Номер провадження 2/521/6023/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2015 року Малиновський районний суд м.Одеси в складі:
головуючого судді Лічмана Л.Г.
при секретарі Тимофієнко Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту постійного проживання, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -
ОСОБА_1 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаною позовною заявою, яку в судовому засіданні підтримала та просила задовольнити.
Представник відповідача Одеської міської ради в судове засідання не зявився, про дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивача, показання свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що наявні підстави для задоволення позовної заяви в повному обсязі.
В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2) О.І. народилася 16.12.1979 р. в сімї ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖД № 492758, актовий запис № 53. (а.с. 14, 34)
Внаслідок укладення шлюбу з ОСОБА_4 прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на «Сазонова», про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖД № 066803, видане Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси. (а.с. 15)
13.03.2014 р. ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі № 242, у якому зробила розпорядження усе майно, яке на день її смерті буде їй належати, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, взагалі усе те, що вона за законом буде мати право, заповіла ОСОБА_1 (а.с. 10, 35)
З 1998 року ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_1 жили в АДРЕСА_1, яку вони приватизували і продали у жовтні 2014 року, тому що потребували грошей на лікування ОСОБА_3, хворою на онкологію. Звільнивши квартиру, виписавшись із неї, у жовтні 2014 року ОСОБА_3 з ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_4 вимушено поселились без реєстрації за адресою м. Іллічівськ, с. Бурлача Балка, вул. Кірова, 14 у доброго знайомого ОСОБА_3 - ОСОБА_6, власника вказаного будинку. У АДРЕСА_2, вони проживати не могли у звязку з не закінченням будівництва цього будинку і непридатності квартири для проживання (не було газу, тепла і світла). В кв. 163 по вул. Ільфа і ОСОБА_6 6/2 у м. Одесі, належній ОСОБА_4, проживання було також неможливим, тому що вона складалась з однієї кімнати.
Саме в під час проживання у с. Бурлача Балка ОСОБА_3 була зроблена операція і в цьому селі в буд. по вул. Кірова, 14 05.12.2014 р. вона померла від злоякісного новоутворення. ОСОБА_1 з ОСОБА_4 поховали ОСОБА_3 з цього ж будинку.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на квартиру 49 у. м. Одесі, вул. Платанова, 82, загальною площею 44,9 кв.м., житловою площею 23,8 кв.м., яка належала померлій відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 20045957. (а.с. 39 звор.) Право власності на зазначений обєкт згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 20046056 було зареєстровано за ОСОБА_3 26.03.2014 р. за № 5239588. (а.с. 40)
03.08.2015 р. ОСОБА_1 звернулась до Третьої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яку направлено за територіальністю до Сьомої одеської державної нотаріальної контори, якою 26.08.2015 р. було зареєстровано спадкову справу за номером у Спадковому реєстрі 57857633, номер у нотаріуса 504/2015 щодо майна ОСОБА_3, померлої 05.12.2014 р. (а.с. 32 звор., 33, 43 звор.)
У відповіді Сьомої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 та рекомендовано звернутися до суду. (а.с. 16, 44)
Зазначені обставини підтверджуються також поясненнями позивача ОСОБА_1, показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які були приведені судом до присяги згідно з вимогами ЦПК України та попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і за відмову від давання показань.
Крім того, ці обставини підтверджуються копіями паспортів ОСОБА_3 та ОСОБА_1, свідоцтвом про смерть ОСОБА_3, Довідкою про причини смерті № 173 ОСОБА_3 від 05.12.2014 року, Довідкою № 115 від 06.07.2015 р. про проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 по 25.10.2014 р., матеріалами спадкової справи до майна ОСОБА_3 ( а.с. 5-6, 8-9, 12-13, 32- 45)
Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину.
Відповідно до ст. 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.
Ч. 1 ст. 1270 ЦК України наголошує, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Ч. 3 ст. 1268 ЦК встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Оцінка вказаних доказів, в їх сукупності, надають суду підстави для висновку про те, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла її спадкоємець за заповітом ОСОБА_1, оскільки на час відкриття спадщини вона проживала разом зі спадкодавцем і протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, вона не заявила про відмову від неї. Тому вона вважається такою, що прийняла спадщину, яка їй належить з часу відкриття спадщини, незалежно від часу прийняття спадщини (ч. 3 і 5 ст. 1268)
Будь-яких даних, які б спростовували цей факт судом не встановлено.
Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.
Відповідно до абз. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
На підставі викладеного, та зважаючи на ту обставину, що інші спадкоємці майна ОСОБА_3 відсутні, ОСОБА_1 успадкувала після смерті своєї матері квартиру АДРЕСА_3 і ця квартира їй належить з часу відкриття спадщини, незалежно від часу прийняття спадщини, суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення позовної заяви про визнання за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру АДРЕСА_4 після смерті ОСОБА_3, померлої 05 грудня 2014 року.
Керуючись вимогами ст.ст. 60, 209, 212-215 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту постійного проживання, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити повністю.
Встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3, померлою 05 грудня 2014 року, на час відкриття спадщини.
Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру АДРЕСА_4 після смерті ОСОБА_3, померлої 05 грудня 2014 року.
Квартира складається з двох кімнат, загальною площею 44,9 кв.м., житловою площею 23,8 кв.м.
Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

С У Д Д Я: