Справа № 2/2695/11
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Макарова В.О.,

за участю секретарів Хачатрян О.М., Волкової Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Харківської міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа Харківська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, перерозподіл ідеальних часток у праві власності, визнання права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спільної власності подружжя та в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, яку в ході розгляду справи уточнила, та зазначила наступне.

Вона є донькою ОСОБА_4, який помер 27 липня 2010 року.

На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 5-ю Харківською державною нотаріальною конторою 07.04.1984 р., р. № 3-550, та зареєстрованого в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 19.04.1984 р. за р. № 26107, ОСОБА_4 стали належати 68/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Радянській, 1 в м. Харкові.

Ця частка будинку у договорі характеризувалася від загальної житлової площі будинку 46.5 кв.м. як частка з житловою площею 32 кв.м. (сума площ житлових кімнат (з літерами 2- 3 та 2-2) 22.2+9.8 кв.м.=32 кв.м.), та співвідношення саме цих площ 32/46.5= саме дорівнює ідеальної частки будинку 68/100.

Згідно вказаного договору- конкретного користування будинком, посвідченого 5-ю ХДНК 11.02.1978 р., р. № 4-918, та поповерхового плану ХМБТІ від 14.03.1984 р. в користування покупця ОСОБА_4 перейшли приміщення в будинку літ. «А» - кухня 2- 1 розміром 8,8 кв.м., жила кімната 2-2 розміром 9,8. кв.м., жила кімната 2-3 розміром 22,2 кв.м., сіни III розміром 3,0 кв.м., кладова IV розміром 1,3 кв.м., а також вбиральня-душ літ. «В», льох літ. «Б», сараї літ. «Г» і літ. «Д», ворота літ. IV, 2/3 частини паркану №№ 1, 2, 3, 6, замощення №№ 1-2.

Придбання вказаного майна було здійснено ОСОБА_4 після припинення шлюбних відносин з першою дружиною, ОСОБА_5, шлюб з якою був розірваний на підставі рішення Комінтернівського районного народного суду м. Харкова від 19.01.1984 р., справа № 302.

Від першого шлюбу у ОСОБА_4 народилися діти ОСОБА_1 та ОСОБА_6

20 червня 1985 року ОСОБА_4 уклав шлюб з іншою жінкою- Ломоносовою ОСОБА_7, який був зареєстрований в Жовтневому відділі ЗАГС м. Харкова, актовий запис № 330. У другому шлюбі у нього 15.06.1986 року народилась донька ОСОБА_8.

ОСОБА_4, помер 27.07.2010 року.

В 1989 році ОСОБА_4, перебуваючи у шлюбі почали переобладнувати належну йому частину житлового будинку по вул. Радянській, 1 в м. Харкові з метою покращення умов проживання родини. Була побудована прибудова літ. «АЗ- 1» до житлового будинку літ. «А-1». Були перебудовані, реконструйовані приміщення за техпаспортом з літерами: житлова кімната 2-2 площею 9.80 кв.м., кухня 2-1 площею 8.80 кв.м., III сіни, IV кладова. Під час здійснення цього будівництва замість старих приміщень були створені: коридор 1-4 площею 9.7 кв.м.; кухня 1-5 площею 16,4 кв.м.; ванна кімната 1-6 площею 2,5 кв.м., коридор 1-7 площею 2,8 кв.м., вбиральня 1-8 площею 1,8 кв.м.. Також був добудований новий вхід до будинку.

У зв'язку з виконанням цих робіт в технічній документації станом на 19.09.1989 року змінилась нумерація приміщень. Приміщення, які знаходились у користуванні ОСОБА_4, були зазначені як квартира № 1, а приміщення, які знаходились в користуванні співвласниці ОСОБА_3, були зазначені як квартира № 2.

ОСОБА_4 частину своїх особистих грошей від продажу автомобіля, якій був отриманий як спадщину від свого батька ОСОБА_9, якій помер 13.01.1987 року, вклав у будівництво житлових прибудов до житлового будинку по вул. Радянській, 1 в м. Харкові та господарчих будівель. Також, як спадщину він отримав будинок або частку будинку №80 по вул. Валдайської у м.Харкові, якій він продав та гроші вклав у будівництво житлових прибудов до житлового будинку по вул. Радянській, 1 в м. Харкові будинку А-1 та господарчих будівель. Тобто, ці гроші були особистими грошима, а не спільно сімейними грошами з відповідачкою ОСОБА_10.

