Ухвала

іменем україни

16 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Гулька Б.І., ЛуспеникаД.Д.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Скадовського районного суду Херсонської області

від 12 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області

від 22 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його рідний брат - ОСОБА_6, після смерті якого він у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та дізнався про те, що його брат незадовго до смерті, 25 листопада 2014 року, продав

ОСОБА_5 свою квартиру АДРЕСА_1 у

м. Скадовську Херсонської області. Зазначав про те, що останній не планував продавати квартиру, про що йому повідомляв, тобто його волевиявлення на продаж квартири не було.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд визнати договір купівлі-продажу вказаної квартири недійсним.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 12 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 22 вересня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди на підставі доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно виходили із того, що укладення ОСОБА_4 договору купівлі-продажу квартири відповідало його внутрішній волі і його волевиявленню. Крім того, продавець - ОСОБА_4 - був присутній при укладенні спірного договору, у зв'язку із поганим зором останнього нотаріусом було уголос прочитано текст договору, який з ним погоджений і у його присутності та у присутності нотаріуса був підписаний визначеною ним особою, а саме - ОСОБА_7 Отже, позивач не довів підстав для визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним за положеннями ст. ст. 203, 215 ЦК України, що є його процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 12 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 22 вересня

2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

Б.І.Гулько

Д.Д.Луспеник