У х в а л а

іменем україни

7 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 23 квітня 2015 року, постановлену за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення апеляційного суду Полтавської області від 9 грудня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Полтавської області від 9 грудня 2014 року у зв'язку нововиявленими обставинами.

Посилався на те, що 10 березня 2015 року він ознайомився з наказом Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна» № 322 від 27 листопада 2013 року, який, на його думку, міг суттєво вплинути на вирішення справи про поновлення його на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 23 квітня 2015 року у задоволенні заяви відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 23 квітня 2015 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення апеляційного суду Полтавської області від 9 грудня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції, встановивши, що обставина, на яку посилається позивач, існувала на час розгляду справи, була судом досліджена та відома заявнику, а також входила до предмета доказування у справі, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують, ухвала апеляційного суду Полтавської області від 23 квітня 2015 року постановлена з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 23 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко
Судді: В.П.Гончар Д.О.Остапчук