Крім того, також у шлюбі з відповідачем ОСОБА_10, за спільні грошові кошти над прибудовою літ. «АЗ-1» ОСОБА_4 побудував житлову мансарду літ. «А- М» розміром 5,35 х 5,50 м. Сходову клітину на мансарду обладнано з приміщення кухні 1-5.

Крім того, були знесені: сараї літ. «Г» і літ. «Д» та вбиральня-душ літ. «В». Замість їх на прилеглій до будинку земельній ділянці були побудовані: сарай літ. «М» розміром 2,8 х 3,8 м; сарай розміром 3,4 х 3,25 м; гараж літ. «Л» розміром 5,4 х 3,8 м. Вказані прибудови та надвірні будівлі були завершені в 2006 році та оформлені на ім'я ОСОБА_4 як власника рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Харкові ради від 04.05.2007 р. № 34-27.

ОСОБА_4 звернувся до органів влади з заявою про дозвіл на переобладнання будинку та рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Харкові ради від 05.08.2008 р. № 49-60 йому було дозволено виконання прибудови до житлового будинку літ. «А-1» розміром 3,5 х 4,0 + 6,0 х 3,0 + 5.0 х 6.0 м для розміщення житлових та підсобних приміщень. Також, було дозволено частину приміщення 1-4 переобладнати під санвузол, приміщення 1-7 та 1-6 об'єднати і переобладнати їх під ванну, в приміщенні 1-8 обладнати топочну. Роботи з будівництва нових приміщень та переобладнання існуючих були здійснені ним у шлюбі протягом 2008-2009 років. Під час виконання вказаних робіт виникла технічна необхідність здійснення ще однієї прибудови до будинку розміром 4,0 х 3,5 м. Роботи з її будівництва були завершені в 2010 році та оформлені на ім'я ОСОБА_4 рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Харкові ради від 29.10.2010 р. № 60-85.

У наслідок здійснення ОСОБА_4 у шлюбі з ОСОБА_10 численних будівельних робіт протягом всього часу подружнього життя належні йому 68/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Радянській, 1 в м. Харкові суттєво змінились: площа житлових приміщень стала складати 61,3 кв.м замість 32 кв.м., загальна площа його частини будинку стала складати 134,6 кв.м. замість 45,1 кв.м.

На це будівництво також пішла більша частина грошей від продажу 24.12.2007 року за договором купівлі-продажу 1/2 частини будинку №18 по пров. Четвертому у м.Харкові, проданої за суму 237350.00 (двісті тридцять сім тисяч триста пятдесят) грн., та завіреного приватним нотаріусом ОСОБА_11А і зареєстрований в реєстрі за номером №6389.

Вказана нерухомість була спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_10 оскільки була придбана ними у шлюбі за 8700 (вісім тисяч сімсот) грн. згідно до договору купівлі- продажу ВАЕ №564544 від 23.04.2003 року, завіреного приватним нотаріусом ОСОБА_12 та зареєстрований в реєстрі за номером №1874 23.04.2003 року.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 68/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями ио вул. Радянській, 1 в м. Харкові та прибудови до будинку.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 в рівних частках прийняли: ОСОБА_1 та ОСОБА_2

В уточненому позові ОСОБА_1 просить суд: визнати за ОСОБА_4, померлим 27.07.2010 року, право приватної власності на створене майно- на допоміжне приміщення 1-17 площею 9.1 кв.м., в якій усунуто самочинне переобладнання під санвузол, яке розташоване у мансарді літ. «Ам» загальною площею 33.8 кв.м. у житловому будинку з надвірними будівлями по вул. Радянській,1 в м.Харкові, зареєстрованих на праві власності на імя ОСОБА_4; визнати за нею як спадкоємцем першої черги право власності на 68/200 частин житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Радянській, 1 в м. Харкові, зареєстрованих на праві власності на імя ОСОБА_4 ОСОБА_13 в порядку спадкування за законом після його смерті, а також на 1/4 частину прибудов до житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Радянській,1 в м.Харкові які на час смерті ОСОБА_4 складалися з: - житлової прибудови літ. «АЗ-1» площею 32.8 кв.м., до якої входять приміщення: санвузол 1-4 площею 4.5 кв.м.; кухня 1-5 площею 16,4 кв.м.; санвузол 1-6 площею 5,5 кв.м., котельня 1-8 площею 1.8 кв.м., кухня 1-12 площею 4.6 кв.м.; -житлової прибудови літ. «А4-1» площею 39.6 кв.м., до якої входять приміщення: прихожа 1-13 площею 9.0 кв.м., кухня-їдальня 1-14 площею 5.9 кв.м., прихожа 1-15 площею 7.4 кв.м., житлова кімната 1-16 площею 17.3 кв.м.; -мансарди літ. «Ам» площею 33.8 кв.м., до якої входять приміщення: сходова клітина 1-9 площею 2.9 кв.м., житлова кімната 1-10 площею 9.3 кв.м., житлова кімната 1-11 площею 12.5 кв.м.; допоміжне приміщення 1-17 площею 9.1 кв.м., -прибудови сіни літ. «а9» -приміщення IV площею 6.2 кв.м.; -ганку літ. «а 10» площею 3.0 кв.м.; -льоху літ. «Б»; -сараю літ. «М» площею 10.6 кв.м.; -гаражу літ. «Л» площею 20.5 кв.м.; -хвіртки №8; хвіртки №12 та огорожі №13.

