Провадження №2/447/796/15
Справа №447/1792/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

07.12.2015 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Головатий А. П.

при секретарі Венгер Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до Гірської сільської ради Миколаївського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом ,-

в с т а н о в и в:

24.07.2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Гірської сільської ради Миколаївського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог наведено наступне. 25.11.2008 року помер чоловік позивача - ОСОБА_2. Йому належав будинок за адресою: вул. Нова, 45 в с. Гірське Миколаївського району Львівської області. За життя чоловік позивача не склав заповіт. Позивач спадщину прийняла. Оформити право власності на спадщину у позасудовому порядку не може, оскільки на спадщину відсутні правовстановлюючі документи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, уповноважила на представництво своїх інтересів ОСОБА_3

Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, подала заяву про проведення судового засідання у справі у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача в судові засідання не зявлявся, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

25.11.2008 року помер чоловік позивача - ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про смерть. На день смерті йому належав житловий будинок №45 на вул. Новій у с. Гірське Миколаївського району Львівської області.

За життя чоловік позивача заповіту не склав, що стверджується довідкою від 13.07.2015 року №1021.

Позивач спадщину прийняла, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Спадкоємцем І черги крім позивача є донька спадкодавця ОСОБА_3, яка подала заяву про те що на спадщину не претендує.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Пунктом 2 ч. 3 постанови № 10 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується виключно ЦПК. Зазначені витрати не є збитками в розумінні статті 22 Цивільного кодексу України, не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватися як збитки.

Враховуючи вищевикладені норми, суд приходить висновку, що судовий збір, який сплатила позивач не є збитками, тому витрати по сплаті такого слід покласти на неї, оскільки Гірська сільська рада Микорлаївського району Львівської області є лише формальним відповідачем по даній справі.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. За позивачем слід визнати право власності на спадщину.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 57, 58, 60, 88, 209, 212, 213, 215, 224, 225, 226 ЦПК України та ст.ст. 328, 392, 1268, 1299 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадщину, яка відкрилася після смерті її чоловіка ОСОБА_2, у складі житлового будинку, що розташований на вул. Новій, 45 в с. Гірське, Миколаївського району Львівської області.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Миколаївський районний суд Львівської області шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя : Головатий А. П.