14.12.2015 Справа № 363/2936/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Войнаренко Л.Ф.

секретаря Клименко В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м.Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_2, третя особа Управління Держземагенства у Вишгородському районі Київської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_2, третя особа Управління Держземагенства у Вишгородському районі Київської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації, просить визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0574 га, кадастровий номер :05:027:0009, яка розташована за межами населеного пункту, Садівницьке товариство «Троянда» Синяківської сільської ради, Вишгородського району, Київської області, визнати недійсним ОСОБА_3 акт на право власності на земельну ділянку , оформлений на ім»я ОСОБА_2 серії ЯЖ №916098 від 5.10.2009 року, який виданий та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №46 та скасувати його державну реєстрацію.

Судом до участі в розгляді справи залучені 3-і особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що він з 1989 року користувався земельною ділянкою №170 загальною площею 0,0574 га по вул..12 лінія в садівницькому товаристві «Троянда» масиву «Дружба-2», Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області. З метою приватизації земельної ділянки він звернувся до Вишгородської райдержадміністрації, 16 грудня 2005 року було видано розпорядження Вишгородської РДА за №757, на підставі якого в подальшому після виготовлення відповідною проектною організацією технічної документації та кадастрового плану йому було видано ОСОБА_3 акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №891407 , який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №91 від 15 червня 2010 року, кадастровий номер земельної ділянки :05:027:0009. Приїхавши восени 2010 року на вищевказану ділянку він виявив, що на ній ведеться самовільне будівництво. Він звернувся до управління Держземагенства у Вишгородському районі із заявою щодо встановлення відповідності оформлення його державного акту на право власності на зазначену вище земельну ділянку. В ході перевірки йому було повідомлено, що на вказану земельну ділянку існує ще один ОСОБА_3 акт на право власності на землю, який виданий на ім»я ОСОБА_2 на підставі розпорядження Вишгородської РДА №374 від 8 травня 2009 року, . 14 березня 2013 року Київським окружним адміністративним судом винесено постанову, якою визнано протиправним та скасовано розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 8 травня 2009 року №374 в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки №170 площею 0,0609 га, що розташована у садівницькому товаристві «Енергетик» Синяківської сільської ради Київської області та пункту 1 додатку до розпорядження. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 6 серпня 2014 року було залишено в силі постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 березня 2013 року.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали і просять задовільнити.

Відповідачі в судове засідання не з»явились, про день і час слухання справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

3-і особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх представник ОСОБА_7 позов не визнали, просять в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 16 грудня 2005 року №757 ОСОБА_1 було видано ОСОБА_3 акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №091407 на земельну ділянку площею 0,0574 га , яка розташована на території Київської області, Вишгородський район, Синяківська сільська рада, с/т «Троянда» (а.с.6).

На підставі розпорядження Вишгородської райдержадміністрації від 8 травня 2009 року №374 було видано ОСОБА_2 ОСОБА_3 акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0609 га для ведення садівництва, яка розташована в Київській області, Вишгородський район, Синяківська сільська рада , СТ «Енергетик» (а.с.7).

На підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_2 4 листопада 2009 року продав земельну ділянку ОСОБА_4

30 квітня 2015 року ОСОБА_4 подарувала земельну ділянку ОСОБА_5.

ОСОБА_1 в липні 2011 року звертався до суду з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_4 , третя особа управління Держкомзему у Вигородському районі про визнання недійсним державного акту на право власності на землю, виданий на ім.»я ОСОБА_2, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку, площею 0,0574 га, яка розташована по вул..12 лінія в садівницькому товаристві «Троянда» масиву «Дружба-2» Синяківської сільської ради Вишгородського району, зобов»язати ОСОБА_4 звільнити земельну ділянку та знести незаконно зведені об»єкти нерухомого майна на земельній ділянці.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 16 листопада 2012 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.123-125). Рішення суду набрало законної сили.

Судом зазначено, що позивачем не надано, а судом не встановлено належних доказів, які б вказували на те, що під час отримання ОСОБА_2 державного акту на земельну ділянку, позивач у встановленому порядку являвся власником цієї земельної ділянки.

Не надано таких доказів і в даному судовому засіданні.

Суд зазначає, що ОСОБА_3 акт на право власності на ім.»я ОСОБА_2 було видано 5 жовтня 2009 року, 4 листопада 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, державний акт на право власності на земельну ділянку на ім.»я ОСОБА_1 видано 15 червня 2010 року, тобто через сім місяців, коли ОСОБА_4 стала власником земельної ділянки на підставі цивільно-правової угоди.

Судом встановлено, що в державних актах на право власності на земельну ділянку, видані на ім.»я ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зазначені різні кадастрові номери та різні адреси розташування земельної ділянки.

Пунктом 1.14 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі 1999 року, чинної на час отримання сторонами державних актів, було встановлено, що довгострокові межові знаки передаються на зберігання власнику або користувачу земельної ділянки, про що складається відповідний акт. Акт складається у трьох примірниках, підписується власником або користувачем земельної ділянки, виконавцем робіт і представником районного (міського) відділу (управління) земельних ресурсів Держкомзему України. Один примірник додається до технічної документації зі складання відповідного державного акта, другий - передається виконавцю робіт, третій - видається разом з державним актом на землю власнику або користувачу земельної ділянки. Власник або користувач земельної ділянки попереджається про відповідальність за порушення чи знищення вказаних знаків.

Окрім цього проводиться перенесення в натуру (на місцевість) або відновлення всіх поворотних точок меж земельної ділянки здійснюється геодезичними методами з прив'язкою не менше двох характерних закріплених поворотних точок до пунктів державної геодезичної мережі та до твердих точок на місцевості. Здійснюється кадастрова зйомка земельної ділянки з наступним вирахуванням координат поворотних точок меж (у державній або умовній системі координат) і площі ділянки. За результатами виконаних робіт складається кадастровий план земельної ділянки(п.2.4).

Суду не надано жодного доказу про те, що землевпорядними службами була допущена технічна помилка при визначенні місця розташування земельної ділянки та при встановленні кадастрових номерів земельної ділянки.

Відповідно до статей 125, 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Ч.2 ст.126 ЗК України передбачає, що документом, який підтверджує набуття права власності на земельну ділянку, що на момент відчудження перебувала у приватній власності, може виступати будь-який договір, за яким набувається у власність земельна ділянка (купівля-продаж, дарування, міна тощо). Відповідний договір разом з державним актом є належним правовстановлюючим документом, на підставі якого може бути проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку.

У разі набуття права власності на земельну ділянку на підставі цивільно-правової угоди державний акт на право власності на земельну ділянку долучається до договору, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їхніх обмежень , робить згідно з законодавством відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід.

Таким чином, право власності на земельну ділянку перейшло до ОСОБА_9 на підставі цивільно-правової угоди, а саме на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, про що в державному акті на право власності на земельну ділянку внесено запис.

Більш того, ОСОБА_4 в 2015 році подарувала вказану земельну ділянку ОСОБА_5

На день розгляду справи в суді договори купівлі-продажу та дарування не визнані недійсними.

Статтею 153 Земельного Кодексу України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Порядок припинення права на землю регулюється гл. 22 Земельного Кодексу, яка визначає вичерпний перелік підстав, як для припинення права власності на земельну ділянку, так і для припинення права користування нею.

За таких підстав, позовні вимоги щодо визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку , оформлений на ім»я ОСОБА_2, та визнання за позивачем права власності на земельну ділянку, яка в даний час належить на відповідній правовій основі ОСОБА_5, є безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.11,60,61,208,209,213 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

На рішення суду може бути протягом десяти днів подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя Л.Ф.Войнаренко