В зустрічному позові ОСОБА_2 заперечувала проти позову ОСОБА_1 частково та просила встановити факт належності ОСОБА_4, який помер 27.07.2010 р., на праві власності 71/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Радянській, 1 в м. Харкові замість 68/100 частин, які складаються з частини житлового будинку літ. «А-1» - приміщення 1-3, площею 22,2 кв.м.; житлової прибудови літ. «АЗ-1» (приміщення 1-4, 1-5, 1-6, 1-8, 1-12) площею 32,8 кв.м.; житлової прибудови літ. «А4-1» (приміщення 1-13, 1-14, 1-15, 1-16) площею 39,6 кв.м.; мансарди літ. «Ам» (1-9, 1-10, 1-11) площею 24,9 кв.м.; сіней літ. «а9» (приміщення IV) площею 6,2 кв.м.; ганку літ. «а 10», льоху літ. «Б», сараю літ. «М», гаражу літ. «Л», огорож №№ 8, 11. 12, 13, визнати обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2 71/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Радянській, 1 в м. Харкові, зареєстрованих на праві власності на імя ОСОБА_4, померлого 27.07.2010 року, та які на час його смерті складалися з частини житлового будинку літ. «А-1» - приміщення 1-3. площею 22,2 кв.м.; житлової прибудови літ. «АЗ-1» (приміщення 1-4, 1-5, 1-6, 1-8, 1-12) площею 32,8 кв.м.; житлової прибудови літ. «А4-1» (приміщення 1-13, 1-14, 1-15, 1-16) площею 39,6 кв.м.; мансарди літ. «Ам» (1-9, 1-10, 1-11) площею 24,9 кв.м.; сіней літ. «а9» (приміщення IV) площею 6,2 кв.м.; ганку літ. «аЮ», льоху літ. «Б», сараю літ. «М». гаражу літ. «Л», огорож №№ 8, 11, 12, 13, визнати за ОСОБА_2 право власності на 71/200 частини житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Радянській, 1 в м. Харкові в порядку спільної сумісної власності подружжя та на 71/400 частини житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Радянській, 1 в м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 27.07.2010 року, визнати за ОСОБА_3 право власності на 29/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Радянській, 1 в м. Харкові в порядку перерозподілення часток, які складаються з приміщень квартири 2 (2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5. 2-6, 2-7, 2-8) в житловому будинку літ. «А-1» з прибудовами, льоху літ. «К», сараю літ. «О», гаражу літ. «И», огорож №№ 2, 6 та замощення І.

В судовому засіданні сторони та їх представники підтримали свої позовні вимоги та частково заперечували проти задоволення зустрічних позовних вимог, мотивуючи це викладеними в уточнених позовних заявах фактами.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, просила розглядати справу за її відсутності.

Представник Харківської міської ради в судове засідання не зявився.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, перевіривши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Відповідно до ст.ст. 58, 59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, «Майно, що є у власності двох або більше осіб /співвласників/ належить їм на праві спільної власності /спільне майно/".

Відповідно до ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ч.І, 2 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном,що є їх спільною власністю.

Відповідно до ст. 357 ЦК України, співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власність співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників.

Як встановлено в ході судового розгляду, 27 липня 2010 року у м. Харкові помер ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 6).

Після його смерті відкрилася спадщина 68/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: м. Харків, вул. Радянська, 1.

