Справа № 226/870/15-ц
Провадження №2-о/226/15/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.,

при секретарі Тіссен О.В.,

за участю представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Димитров Донецької області справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 в порядку окремого провадження звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обгрунтування вимог зазначив, що 30 серпня 2014 року помер його син ОСОБА_3, який був зареєстрований на мікрорайоні «Світлий»,6/13 в м.Димитров, але фактично проживав разом з ним за адресою м.Димитров, пров.ЛьвівськийАДРЕСА_1, так як хворів і потребував догляду. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, на яку він претендує як спадкоємець першої черги. Однак в установлений законом строк він з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся, а коли прийшов туди щоб оформити свідоцтво про право на спадщину за законом, йому було рекомендовано звернутись до суду з питання встановлення факту сумісного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вказуючи на те, що з січня 2013року син проживав разом з ним та дружиною за їх адресою, вів разом з ними домашнє господарство, заявник просить суд встановити факт постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, що в подальшому сприятиме реалізації його прав на оформлення спадщини.

Заявник, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, до судового засідання не зявився, надавши повноваження на участь у справі своєму представнику, який в судовому засіданні підтримав його вимоги і, обґрунтовуючи їх викладеними в заяві обставинами, просив суд встановити факт постійного проживання заявника з спадкодавцем за адресою м.Димитров, пров.ЛьвівськийАДРЕСА_3, з січня 2013 року по час відкриття спадщини з метою подальшого її оформлення в нотаріальній конторі.

Заінтересована особа ОСОБА_4 до судового засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотання про перенесення розгляду справи не надіслала.

Вислухавши пояснення представника заявника та дослідивши докази у справі, суд вважає, що вимоги заявника підлягають здоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом, заявник ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, який помер 30 серпня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про його народження (арк.спр.6).

30 серпня 2014року ОСОБА_3 помер (арк.спр. 5).

Після його смерті залишилась квартира №13 в будинку №6 на мікрорайоні «Світлий» в місті Димитров, яка згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.09.2014 року належала померлому ОСОБА_3 на підставі договору міни, посвідченого 17.09.2014 року приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області, зареєстрованого в реєстрі за №1727 (арк.спр.8). Померлий ОСОБА_3 значився зареєстрованим у цій квартирі, однак, як свідчить акт обєднання співвласників багатоквартирного будинку « Янтарь» № 247/03 від 17.03.2015 року, з січня 2013 року по день своєї смерті фактично проживав разом з батьком ОСОБА_2 і матірю ОСОБА_4 за адресою: м.Димитров, пров.ЛьвівськийАДРЕСА_1 (арк.спр.9).

Факт проживання ОСОБА_3 за вказаною адресою, окрім акту, підтверджується також поясненнями свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які суду пояснили, що до 2013року ОСОБА_3 жив в будинку №6 на мікрорайоні «Світлий» в м.Димитров, в якому розташовані і їх квартири, а потім переїхав жити до батьків, проживаючих про провулку Львовський, де і жив до самої смерті. Причиною переїзду стало зловживання спиртними напоями та хвороба, що вимагало за ним догляду.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2 Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкодавець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено в ході судового розгляду та підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №40155677 від 16.04.2015року, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалась, заповіти від його імені не посвідчувались. Обставин, які б свідчили про наявність спору між спадкоємцями, судом не встановлено.

Аналіз та правова оцінка наданих суду доказів дає суду підстави для висновку про доведеність факту сумісного проживання заявника ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_3 з січня 2013року по день відкриття спадщини, що є підставою для задоволення вимог заявника про встановлення юридичного факту постійного проживання спадкоємця та спадкодавця на час відкриття спадщини для подальшої реалізації заявником свого субєктивного права на спадщину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 15, 60, 130, 209, 212, 213, 215, 256-259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_2 разом з спадкодавцем ОСОБА_3, померлим 30 серпня 2014 року, з січня 2013 року по час відкриття спадщини за адресою: м.Димитров, Донецької області, пров.ЛьвівськийАДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Запорізької області через Димитровський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя