"25" грудня 2015 р. Справа № 363/5448/15-ц
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

25 грудня 2015 р. м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до частини першої статті 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме:

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (в редакції закону від 16 липня 2015 року № 629-VIII) наведено вичерпний список позивачів, що мають пільги, щодо сплати судового збору. Позивач не входить до переліку осіб, що можуть бути звільненні від сплати судового збору при розгляді його позову або апеляційної скарги.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Звертаючись в суд з клопотанням про звільнення від сплати судового збору при подачі позовної заяви, банк посилався на своє матеріальне становище. Зокрема, заявник вказує, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ще не прийнято рішення щодо початку ліквідації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку». Перебуваючи у стадії ліквідації, банк відчуває скрутне матеріальне становище, що є підставою для звільнення банку від сплати судового збору.

Вважаю,що наведені банком доводи не є переконливими. Банк до теперішнього часу не ліквідований, є юридичною особою. Банк має право надавати фінансові послуги на оплатній основі. Має статутний капітал і майно. До клопотання не додано будь яких доказів, які б свідчили про те, що до неспроможності Банку призвели зовнішні обєктивні обставини, не повязані з діяльністю самого Банку та його працівників.

Таким чином, підстав для звільнення позивача від сплати судового збору не встановлено.

Відповідно до п.1.6 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (в редакції закону від 16 липня 2015 року № 629-VIII), з пдання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір в розмірі 1,5 відсотків ціни позову, але не менше одного розміру мінімальної заробітної плати, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, позивач при зверненні до суду не дотримався вимог ст.119 ЦПК України, що відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України, має наслідком залишення судом позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про судовий збір», ст.ст.119, 121 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без руху.

Надати позивачу строк пять днів з дня отримання вказаної ухвали для усунення вказаних недоліків, та попередити, що у випадку не усунення вказаних порушень, позов буде вважатись неподаним та повернутий йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.Б. Баличева