Вказана частина домоволодіння була придбана ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 7.04.1984 р. (т.1 а.с. 62-63).

Власником іншої 32/100 частин будинку є ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 17.06.1981 р. та договору дарування від 17.06.1981 р.

На час придбання частини будинку ОСОБА_4 перебував у шлюбі з ОСОБА_5 Шлюб було розірвано на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.01.1984 р. (т. 1 а.с. 74-76).

Як вбачається з наданого ОСОБА_1 свідоцтва про розірвання шлюбу між її батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_5, актовий запис про розірвання шлюбу проведений 8 серпня 1984 року (т. 1 а.с. 128).

Відповідно до ст. 44 Кодексу про шлюб та сімю УРСР, який діяв на час проведення вказаного актового запису, шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в

органах реєстрації актів громадянського стану.

Таким чином, слід вважати, що спірна частина будинку придбана ОСОБА_4 у період шлюбу з ОСОБА_5 та може вважатися на момент придбання їх спільним сумісним майном.

20.04.1985 р. ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_2, з якою проживав у зареєстрованому шлюбі до своєї смерті 27 липня 2010 року.

За час спільного проживання з ОСОБА_2 ОСОБА_4 істотно перебудована належна йому частина житлового будинку, збільшена її площа та характеристики приміщень, фактично збудований новий будинок.

З метою встановлення розміру та обсягу проведених будівельних робіт, а також з інших питань, що мають значення для справи, в ході її розгляду призначалися судові будівельно-технічні експертизи.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 19 від 4.01.2013 р., проведеної судовим експертом ТОВ «Міський центр експертиз» (т. 1 а.с. 116-124), вартість майна, яке знаходилося в користуванні ОСОБА_4 в житловому будинку з надвірними будівлями по вул. Радянській, 1 в м. Харкові на момент його смерті 27.07.2010 р., з урахуванням самочинно прибудованого приміщення санвузла 1-17 площею 9,1 кв.м., становила 313580 грн.

Ідеальна частка зазначеного майна, становила 71/100 частину домоволодіння. Відсоток капітального ремонту, виконаного в кімнаті 1-3, площею 22,2 кв.м. житлового будинку «А-1» без прибудов по відношенню до всього будинку складає з округленням 48%.

Відповідно до листа експерта на поставлені йому в судовому засіданні питання (т.1 а.с. 164), ідеальна частка майна, що знаходилася в користуванні ОСОБА_4 без урахування самочинно прибудованого приміщення, складала 70/100 частин домоволодіння, а частка ОСОБА_3 30/100 частин. Відсоток поліпшень (капітального ремонту), виконаного в житловій кімнаті 1-3 площею 22,2 кв.м. житлового будинку «А-1» без прибудов по відношенню до зазначеної кімнати буде складати з округленням 54%.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 6275 від 22.09.2014 р. (т.2 а.с. 44), в житловому будинку по вул. Радянській, 1 в м. Харкові з 1984 року здійснені побудови та прибудови, а саме в частині, що належить ОСОБА_4 житлова прибудова літ. «А3-1», житлова прибудова літ. «А4-1», житлова мансарда літ. «Ам», прибудова літ. «а9», гараж літ. «Л», сарай літ. «М».

Частки співвласників житлового будинку змінились в звязку з проведеними перебудовами та переплануваннями та складають: у ОСОБА_4 71/100 частин, у ОСОБА_3 29/100 частин. Також визначено інвентаризаційну вартість зазначених часток.

Зазначене дає підстави вважати, що у спірному будинку (в частині, що належала ОСОБА_4П.)здійснені істотні прибудови та перебудови, а кімната 1-3, що входила до складу будинку на момент його придбання та, відповідно, є обєктом права спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5, була обєктом капітального ремонту.

Відповідно до вимог ст. 62 Сімейного Кодексу України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до вимог ст. 368 ЦК України та розяснень, наданих в п.12 постанови Пленуму ВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спільною сумісною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

З огляду на наведені докази, суд приходить до висновку про те, що поліпшення, проведені ОСОБА_4 в житловому будинку під час його шлюбу з ОСОБА_2, слід вважати обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що ремонтні та будівельні роботи в будинку робилися і за кошти, що надавалися нею та її матірю ОСОБА_5, а також за кошти, отримані від реалізації набутого за період першого шлюбу ОСОБА_4 майна, не підтверджуються достатніми доказами, які б прямо підтверджували викладені у позовній заяві факти.

