Справа № 751/3182/15-ц Провадження № 22-ц/795/1500/2015 Головуючий у I інстанції -Деркач О. Г. Доповідач - Губар В. С.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого -судді: Губар В.С.,

суддів: Вінгаль В.М., Бобрової І.О.

при секретарях: Козлачковій Ю.В., Поклад Д.В.,Койдан Т.І.

за участю: представника позивача Рожка С.М., відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" та ОСОБА_2 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 липня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції і постановити нове, яким відмовити ПАТ КБ „Надра" в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права (а.с112-114).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у у стягненні повної суми заборгованості по пені і постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права. Апелянт наголошує, що якщо за порушення зобов»язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному обсязі, незалежно від відшкодування збитків. ( а.с.122-125).

У запереченні на апеляційну скаргу позивача, ОСОБА_2 вважає апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» необгрунтованою та просив залишити її без задоволення. Наголошував, що банком не доведені обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог (а.с.144-145).

Оскаржуваним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 липня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" 8852,90 доларів США заборгованості за кредитним договором № CNCNAU001151385 від 07.08.2007 року, з яких:

8319,14 доларів США - заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом за період з 13.07.2012 р. по 14.01.2015 р. ;

533,76 доларів США - комісія з 13.07.2012р. по 14.01.2015р.

100,00 гривень - пеня з 13.07.2012р. по 14.01.2015 р.

З відповідача на користь банку стягнуто 636,80 грн. судового збору (а.с.106-109).

В апеляційному суді ОСОБА_2 апеляційну скаргу позивача не визнав та підтримав свою апеляційну скаргу, посилаючись на безпідставність вимог ПАТ КБ «ПриватБанк». Просив скасувати рішення Новозаводськогои районного суду м. Чернігова від 01 липня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким зобов»язати ПАТ КБ «ПриватБанк» належним чином виконати заочне рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 30.03.2009 р. та зробити перерахунок заборгованості за кредитним договором з урахуванням належно виконаного вказаного заочного рішення суду. Наполягав на винесенні окремої ухвали суду щодо неналежного виконання банком заочного рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 30.03.2009 р.

Представник позивача в апеляційному суді підтримав свою апеляційну скаргу та висловив незгоду з апеляційною скаргою ОСОБА_2 Наголошував, що ОСОБА_2 заочне рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 30.03.2009 р. не оскаржував, протягом п»яти років ніяких претензій банку щодо реалізації автомобіля не пред»являв. Наголошував, що як таке виконання зазначеного заочного рішення суду не може розглядатися у даній цивільній справі. Просив скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні пені та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі, стягнувши пеню у розмірі 41982,39 доларів США.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та представника ПАТ КБ «ПриватБанк», дослідивши матеріали цієї справи та цивільної справи № 2-563/09, оригінал наданої позивачем кредитної справи ОСОБА_2 та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, і кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Перевіряючи оскаржуване судове рішення в межах доводів апеляційних скарг ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк», апеляційним судом встановлено наступне.

07 серпня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № CNCNAU001151385 невідновлювальної кредитної лінії, за умовами якого банк надав позичальникові кредитні кошти для покупки автомобіля у розмірі 23830,00 доларів США на строк з 07.08.2007 р. по 07.08.2014 р. та 34 грн. для оплати за реєстрацію предмета застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, а також 8906,45 доларів США - на сплату страхових платежів згідно п.п.2.1.3., 2.2.7. Договору. За користування кредитом встановлена сплата відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінасового інструменту у розмірі 1% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця у період сплати 0,14% від суми виданого кредиту, відсотки за достроове погашення кредиту згідно п. 3.11 Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п. 6.2 договору.

Згідно умов договору погашення кредитної заборгованості передбачено в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку щомісячний платіж для погашення заборгованості, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісії, а також інші витрати відповідно до кредитного договору. За умовами договору, у випадку порушення зобов»язань за кредитним договором, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяціь, нараховані від суми непогашеної у строк заборгованості за кредитом.

Пунктом 7.1 договору визначено, що погашення заборгованості за цим договором здійснюється щомісячно в період з 10 по 15 число кожного місяця у розмірі 456,16 доларів США (а.с.90-94).

В забезпечення виконання по кредитному договору 13.08.2007 р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладений договір застави автомобіля Shevrolet EPICALF69К 2007 р.в., НОМЕР_1, який належить заставодавцеві на праві власності. Узгоджена сторонами вартість заставного майна складає 110940 грн. (а.с.84-89). Зазначені обставини в апеляційному суді сторони не спростовували і не заперечували.

Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.14 ЦК України цивільні обов"язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Ст.ст. 15, 16, 20 ЦК України передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення.

Як убачається з дослідженої апеляційним судом цивільної справи № 2-563/09, ОСОБА_2, отримавши кредит, не виконав передбачених кредитним договором зобов'язань по своєчасній оплаті кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитом, у зв»язку з чим станом на 09.12.2008 р. утворилась заборгованість у розмірі 194018,90 грн. (26524,25 доларів США, що становить: 21162,09 доларів США - заборгованість по кредиту; 250,14 доларів США - заборгованість по відсотках; прострочені зобов»язання: 2508,69 доларів США - по кредиту; 1771,82 доларів США - по відсоткам; 233,52 доларів США - по комісії; 327,99 доларів США - по комісії).

Заочним рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 30.03.2009 р. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 07 серпня 2007 р. № CNCNAU001151385 в розмірі 194018,90 грн. (26524,25 доларів США) було звернуто стягнення на предмет застави - належний відповідачеві автомобіль Shevrolet EPICALF69К 2007 р.в., НОМЕР_1, шляхом продажу цього автомобіля ЗАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля в органах ДАІ України та з наданням ЗАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с.55-57 цивільної справи 2-563/09).

