Справа № 349/1866/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1415/2015
Головуючий у 1 інстанції Лошак О. О.
Суддя-доповідач Матківський Р.Й.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого: Матківського Р.Й.

суддів: Горблянського Я.Д., Фединяка В.Д.

секретаря Капущак С.В.

з участю: апелянта ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» про визнання недійсними кредитного договору, договору поруки, зобов'язання повернути зайво сплачені кошти в сумі 5908, 76 доларів США, з апеляційною скаргою представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Рогатинського районного суду від 21 травня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року представник позивача звернувся з даним позовом та просив стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь Банку достроково заборгованість за кредитним договором в сумі 14 401, 52 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 186500, 02 гривень.

Заявлені вимоги представник позивача обґрунтував тим, що 12 липня 2006 року із позичальником ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 15 800 доларів США на проведення ремонту та благоустрою зі строком повернення до 08 липня 2021 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11% річних та плати за управління кредитом з розрахунку 0,42 відсотки від фактичного залишку заборгованості за кредитом. Цього ж дня з ОСОБА_3 укладено договір поруки від 12 липня 2006 року.

Відповідач порушив умови кредитного договору щодо обов'язку повернути кредит та сплатити відсотки. Станом на 10 жовтня 2014 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 14 401,52, що в гривневому еквіваленті становить 186 500, 02 гривень.

У лютому 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулася із зустрічним позовом, щоб ухвалити рішення, яким визнати недійсним кредитний договір від 12 липня 2006 року з моменту його вчинення та застосувати до сторін договору двосторонню реституцію, визнати договір поруки та договір іпотеки від 12 липня 2006 року недійсним, зобов'язати банк повернути їй 5908,76 доларів США, що еквівалентно 93 194 гривень.

Заявлені вимоги мотивувала тим, що до 2014 року сумлінно виконувала свої обов'язки за кредитним договором, не зважаючи на значне зростання курсу долара. В лютому 2014 року звернулася до банку про можливість реструктуризації кредиту. Після зростання курсу долара, до вересня 2014 року сплачувати кредит стало неможливим. На початку жовтня отримала претензію банку, що заборгованість по кредиту становить 12048, 89 доларів США, не зважаючи на те, що за весь час платежів нею було сплачено 21 708, 76 доларів США. Позов Банку не визнає, вважає, що кредитний договір містить несправедливі положення, які значно погіршили її фінансове становище як споживача в порівнянні з умовами, встановленими з діючим законодавством. Банк при укладенні кредитного договору включив пункти, які є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, не вказав інформацію, яка є обов'язковою згідно законодавства України, внаслідок чого було створено істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду їй як споживачу, встановив додаткові платежі по договору, про які не могла дізнатись чи ознайомитись з їх розміром, не вказав у договорі свою відповідальність за невиконання умов кредитного договору. На даний час нею сплачено 21 708, 76 доларів США, а отримана сума кредиту складає 15800 доларів США, тобто в разі визнання судом вищевказаного договору кредиту недійсним із застосуванням ст. 216 ЦК України нею надмірно сплачено Банку 5908, 76 доларів США, що в еквіваленті станом на 21 січня 2015 року становить 93 194 гривень.

Ухвалою Рогатинського районного суду від 21 травня 2015 року обидва позови об'єднано в одне провадження.

Рішенням Рогатинського районного суд від 21 травня 2015 року позов Банку задоволено, у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовлено.

На дане рішення представник ОСОБА_2, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, просить його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову Банку, а зустрічний позов задоволити повністю.

Вважає рішення незаконним, ухваленим з неповним з'ясуванням обставин справи, одностороннім дослідженням доказів, неправильним застосуванням норм матеріального права. До 2014 року відповідачі сумлінно виконували свої обов'язки за кредитним договором незважаючи на значне зростання курсу долара, в лютому 2014 року звернувшись до Банку про реструктуризацію кредиту отримала відповідь, що курс валюти оптимальний, а при переведенні кредиту в гривню це збільшить її зобов'язання та його не було реструктуризовано. Протягом наступних шести місяців ситуація значно погіршилась, до вересня 2014 року сплачувати кредит стало неможливо.

Порядок розрахунків по кредиту суперечить принципу справедливості і є кабальною умовою, так як при настанні певних обставин, а саме із погіршенням матеріального становища ОСОБА_2 сплачувала тільки штраф і пеню, а борг по кредиту збільшувався. На першому місці йде «плата за управління кредитом», однак Банком не вказано вартості цієї плати як супутньої послуги та необґрунтовано її, що є прямим порушенням норм цивільного законодавства. У кредитному договорі немає обов'язкових умов, по договору Банком не було надано графіку платежів, не вказано про сукупну вартість кредиту. Розрахунок був проведений поверхово і незрозуміло для позичальника, на що отримавши претензію, вона зрозуміла його невигідні умови. Незважаючи на всі зусилля і щомісячні платежі на суму, що перевищують суму кредиту більш ніж 6000 доларів США виявилось, що тіло кредиту погашено лише на чверть, вона не знала, що оплачувала. Крім того, у кредитному договорі не вказано вартість всіх супутніх послуг, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, не зазначено сукупну вартість кредиту в її процентному значенні та грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором, у вигляді реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту. Банк не виконував своїх зобов'язань з питань виконання договору, більше того вважає, що Банк обманув її, коли переконав, що робити реструктуризацію кредиту для неї буде невигідно. Також Банк не роз'яснив у письмовій формі про переваги та недоліки пропонованих схем кредитування, тип відсоткової ставки, орієнтовану сукупну вартість кредиту з врахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту.

