Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.

за участі секретаря Локоткова І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Дворічанського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 та начальника Відділу державної виконавчої служби Дворічанського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_3 про визнання дій, бездіяльності і постанов неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 подала до Дніпровського районного суду м. Києва скаргу на дії заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Дворічанського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 та бездіяльність начальника Відділу державної виконавчої служби Дворічанського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_3 з приводу виконавчого провадження № 47728922 по виконанню виконавчого листа № 755/6230/15-ц, виданого 20.05.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з неї заборгованості у розмірі 451 072,89 грн. на користь ПАТ «Укрсорцбанк».

За заявленими ОСОБА_1 просить визнати неправомірними винесені заступником начальника ВДВС ОСОБА_2:

- постанову від 03.06.2015 року про відкриття зазначеного виконавчого провадження,

- постанову від 03.06.2015 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження,

- постанову від 03.06.2015 року про арешт коштів боржника,

- постанову від 03.06.2015 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та

- постанову від 11.06.2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору.

Також просить визнати дії заступника начальника ВДВС ОСОБА_2 такими, що порушують вимоги чинного законодавства і її законні права та інтереси при винесенні вказаних постанов; зобов'язати заступника начальника ВДВС ОСОБА_2 скасувати спірні постанови та зняти арешт з належного їй нерухомого майна, заборону здійснювати відчуження будь-якого майна з повідомленням реєстраційної служби для внесення відповідних відомостей про зняття арешту і заборони з частини житлової квартири до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зняти арешт з належних їй рахунків у ПАТ КБ «Приватбанк» та визнати неправомірною бездіяльність начальника ВДВС Дворічанського РУЮ ОСОБА_3 по невиконанню контролю за правильністю і повнотою виконання рішень заступником начальника ВДВС ОСОБА_2

В судове засідання заявник не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, у поданій заяві представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 просить розглянути справу без їхньої участі.

Заступник начальника ВДВС Дворічанського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 та начальник ВДВС Дворічанського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином, при цьому суду подане клопотання з проханням розглянути справу без участі представників ВДВС Дворічанського районного управління юстиції Харківської області.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Скарга подана з приводу проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 47728922 відносно боржника ОСОБА_1 по примусовому виконанню виконавчого листа № 755/6230/15-ц, виданого 20.05.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості по договору кредиту в сумі 445 970 грн. 06 коп., третейського збору у розмірі 4 859 грн. 23 коп. та стягнення судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Предметом спору, серед іншого, є оскарження дій заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Дворічанського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 з приводу винесених ним постанови від 11.06.2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору (а.с. 35) і постанови від 03.07.2015 року (у прохальній частині скарги зазначена дата 03.06.2015 року) про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій (а.с. 36) та у зв'язку з цим визнання постанови та дій неправомірними і зобов'язання скасувати вказані постанови (пункти 13-18 вимог прохальної частини скарги).

Підстави та порядок стягнення виконавчого збору визначено статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Віповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», витрати органів витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як роз'яснено у п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, відповідно до статей 28, 41, 89 Закону про виконавче провадження при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, пов'язаних із організацією та проведенням виконавчих дій.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону про виконавче провадження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частини першої ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Отже, спірними є оскарження дій з приводу винесення заступником начальника Відділу державної виконавчої служби постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

У пункті 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» також зазначено про те, що судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України "Про виконавче провадження" порядку.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати

на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Тому слід ураховувати, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Згідно положень частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. (п. 1 ч.1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Пунктом 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частини першої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З огляду на вищевикладене, вимоги, пов'язані із оскарженням рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби з приводу винесення постанов про стягнення з боржника виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, прийнятих у виконавчих провадженнях по примусовому виконанню усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції вони видані, відносяться до юрисдикції адміністративних судів та розглядаються у порядку визначеному у статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

За нормою ст. 205 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням наведеного, оскільки заявлені вимоги у частині оскарження дій державного виконавця з приводу винесення постанов про стягнення виконавчого збору та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій місцевому загальному суду не підвідомчі, у зв'язку з чим провадження у справі у цій частині скарги підлягає закриттю.

Заявнику слід роз'яснити, що вказані вимоги відносяться до компетенції адміністративного суду.

Керуючись п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», п. 6 постанови Пленуму Вищого Адміністративного суду України від 13.12.2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», ст. ст. 15, 205 ч. 1 п. 1 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Дворічанського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 та начальника Відділу державної виконавчої служби Дворічанського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_3 про визнання дій, бездіяльності і постанов неправомірними та зобов'язання вчинити дії закрити у частині заявлених вимог про - визнання неправомірними постанови заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Дворічанського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 від 03.06.2015 року (від 03.07.2015 року) про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та постанови від 11.06.2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору за виконавчим провадженням № 47728922 про стягнення заборгованості у розмірі 451 072,89 грн. з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк»; - визнання дій заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Дворічанського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 щодо порушення вимог чинного законодавства при винесенні постанови від 03.06.2015 року (від 03.07.2015 року) про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та постанови від 11.06.2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору за виконавчим провадженням № 47728922 про стягнення заборгованості у розмірі 451 072,89 грн. з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» такими, що порушують законні права та інтереси ОСОБА_1; - зобов'язання заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Дворічанського районного управління юстиції ОСОБА_2 скасувати постанову від 03.06.2015 року (від 03.07.2015 року) про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та постанову від 11.06.2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору за виконавчим провадженням № 47728922 про стягнення заборгованості у розмірі 451 072,89 грн. з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк».

Роз'яснити заявнику про право звернення із вказаними вимогами з позовом до адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя