та платності грошові кошти у сумі 1000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти (а.с.8-31).
Таким чином, відповідач порушила договірні зобовязання в частині щомісячної оплати відсотків за користування кредитом, а також повернення кредиту щомісячними платежами, в результаті чого утворилась заборгованість.
Згідно довіреності ПАТ КБ «Приват Банк» в особі Голови Правління, який діє на підставі Статуту, уповноважує ОСОБА_2 представляти інтереси Банку в усіх органах державної влади і управління, в загальних та спеціалізованих судах окремих судових юрисдикцій всіх інстанцій, третейських судах, у Міжнародному комерційному арбітражному суді при торгово-промисловій палаті України, в інших судах, що створюються та діють за законодавством України, з наданням прав, передбачених законодавством для позивача, відповідача, цивільного позивача, цивільного відповідача, кредитора, боржника, заявника, стягувача, третьої особи з самостійними вимогами та без самостійних вимог, заінтересованої особи, включаючи наступні права: подавати, підписувати, предявляти та підтримувати позови, у т.ч. цивільні позови у кримінальних справах, скарги, клопотання, заяви та інші процесуальні документи, а також виконувати всі інші необхідні дії, повязані з цією довіреністю (а.с.37).
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Так, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Встановлено, що ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Ст. 1054 ЦК України зазначає: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що 15 серпня 2011 року ПАТ КБ «Приват Банк» дійсно було надано кредит ОСОБА_1 в сумі 1000 гривень. Однак вона перестала вносити щомісячні платежі по його поверненню та сплачувати відсотки за користування, тобто відповідачем порушено умови договору кредитування стосовно строковості та платності послуг за користування кредитом, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні бути покладені на відповідача в силу ст.88 ЦПК України, оскільки з її сторони не виконані умови договору.
Керуючись ст.ст. 526, 530, 612, 624, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 30, 57, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218, 224-227 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» - задовольнити в повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: ОСОБА_3.

Рішення набуло законної сили "__"__________________20___ року.