Зазначене заочне судове рішення ОСОБА_2 не оскаржено і набрало законної сили та згідно до ст. 61 ЦПК України є преюдиціальним при вирішенні цього спору.

Як убачається з матеріалів справи, кошти, отримані 02.09.2010 р. банком від реалізації предмета застави у розмірі 12436,87 доларів США (еквівалент 98078,40 грн), спрямовані позивачем згідно до ч. 1 ст. 534 ЦК України та у відповідності до п.п.3.3,2.2.9, 2.3.8. кредитного договору:

5870,73 доларів США - на погашення простроченої пені;

6299,26 доларів США - на погашення прострочених відсотків за користування кредитом,

266,88 доларів США - на погашення простроченої комісії. (а.с.166-171).

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_2 оскаржував дії банку щодо продажу автомобіля, як і відсутні докази визнання недійсним укладеного банком правочину щодо реалізації предмета застави.

Самі по собі твердження ОСОБА_2 про неналежне виконання позивачем заочного рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 30.03.2009 р. не спростовують надані банком розрахунки заборгованості у справі, що розглядається за позовом банку від 26.03.2015 р.

Відтак, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта ОСОБА_2 щодо невиконання банком заочного рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 30.03.2009 р., оскільки це не є предметом спору у справі, що наразі розглядається, а саме: за позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з відповідача за період з 14.07.2012 р. по 14.01.2015 р., а саме:

8319,14 доларів США- заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом;

533,76 доларів США - заборгованість по комісії;

41982,39 доларів США - заборгованість по пені (а.с.41-44).

Апеляційний суд відхиляє як необгрунтовані аргументи ОСОБА_2 про необхідність закриття провадження у справі, що розглядається, з огляду на таке.

Заочним рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23 жовтня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором, яка утворилась станом на 13.07.2012 р. у розмірі 45707,49 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 13.07.2012 р. становить 365202 грн. 85 коп., та яка складається із заборгованості: за кредитом - 23880,04 доларів США; по процентам за користування кредитом - 12819,20 доларів США; по комісії за користування кредитом - 767,28 доларів США; пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором - 8240,97 доларі США.

Отже, виходячи із предмету спору, що розглядається, відсутні передбачені ст. 205 ЦПК України підстави для закриття провадження у цій справі.

Доводи апелянта ОСОБА_2 щодо безпідставного збільшення кредиту спростовуються наданими позивачем банківськими документами, які підтверджують сплату банком страхових платежів у відповідності до п. 2.1.3, 2.2.7, п. 7.1 кредитного договору, і ці документи апелянтом не спростовані належними і допустимими доказами (а.с.57-67).

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним. Відтак, укладений між банком та ОСОБА_2 кредитний договір у встановленому порядку неправомірним не визнаний і є чинним та підлягає виконанню.

В апеляційному суді апелянтові ОСОБА_2 згідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України було роз»яснено його право спростувати надані позивачем розрахунки заборгованості шляхом проведення судово-економічної експертизи у даній справі, але скористатись цим правом ОСОБА_2 бажання не висловив.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить передбачених процесуальним законом підстав для скасування оскаржуваного рішення рішення суду першої інстанції.

Сукупність досліджених доказів та обставин справи приводить апеляційний суд до переконання, що доводи апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» не спростовують висновків оскаржуваного рішення суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що сторони перебувають у цивільно-правових договірних правовідносинах, які врегульовані ст.ст.526, 530, 610, 611, 1054, 1055 ЦК України. Оскільки ОСОБА_2 порушив зобов»язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитним договором, суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення вимог позивача про стягнення з боржника кредитної заборгованості у розмірі 8852,90 доларів США, з яких: 8319,14 доларів США - проценти, 533,76 - комісія, 100,00 грн. - пеня (а.с.106-109).

Зменшуючи у відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки, суд першої інстанції об»єктивно і справедливо виходив із співмірності суми отриманого кредиту (а.с.90-94) та розміру кредитної заборгованості, стягнутої рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23.10.2012 р. (а.с.5); розміру грошових коштів, отриманих позивачем від реалізації заставного автомобіля і спрямованих на погашення кредитної заборгованості і з таким рішенням погоджується апеляційний суд (а.с.6-8,50,95,171).

При вирішенні цього спору, апеляційний суд враховує, що відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.ч. 1, 2 ст. 58 ЦПК України).

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується своєчасно повернути кредит та сплатити проценти.

З наведеного вбачається, що обов»язок доказування розподіляється згідно з наведеними нормами таким чином: позивач доказує наявність розміру заборгованості, а відповідач - її відсутність.

Отже, банк надав суду розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України (а.с.43-44), тоді як відповідач вказаний розрахунок ніякими доказами не спростував, та не надав доказів на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позову.

Разом з тим, ПАТ КБ «ПриватБанк» не представлено апеляційному суду ніяких належних і допустимих доказів на підтвердження доводів своєї апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції при вирішенні цього спору визначених процесуальним законом прав банку щодо рівності сторін перед законом і судом, щодо змагальності сторін, щодо диспозитивності цивільного судочинства та не доведено, що банк був позбавлений можливості надавати суду докази на підтвердження заявленого позову.

Сукупність досліджених обставин та наявних у справі доказів приводить апеляційний суд до переконання, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для його скасування. Відтак, апеляційні скарги підлягають відхиленню, а рішення суду залишенню без змін,

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: