НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/2115/15
№ 2/183/1785/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дубовенко І.Г., при секретареві Литвиновій У.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Новомосковського району, третя особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Новомосковського району, третя особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування заявленого позову, позивач посилалася на те, що 01 вересня 2010 року померла її мати ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,980 га, розташована на території КСП «Агрофірма ім.. Горького» Миколаївської сільської ради Новомосковського району, передана ОСОБА_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 095693, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 110121 від 13 серпня 1999 року. Після смерті матері вона звернулась до нотаріальної контори, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що у державному акті на право приватної власності на змелю була допущена помилка в імені власника - вказано «Евдокія», замість «Євдокія», а також в оригіналі державного акту в звязку з його пошкодженням поганий відбиток печатки установи, яка видала документ, що також не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину. Тому вона вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом.

В судове засідання позивач не зявилася, представником подано заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявились, в своїй заяві просили суд розгляду справи за відсутності їхнього представника.

В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Судом по справі встановлено факт, що 01 вересня 2010 року померла ОСОБА_2, згідно свідоцтва про смерть, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації смертей 02 вересня 2010 року за № 60.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 народилась 28 серпня 1962 року, її матірю вказана ОСОБА_2. (а.с. 10)

Як вбачається з свідоцтва про одруження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 22 квітня 1958 року зареєстрували шлюб та після реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_5 стало ОСОБА_4 (а.с. 10)

Згідно відомостей Новомосковської державної нотаріальної контори за вих. №135/02-14 від 15 червня 2015 року вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 звернулась позивач (а.с. 40-45).

З довідки про склад сімї вбачається, що позивач проживала разом з ОСОБА_2 до дня її смерті в будинку № 5 по вул. Шевченка в с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до Державного акту серія ІІІ-ДП № 095693 на право приватної власності на земельну ділянку площею 3,980 га, розташована на території КСП «Агрофірма ім.. Горького» Миколаївської сільської ради Новомосковського району, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва виданого зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 110121 від 13 серпня 1999 року власником земельної ділянки вказана ОСОБА_6 (а.с. 9).

Оцінюючі всі вищенаведені докази, суд приходить до висновку, що при видачі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ДП № 095693, Миколаївською сільською радою 13 серпня 1999 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 110121, була допущена помилка в написані імені матері позивача і в дійсності його було видано на імя ОСОБА_2.

Відповідно до ст.ст. 1217-1218, 1268-1270 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно постанови Новомосковської державної нотаріальної контори від 01 квітня 2015 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, у звязку з розбіжностями у написанні імені померлої з іменем вказаним в державному акті на право приватної власності на землю, а також в звязку з із пошкодженням на державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 095693 відбитку печатки установи, яка видала документ, в звязку з чим неможливо видати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_2, померлої 01 вересня 2010 року.

Відповідно до вимог ст.ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Аналізуючи сукупність зазначених доказів суд приходить до висновку про те, що позивач позбавлений можливості захистити свої права власника не інакше як за зверненням до суду з зазначеним позовом про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 01 вересня 2010 року.

А тому вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 01 вересня 2010 року підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 3, 5-8, 10, 57, 60, 88, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Новомосковського району, третя особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу Державного акту серія ІІІ-ДП № 095693 на право приватної власності на земельну ділянку площею 3,980 га, розташовану на території КСП «Агрофірма ім.. Горького» Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 110121 від 13 серпня 1999 року, ОСОБА_2, померлій 01 вересня 2010 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, померлої 01 вересня 2010 року на земельну ділянку площею 3,980 га, розташовану на території КСП «Агрофірма ім.. Горького» Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту серія ІІІ-ДП № 095693, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 110121 від 13 серпня 1999 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Г. Дубовенко