Таким чином, суд, проаналізувавши обставини справи, робить висновок про те, що за час перебування будинку у фактичній спільній сумісній власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 вказане майно істотно збільшилося та фактично змінилася ідеальна частка ОСОБА_4 у домоволодінні з 68/100 частин до 71/100 частин.

Після смерті ОСОБА_4, яка настала 27 липня 2010 року, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори подали його спадкоємці донька від першого шлюбу ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_2 Інші спадкоємці відмовилися від спадщини. Так, син померлого ОСОБА_6 відмовився від своєї частки у спадщині на користь своєї сестри ОСОБА_1, а донька ОСОБА_8 на користь своєї матері ОСОБА_2

Обсяг спадкового майна судом визначається таким чином.

ОСОБА_2 є субєктом права спільної сумісної (з ОСОБА_4П.) власності щодо проведених за час шлюбу поліпшень належної останньому частини домоволодіння.

Кімната ж 1-3 в будинку «А-1» по вул. Радянській у м. Харкові, яка була обєктом спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5, підлягає поділу з врахуванням проведених поліпшень.

З урахуванням визначеної експертними дослідженнями вартості вказаної кімнати, її площі, вартості її поліпшень, викладених у експертних висновках, відсотку її поліпшень (капітального ремонту), суд визначає частку зазначеної кімнати до проведення поліпшень по відношенню до всієї спірної частини будинку як 1/10 його частину, тобто як 71/1000 частину всього домоволодіння. Вказана частка не входить до складу спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Спільну сумісну власність ОСОБА_4 та ОСОБА_2, таким чином становить: 71/100 частин будинку 71/1000 частина будинку = 639/100 частин будинку.

Таким чином, суд вважає, що за ОСОБА_2 необхідно визнати право власності на ? частину від 639/1000 частин будинку в порядку спільної сумісної власності подружжя, тобто на 639/2000 частин будинку. Інші ж 639/2000 частин будинку є обєктом спадкування та підлягають поділу між спадкоємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках, тобто по 639/4000 частин.

Крім того, в рівних частках за сторонами визнається право власності і на 71/1000 частину будинку, яка не входила до складу спільної сумісної власності. Відповідно, в порядку спадкування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виділяється по 639/4000+71/1000:2 = 781/4000 частин домоволодіння.

Що ж стосується інших наявних у справі позовних вимог, а саме встановлення факту належності ОСОБА_4 71/100 спірних частин будинку, то в цій частині суд вважає необхідним відмовити з наведених вище доводів.

Стосовно ж визнання за ОСОБА_3 права власності на 29/100 частин будинку, про що просила в позові ОСОБА_2, суд вважає доцільним зазначити, що вимог про реальний розподіл домоволодіння та встановлення порядку користування ним перед судом не заявлялося, ОСОБА_3 до суду як позивач не зверталася, що унеможливлює задоволення зазначеної позовної вимоги, проте співвласники будинку мають право заявити до суду в цьому випадку окремий позов для вирішення зазначеного питання. З огляду на це, частка ОСОБА_3 у зазначеному домоволодінні залишається відкритою.

Заявлена ж ОСОБА_1 позовна вимога про визнання за померлою особою права власності на частину домоволодіння задоволенню не підлягає за її необґрунтованістю та відсутності правових підстав для ухвалення такого рішення.

При цьому суд не конкретизує обсяг приміщень, відносно яких визнається право власності за сторонами по справі, оскільки питання про встановлення порядку користування житловим приміщенням перед судом не ставилося.

Беручи до уваги, що клопотання про проведення по справі експертиз заявлялися обома сторонами, а позовні вимоги задоволені частково, суд вважає необхідним залишити витрати на проведення експертних досліджень за особами, що клопотали про їх проведення. З вказаних же підстав окремому розподілу не підлягають і інші судові витрати по справі.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 45, 60, 88, 208, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати обєктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2 639/1000 частин житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Радянській, 1 в м. Харкові.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 639/2000 частин житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Радянській, 1 в м. Харкові в порядку спільної сумісної власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 781/4000 частин будинку № 1 по вул. Радянській в м. Харкові в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер 27 липня 2010 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 781/4000 частин будинку № 1 по вул. Радянській в м. Харкові в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4, який помер 27 липня 2010 року.

У задоволенні іншої частини основних та зустрічних позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: В.О. Макаров