Вислухавши суддю-доповідача, відповідачів та їх представника, які вимоги скарги підтримали, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Задовольняючи первісний позов та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову суд першої інстанції виходив з того, що позичальник ОСОБА_2. не виконала належним чином взятих на себе договором зобов'язань щодо вчасного погашення кредиту, що призвело до утворення заборгованості за кредитним договором, поручитель ОСОБА_3 підписавши кредитний договір дав згоду, що у разі порушення боржником умов кредитного договору буде відповідати перед банком в тому ж об'ємі, що і ОСОБА_2

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальника зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 12 липня 2006 року укладено кредитний договір, згідно якого позичальник отримала для проведення ремонту та благоустрою кредитні кошти в розмірі 15 800 доларів США з кінцевим строком повернення кредитних коштів 08 липня 2021 року та відсотковою ставкою за користування кредитними коштами 11% річних, платою за управління кредитом - 0,42 % від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом.

З метою виконання зобов'язань ОСОБА_2 перед Банком за кредитним договором між Банком та ОСОБА_3 цього ж дня укладено договір поруки, за яким поручитель зобов'язався відповідати перед Банком за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором.

За правилами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, божник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Свої зобов'язання відповідачі не виконали в повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості станом на 10 жовтня 2014 року 14 401, 52 долари США, що в гривневому еквіваленті складає 186 500, 02 гривень, з яких: 11 939, 45 доларів США, гривневий еквівалент - 154 616, 15 гривень - кредитна заборгованість, 542, 02 долари США, гривневий еквівалент 7019, 17 гривень - заборгованість по відсотках, 255, 55 доларів США, гривневий еквівалент 3309, 38 гривень - заборгованість по сплаті комісії, 84, 50 доларів США, гривневий еквівалент - 1094, 28 гривень - заборгованість по пені за порушення термінів повернення кредиту, 1580 доларів США, гривневий еквівалент 20 461, 04 гривень - штраф за порушення умов кредитного договору.

Згідно умов кредитного договору щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 234, 53 доларів США (а.с. 12). Якщо на протязі дії цього Договору Позичальник несвоєчасно та/чи неповністю вніс черговий мінімально необхідний платіж та/чи інші платежі, передбачені цим Договором, Банк приймає виконання Позичальником своїх зобов'язань по цьому Договору в наступному порядку:плата за управління кредитом, прострочені відсотки за користування кредитом, відсотки за користування кредитними коштами, пені та штрафи, прострочена сума кредиту, сума кредиту. З метою виконання умови, передбаченої п. 3.5 цього Договору, Банк при необхідності несвоєчасного та/чи не в повному об'ємі виконання Позичальником своїх обов'язків щодо сплати мінімально необхідного платежу та /чи інших платежів, передбачених цим Договором, самостійно розподіляє грошові кошти, внесені Позичальником на розподільчий рахунок згідно черговості, передбаченої п. 3.5 цього Договору або іншої черговості, встановленої на розсуд Банку (п. 3.5-3.6).

З розрахунку заборгованості вбачається, що починаючи з лютого 2009 року ОСОБА_2 не сплачувала визначену договором суму мінімально необхідно платежу та відсотки по кредиту почала сплачувати тільки у квітні 2014 року (а.с. 7-8).

Згідно п. 4.2.4 Договору Банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим Договором, можливих штрафних санкцій, якщо Позичальник не вніс черговий платіж у термін, визначений п.3.3.3 цього Договору.

На а.с. 15-16 є претензія адресована ОСОБА_2, ОСОБА_3 про сплату заборгованості протягом 10 днів з дня надсилання претензії, що залишена відповідачами без реагування.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Сторони підписавши кредитний договір погодилися, що всі умови повинні виконуватися у відповідності до його умов, тому враховуючи, що відповідачі погодилися на визначені договором умови у разі порушення виконання зобов'язання, суд першої інстанції правильно задовольнив вимоги Банку.

ОСОБА_2 не подала суду належних та допустимих доказів, що представником позивача подано недостовірний розрахунок щодо розміру визначеної заборгованості, за проведенням звірки заборгованості апелянт до Банку не зверталась, тому колегія суддів вважає, що доводи апелянта щодо визнання кредитного договору недійсним та стягнення з Банку надмірно сплачених 5908,76 доларів США є способом уникнення від виконання добровільно взятого на себе зобов'язання.

Отже, з суті кредитного договору та вимог ст. 652 ЦК України випливає, що зміна економічної ситуації та факт коливання курсу іноземної валюти стосовно національної валюти України є комерційним ризиком позичальника, а тому не можуть бути підставами для розірвання кредитного договору або для невиконання зобов'язань за кредитним договором. Крім того, реструктуризація боргу не передбачена законом, який регулює дані правовідносини чи укладеним кредитним договором.

Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За обставин про які зазначають позивачі у зустрічному позові відсутні законні підстави для визнання договорів недійсними, тому суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні цих вимог.

При вирішенні позовних вимог судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано оцінку доводам сторін.

Доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело, або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 218, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Рогатинського районного суду від 21 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Р.Й. Матківський

Судді Я.Д. Горблянський

В.Д. Фединяк