Справа № 203/5062/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 жовтня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Маймур Ф.Ф.,

при секретарі Авраменко А.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2015 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач через свого представника із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що 17 березня 2008 року між сторонами у справі було укладено кредитний договір №CL24214, за яким відповідач, як позичальник, отримала кредит в розмірі 1000 доларів США, зобовязавшись його повернути до 10 березня 2013 року щомісячними ануїтетними платежами, сплативши 24% річних за користування кредитом (72% річних підвищена процентна ставка). Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх кредитних зобовязань у останньої виникла заборгованість, розмір якої станом на 29 липня 2015 року становить 61253,37 гривень. Також позивач просив покласти на відповідача судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити в повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в звязку із чим суд вважає за можливе на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України здійснити розгляд даної цивільної справи в заочному порядку відповідно до Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 17 березня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», як кредитодавцем, правонаступником якого є позивач, та відповідачем, як позичальником, укладено кредитний договір №CL24214, за яким позичальник отримав кредит в розмірі 1000 доларів США, зобовязавшись його повернути не пізніше 10 березня 2013 року щомісячними платежами в розмірі 28,85 доларів США, сплативши 24% річних за користування кредитом (72% річних за користування кредитом понад встановлений строк, в разі прострочення платежу). (а.с.10-11, 18-29)

Із матеріалів справи також встановлено, що позичальник не виконав належним чином взяті на себе грошові зобовязання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку позивач своєю письмовою вимогою від 08 квітня 2015 року просив відповідача погасити, однак остання дану вимогу не виконала, в звязку із чим розмір боргу відповідача перед позивачем за курсом НБУ станом на 29 липня 2015 року склав 61 253,37 гривень, з яких 16190,15 гривень заборгованість за тілом кредиту, 4763,25 гривень заборгованість за процентами, 40299,97 гривень заборгованість за підвищеними процентами. (а.с.7-9)

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі, окрім положень зазначених вище договорів, врегульовані нормами ЦК України.

Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договір, який є обовязковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обовязково укладається в письмові формі (ст.ст.1054, 1055 ЦК України).

Нормою ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

Положеннями ст.524 ЦК України встановлено, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.

При цьому відповідно до норми ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Нормою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно ст.16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі.

Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача за кредитним договором №CL24214 від 17 березня 2008 року, приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт укладення між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем вказаного кредитного договору із дотриманням вимог законодавства, а також підтверджено невиконання відповідачем, на відміну від кредитодавця, своїх зобовязань за даним договором, що зумовило виникнення у відповідача кредитної заборгованості у вказаному позивачем розмірі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім при зверненні до суду із даним позовом судові витрати в розмірі 612,53 гривень (а.с.1).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.11, 15, 16, 524, 525, 526, 530, 549, 591, 610, 612, 625, 629, 1054, 1055 ЦК України, ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.ст.3, 10, 11, 57-60, 64, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» () заборгованість за кредитним договором №CL24214 від 17 березня 2008 року в розмірі 61253,37 гривень, з яких 16190,15 гривень заборгованість за тілом кредиту, 4763,25 гривень заборгованість за процентами, 40299,97 гривень заборгованість за підвищеними процентами, а також у рахунок відшкодування судових витрат по справі 612,53 гривень, а всього 61865,9 гривень.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ф.Ф. Маймур