Провадження № 2/522/9039/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Одеської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 31.08.2015 року звернувся до Департаменту міського господарства Одеської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом на квартиру, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Ласточкіна, 6.5, кв.31.

Ухвалою судді від 24.09.2015 року до справи було залучено у якості другого відповідача ОМР.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 17.01.2015 року померла його мати ОСОБА_2, у звязку з чим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 19.06.2015 року видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 І-ЖД № 415980. На момент смерті ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, 6.5, кв.31, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло №371, виданого 21 серпня 1993 року. Після її смерті відкрилася спадщина на вищезгадану квартиру та позивач як спадкоємець щодо майна померлої за законом (інших спадкоємців немає) звернувся у встановлений строк з заявою про прийняття спадщини. Однак, у відповідь на його звернення нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 31.08.2015 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, що входить до складу спадщини. Оскільки це є перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом, а померлою право власності на квартиру було набуте в порядку на підставах, встановлених законом, спадкування за законом не суперечить чинному законодавству та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, враховуючи що виниклі правовідносини не врегульовані чинним законодавством, позивач був змушений звернутись до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав.

У судове засідання 17.12.2015 року позивач ОСОБА_1 не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та просив позовні вимоги задовольнити. В інших судових засіданнях позивач свій позов підтримував та просим суд його задовольнити.

Відповідачі Департамент міського господарства ОМР та Одеська міська рада, в судове засідання також не зявилися, про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили, однак в матеріалах справи наявна заява від представника ОМР про розгляд даної справи у їх відсутність (а.с. 63). А представник другого відповідача ОСОБА_5 (діє на підставі довіреності від 13.10.2014 року) у попередніх судових засіданнях наполягала, що Департамент міського господарства ОМР не є належними відповідачами по зазначеній справі.

Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши письмові матеріали справи, матеріали спадкової справи №10/2015. до майна померлої 17.01.2015 року ОСОБА_2, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

17.01.2015 року померла ОСОБА_2, у звязку з чим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції видано свідоцтва про смерть серії І-ЖД №415980 та зроблено відповідний актовий запис №815 (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1, загальною площею 64,7 кв.м.

Право власності на вказану квартиру було зареєстровано за ОСОБА_2 21 серпня 1993 року, на підставі свідоцтва про право власності на житло № 374, посвідченого Управлінням чорноморського морського пароплавства, та копія якого надана до суду (а.с.10).

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином згідно ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину немає. Заповіту на випадок смерті ОСОБА_2 не складала.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.09.2015 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів у приватного нотаріуса ОМНО ОСОБА_4, з Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції та з КП «БТІ» Одеської міської ради.

14 травня 2015 року позивачем було подано до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері, копія якої міститься в матеріалах спадкової справи (а.с.29).

Однак, листом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 №78/02-14 від 31.08.2015 року було розяснено, що у спадковій справі 10/2015, заведеній після смерті ОСОБА_2, відсутні правовстановлюючі документи на майно, що входить до складу спадщини, та запропоновано ОСОБА_1 звернутись до суду (а.с.7, 48).

З матеріалів спадкової справи №10/2015 до майна померлої ОСОБА_2, отриманих від приватного нотаріуса ОСОБА_4 та відповіді КП «БТІ» Одеської міської ради, від 12.10.2015р. (а.с.49) суд встановив, що на теперішній час власником квартири за № 31 у місті Одесі по вулиці Ланжеронівській (колишня вул. Ласточкіна), в будинку за № 5 зареєстрована ОСОБА_2.

Згідно інформаційної довідки від 05.11.2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо зареєстровано права власності на квартиру № 31 у місті Одесі по вулиці Ланжеронівській (колишня вул. Ласточкіна), в будинку за № 5 відомості відсутні.(а.с.56).

При цьому суд також, погоджуючись з представником Департаменту міського господарства ОМР, вважає його неналежним відповідачем за цими позовними вимогами.

Вирішуючи спір суд також виходить з наступного.

Ст.ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Згідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1217, 1258 ЦК України, передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

У відповідності до положень частин першої та другої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. He допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України позивач є таким, що прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою у встановлений законом строк.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У листі ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (пункт 3.1.) передбачено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). У пункті 3.3 даного листа зазначається, що найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Слід звернути увагу, що після набуття чинності Цивільного кодексу України з 1 січня 2004 року встановлення факту володіння особою будинком на праві власності в порядку окремого провадження не допускається. Таким чином, не підлягає застосуванню судами п. 17 ППВСУ від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", яким передбачено встановлення факту володіння громадянином жилим будинком на праві власності, якщо власником було втрачено правовстановлюючий документ на цей будинок і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку.

Також відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат», згідно положень пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Тобто метою подання цього позову про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є усунення невизначеності у взаємовідносинах субєктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.05р. у випадку відсутності у померлої особи правовстановлюючого документу на нерухоме майно, державна реєстрація якого не проводилась, питання належності нерухомого майна такій особі має вирішуватись в судовому порядку.

Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем майна померлої 17.01.2015 року ОСОБА_2 за законом, звернувся у встановленому законом порядку та строку з заявою на отримання спадщини, отримав відмову в оформленні спадщини з підстав відсутності правовстановлюючого документа за спадкодавцем на спірну квартиру, натомість, у матеріалах справи наявні належні і беззаперечні докази того, що спадкодавець ОСОБА_2 є власником квартири № 31 у місті Одесі по вулиці Ланжеронівській (колишня вул. Ласточкіна), в будинку за № 5, право власності на яку у неї виникло з підстав та у порядку, передбаченому чинним законодавством, суд приходить до висновку, що право позивача на спадкування за заповітом підлягає судовому захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 4, 6, 8, 10-11, 15, 1, 57-60209, 212-215, 217-218, ЦПК України, ст. ст.16, 328, 329, 392, 1216, 1218,1220, 1223, 1268-1270 суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до департаменту міського господарства Одеської міської ради, Одеської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після померлої 17.01.2015 року ОСОБА_2 право власності на квартиру № 31 у місті Одесі по вулиці Ланжеронівській (колишня вул. Ласточкіна), в будинку за № 5, загальна площа якої 64,7 кв.м., житлова площа-39,4 кв.м.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, в порядку ст. 294 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси Л. В. Домусчі

17.12.2015