Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/2201/15-ц

Провадження № 2/185/1679/15

20 липня 2015 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Бабій С.О., за участю секретаря судового засідання Чернишової К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

25.02.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення моральної та матеріальної шкоди. Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач посилався на те, що 17.12.2014 р. у квартирі АДРЕСА_1, квартиронаймачем якої є відповідач, стався зрив крана на батареї опалення, внаслідок чого відбулося затоплення гарячою водою квартири АДРЕСА_2, власником якої є позивач. Внаслідок затоплення було пошкоджено майно позивача, спричинена позивачу шкода складає 13 306, 80 грн. виходячи із вартості ремонтно-будівельних робіт разом із будівельними матеріалами, які необхідно виконати у квартирі для відновлення її стану. Також вказує, що із-за неправомірних дій відповідача, у звязку із хвилюванням із-за пошкодженого майна, позивачу спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в 4 000 грн. З наведених підстав позивач звернулась до суду та просить яким стягнути з відповідача матеріальну і моральну шкоду, та судові витрати.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, у тому числі матеріали судової будівельно-технічної експертизи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач, ОСОБА_1, є власником квартири АДРЕСА_2 (а.с.50). ОСОБА_2 є наймачем квартири АДРЕСА_1. Вищезазначена квартира № 29 у відповідності до планування будинку 30 по вул. Промисловій знаходиться над квартирою позивача.

17.12.2014 р. відбулось залиття квартири АДРЕСА_3 внаслідок зриву крану на тепловій батареї у квартирі відповідача. Внаслідок цього приміщення квартири № 27 та майно ОСОБА_1 було залито та пошкоджено водою. Відповідні обставини підтверджуються актом про аварію № 23 від 17.12.2014 р. складеним комісією у складі голови та членів правління ОСББ «Промислова 30», та з яким під розпис ознайомлені сторони у справі (а.с. 7).

Для визначення розміру завданої шкоди та вартості відновлювального ремонту на виконання ухвали суду від 15.04.2015 р. судовим експертом ОСОБА_3 було проведено судову будівельно-технічну експертизу, відповідно до експертного висновку № 14 від 16.05.2015 p., вартість ремонтно-будівельних робіт разом із будівельними матеріалами, які необхідно виконати в квартирі АДРЕСА_4, що виникли в результаті її залиття 17.12.2014 р., складає 13 306, 80 грн. (а.с. 30-51).

При огляді судом матеріалів експертного висновку та таблиць фотофіксації технічного стану приміщень квартири АДРЕСА_4 (а.с.35-37), було встановлено наявність чітко виражених слідів залиття та пошкоджень оздоблювальних покриттів у приміщеннях квартири, що належить позивачу. Причинно-наслідковий зв'язок даних пошкоджень майна позивача прямо випливає із акту про аварію № 23 від 17.12.2014 р. складеного комісією у складі голови та членів правління ОСББ «Промислова 30» (а.с.7), із якого також вбачається, що у 2012 р. кран на батареї опалення у квартирі АДРЕСА_5 був замінений на звичайний, замість крана «Маєвського». Суд критично відноситься до заперечень відповідача відносно того, що акт про аварію № 23 від 17.12.2014 р. є неналежним доказом, оскільки за формою не відповідає акту

про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), який є додатком № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій,затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 № 76, так як він містить у достатньому обсязі потрібну змістовну інформацію.

Оскільки факт залиття помешкань позивача водою з квартири відповідача встановлено судом на підставі пояснень сторін та матеріалів справи, причинно-наслідковий зв'язок між аварією у системі теплопостачанні 17.12.2014 р. в квартирі відповідача, заміною ним крану на батареї опалення у квартирі АДРЕСА_5 був замінений на звичайний, замість крана «Маєвського», та заподіянням шкоди приміщенням та майну позивачу, на думку суду, є беззаперечним.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди. Як зазначається у ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У даному випадку, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За ч.3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.03.92 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Таким чином, суд вважає, що майнова шкода, що була спричинена позивачу в наслідок залиття належної йому квартири АДРЕСА_2 джерело якого знаходилось в квартирі № 29 цього ж будинку, повинна бути відшкодована заподіювачем шкоди - відповідачем по справі, шляхом стягнення з нього на користь позивача 13 306, 80 грн. (що відповідає вартості ремонтно-відновлювальних робіт згідно висновку судово-будівельної експертизи).

Відмовляючи у задоволенні заявлених позивачем вимог про стягнення моральної шкоди, суд виходить із наступного.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. У даній справі завдання моральної шкоди позивач зумовлює хвилюванням із-за пошкодженого майна. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду № 5 від 25.05.01 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з п. 5 цієї Постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній форм: позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з п. 9 вказаної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Згідно вимог ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, а також те, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування, тому суд вважає, що завдана моральна шкода підлягає компенсації грошима позивачу, чиї життєві зв'язки були порушені та створили незручності в користуванні власним майном, якому була завдана шкода.

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, що позивачем не надано жодних доказів, які свідчать про характер та обсяг завданих ньому відповідачем страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), суд вважає дану вимогу недоведеною.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ч.ч.1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, при цьому до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів,

перекладачів та проведенням судових експертиз. Враховуючи, що платником судового збору у сумі 243, 60 грн. згідно банківської квитанції № 0910023 від 23.02.2015 р. (а.с.1) та послуг судового експерта ОСОБА_3М за товарним чеком № 43 від 20.04.2015 р. у сумі 2000 грн. є позивач, суд присуджує з відповідача вказані судові витрати позивачу.

Керуючись ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 13 306, 80 грн. (тринадцять тисяч триста шість гривень 80 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у сумі 2 243, 60 (дві тисячі двісті сорок три гривні 60 коп.) у тому числі 2000, 00 грн. витрат, повязаних із проведенням судової будівельно-технічно експертизи та 243, 60 грн. витрат по сплаті судового збору.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. О. Бабій

Згідно з оригіналом. Суддя С.О. Бабій