Справа №538/1360/15-ц
Провадження по справі №2-о/538/75/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2015 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Савинського Г.Б.

при секретарі - Бодик К.М.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист прав та інтересів дитини та надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі території України без дозволу батька, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про захист прав та інтересів дитини та надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України без дозволу батька.

В заяві вказується, що сторони перебували в фактичних шлюбних відносинах від сумісного проживання в фактичному шлюбі малолітню дитину, дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка матеріально утримує та належним чином піклується про здоров"я дитини її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Дочка родилась в Італії, де позивачка проживає і працює з 2000 року, має дозвіл на постійне проживання.

ОСОБА_1 не втрачає зв"язки з рідними в Україні, приїхала в відпустку до батьків в м. Лохвицю Полтавської області.

На прикордонній службі України її повідомили, що з дозволом відповідача, який має юридичну силу до 14 лютого 2016 року і зареєстрований в нотаріаті Росії не зможе повторно вивезти за кордон неповнолітню дочку.

Відповідач фактично не заперечує проти тимчасового виїзду за кордон неповнолітньої дочки, так як знає, що вона проживає з позивачкою, навчається в школі.

ОСОБА_3 тимчасово працює на крайній Півночі Росії і немає змоги оформити дозвіл на виїзд, так як за місцем роботи немає ні посольства ні консульства України.

ОСОБА_1 вимушена звертатись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не з"явився.

Розглянувши матеріали справи суд знаходить, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка і ОСОБА_3 перебували в фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного проживання в фактичному шлюбі мають одну малолітню дитину, дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 виїхали в 2000році на проживання в Італію, де і родилась дочка.

В 2011 році ОСОБА_3 повернувся з Італії і поїхав на заробітки в Російську Федерацію.

Батько дитини ОСОБА_3 дав згоду на виїзд дочки із Італії і зворотно в період з 14лютого 2013 року по 14 лютого 2016 року. Але на прикордонній службі України позивачці повідомили, що вона не зможе повторно вивезти за кордон дочку, так як в Україні змінився закон, регулюючий виїзд за кордон, тому згода, яку дав ОСОБА_3 26 вересня 2012 року на виїзд неповнолітньої дитини не має юридичної сили.

Дочка ОСОБА_4 , являється громадянкою України, з дня народження 3 червня 2012 року, тимчасово проживає в Італії, навчається в школі , невиїзд її за кордон буде суперечить інтересам дитини.

У відповідності до ст.4 Закону України " Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України " та правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995року №57, виїзд за межі України громадянина, який не досяг шіснадцятирічного віку, без дозволу та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаного Україною 21.02.1990 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чі законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до вимог ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в Україні.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Враховуючи, що проїздні документи оформлені на 18 серпня 2015 року, суд діючи виключно в інтересах дитини, рахує можливим допустити рішення до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 80, 169, 212-215, 367 ЦПК України, ст.8, 154 СК України, ЗУ " Про порядок виїзду з України та в"їзду в Україну громадян України" суд,-

Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на виїзд її неповнолітньої дочки ОСОБА_5, 3 червня 2002року народження за межі території України без згоди батька ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3 в країну Італію.

Допустити негайне виконання цього рішення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Г.Б. Савинський .

Згідно : голова суду ОСОБА_6

ст. секретар Л.Г. Несмирна