03 березня 2015 року
Справа № 203/652/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Маймур Ф.Ф.,

при секретарі Авраменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за поданням державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 про обмеження права виїзду за межі України керівника боржника ОСОБА_2 підприємства «Імпеком» ОСОБА_3, заінтересовані особи ОСОБА_2 підприємства «Імпеком», Управління Пенсійного фонду України у Кіровському районі м. Дніпропетровська,

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2015 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась державний виконавець із вищевказаним поданням, в якому просила суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України керівника боржника ПП «Імпеком» ОСОБА_3 за виконавчим провадженням №44642178. В обґрунтування свого подання державний виконавець послалась на те, що за вказаним виконавчим провадженням здійснюється примусове виконання вимоги УПФ України у Кіровському районі м. Дніпропетровська від 01 лютого 2013 року №Ю-15 про сплату боржником ПП «Імпеком» боргу в розмірі 221,76 гривень, а з урахуванням виконавчого збору 243,93 гривень. Однак, як стверджує державний виконавець, боржник, його керівник ухиляються від виконання вказаного зобовязання. Дана обставина, а також відповідне клопотання стягувача, зумовили звернення до суду із даним поданням.

В судове засідання учасники розгляду справи не зявились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Кіровському ВДВС ДМУЮ з 10 вересня 2014 року перебуває виконавче провадження ВП №44642178 з примусового виконання вимоги УПФ України в Кіровському районі м. Дніпропетровська від 01 лютого 2013 року №Ю-15 про стягнення з божника ПП «Імпеком» боргу в розмірі 221,76 гривень. Керівником боржника є ОСОБА_3. (а.с.2, 5-зворот, 9-зворот, 10)

10 вересня 2014 року державним виконавцем Кіровського ВДВС ДМУЮ за ВП №44642178 своєю постановою накладено арешт на все майно ПП «Імпеком» в межах суми звернення стягнення (221,76 гривень) із оголошенням заборони на його відчуження (а.с.5-зворот, 6).

На підставі довідки органів ДАІ від 20 жовтня 2014 року державним виконавцем встановлено відсутність зареєстрованих за боржником станом на вказану дату транспортних засобів (а.с.3).

22 жовтня 2014 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою місцезнаходження боржника-юридичної особи (м. Дніпропетровськ, пр. Кірова, 19), за наслідками чого, а також направлених запитів державним виконавцем зясовано, що за цією адресою боржник не знаходиться і ніколи не знаходився (а.с.3, 4-зворот).

23 жовтня 2014 року постановою державного виконавця Кіровського ВДВС ДМУЮ за ВП №44642178 в межах суми стягнення накладено арешт на кошти, що знаходяться на рахунках боржника у банківських установах (а.с.4, 5, 7).

Правовідносини щодо обмеження у праві виїзду за межі України врегульовані положеннями Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Так, відповідно до ст.6 ч.1 п.5, ст.6 ч.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов'язань. Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених п.1-9 ч.1 ст.6 цього Закону.

Положеннями ст.11 ч.3 п.18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням. Таке ж право державного виконавця передбачено і нормою ст.377-1 ЦПК України.

Оцінюючи досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності та в контексті наведених вище положень законодавства, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні подання. Правова позиція суду ґрунтується на тому, що чинним законодавством передбачено можливість застосування юридичних санкцій до керівника боржника юридичної особи за виконавчим провадженням у вигляді тимчасового обмеження такого керівника боржника у праві виїзду за межі України не за наявність факту невиконання зобовязань боржником, а саме за ухилення від їх виконання, що передбачає обізнаність боржника із наявністю в нього обовязку виконати певне судове рішення у цивільній справі або рішень інших органів (посадових осіб), які перебувають на примусовому виконанні в державній виконавчій службі, та відсутність обєктивних причин, які позбавляють боржника можливості здійснити таке виконання зобовязання. Тобто доведенню підлягає свідоме вчинення боржником певних діянь (дія/бездіяльність), спрямованих на ухилення від виконання свого обовязку у виконавчому провадженні, і тягар доведення цього покладається на державного виконавця, який звертається до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Оскільки ж матеріалами подання державного виконавця підтверджуються лише факт існування виконавчого провадження, за яким ПП «Імпеком» є підприємством-боржником, а ОСОБА_3 його керівником, наявність невиконаного зобовязання та арешт майна і коштів боржника, відсутність боржника за відомою органу ДВС адресою місцезнаходження, але не підтверджено навіть обізнаність боржника/керівника боржника про існування виконавчого провадження, в суду відсутні достатні підстави вважати доведеним саме факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовими рішеннями, рішеннями інших органів (посадових осіб). Крім того, державним виконавцем не надано доказів необхідності застосування у відношенні ОСОБА_3 обмеження у праві виїзду за межі України, зокрема, доказів того, вказаний керівник підприємства-боржника має намір виїзду на постійне місце проживання до іншої країни, а обмеження такого керівника підприємства-боржника у праві виїзду за межі України сприятиме виконанню ПП «Імпеком» свого зобовязання. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність подання державного виконавця, що зумовлює відмову в його задоволені.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.208-210, 377-1 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 про обмеження права виїзду за межі України керівника боржника ОСОБА_2 підприємства «Імпеком» ОСОБА_3, заінтересовані особи ОСОБА_2 підприємства «Імпеком», Управління Пенсійного фонду України у Кіровському районі м. Дніпропетровська залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено у Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ф.Ф. Маймур