Справа № 456/3060/15-ц
Провадження № 2/456/1411/2015
РІШЕННЯ

іменем України

04 вересня 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Пака В. М. ,

при секретарі Івасів А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, Реєстраційної служби ОСОБА_2 МРУЮ, третьої особи гаражного колективу імені Нижанківського м. Стрия про визнання права власності на гараж, суд

Встановив:

22.07.2015 р. позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, яким просить визнати за ним право власності на гараж № 170 в гаражному колективі ім. Нижанківського, який знаходиться по вул. Нижанківського, 52 м. Стрия, оскільки будівництво гаражу проведено на законних підставах, згідно рішення загальних зборів гаражного колективу від 12 червня 1989 року, який побудував в цьому ж році та ним користується до сьогодні. Являється членом гаражного колективу з 1989 року, дозволу на будівництво та узгодження забудови на той час не вимагалося.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1І також покликається на те, що в 1989 році він збудував капітальний целяний гараж № 170 розміром 5.19 м. на 5,78 м., тобто 30 м. кв. з підвальним приміщенням розміром 27,5 м. кв. в гаражному колективі ім. Нижанківського, що по вул. Нижанівського, 52 м. Стрий та з того часу він є членом даного гаражного колективу. Регулярно сплачує всі витрати по утриманню та обслуговуванню гаража, оплачує за електроенергію, охорону, утримання території, санітарний стан, вивезення сміття, ремонт дороги, освітлення, користування земельною ділянкою та інше. Ним було оформлено технічний паспорт на спірний гараж. На даний час проводиться колективна приватизація землі, ним проведена також відповідно оплата та інші витрати. Однак, не має права власності на вказане нерухоме майно та з врахуванням його віку хоче розпорядитися своєю власністю, заповісти його чи подарувати, однак не має правовстановлюючих документів, що порушує його законне право. На його замовлення проведено технічне обстеження гаража, будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкту та згідно висновку за результатами технічного обстеження гараж відповідає будівельним нормам. Просить позовні вимоги задовольнити.

В суді позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та пояснив, що бажає мати правоустановлюючі документи на збудований гараж, однак йому було в цьому відмовлено. Він ним постійно користується з 1989 року, але не має права власності на нього та не може його подарувати чи скласти заповіт, оскільки на побудований гараж в 1989 році не вимагалося в той час технічної документації, тому не мав технічного паспорта. З метою узаконити своє право та мати відповідні правовстановлюючі документи на збудований ним гараж за власні кошти. На його вимогу про відповідність спірного жаража будівельним нормам і правилам, відділ архітектури

ОСОБА_2 міської ради після проведених обстежнь видав йому на руки свій висновок про те, що побудований гараж придатний до експлуатації, порушень будівельних правил та норм не виявлено, а тому просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради тричі належним чином повідомлені про час та місце слухання справи на 03.08.2015 року, 14.08.2015 рок та 04.09.2015 року рекомендованим листом, представник відповідача ОСОБА_3 подала письмову заяву, якою просить завершувати слухання справи без її присутності та прийняти законне рішення. В попередньому судовому засіданні від 14 серпня 2015 року повідомила суд, що в справі відсутній протокол засідання гаражного колективу ім. Нижанківського та виявила сумнів про місце знаходження спірної нерухомості та чи в межах гаражного колективу. З навдених підстав було оголошено перерву в судовому сдлуханні даної справи, витребовано додаткові докази. А.с. 33.

Голова гаражного колективу до суду подав письмову заяву, якою просив розглядати цивільну справу без його участі та задовольнити позовні вимоги позивача, оскільки позивач являється членом гаражного колективу з 1989 року, є власником гаража, яким користується до тепер, заборгованості не має.

Поясненнями сторін, дослідженими доказами по справі доведено, що позовні вимоги підставні та підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність» від 07 лютого 1991 року член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Згідно п.8 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 28 червня 1991 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ, повязаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» член гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом.

Статею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та з дотриманням статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно з ч.1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч.2 ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно з ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно з ч.5 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Згідно з п.4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, такий застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосовувати норми ЦК України 2004 року, оскільки спірні правовідносини виникли до набрання чинності цим Кодексом та продовжують існувати після набрання ним чинності.

Як вбачається з листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від

28.01.2013р. за № 24-150/0/4-13 проблемним є питання оформлення права власності на гаражі у гаражних кооперативах, оскільки немає чіткого законодавчого врегулювання цього питання, відсутній спрощений порядок у тих випадках, коли є факт виділення у встановленому законом порядку земельної ділянки гаражно-будівельного кооперативу (далі ГБК) для будівництва гаражів, багато років тому побудованих громадянами за власні кошти, встановлено факт прийняття особи членом гаражно-будівельного кооперативу, повної сплати ним пайових внесків, ГБК не заперечує проти права власності цієї особи на гараж. Вказані вимоги щодо захисту порушного права позивача судом під час слухання справи виконано та встановлені судом обставини, які не порушують прав інших фізичних чи юридичних осіб. Право відповідача, Виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради також не порушено, оскільки гаражний колектив створено на підставі рішення відповідача по справі, діючий даний гаражний колектив понад 25-ть років з відповідним статутом, який обєднює понад 150ть кпітальних гаражів, з який понад 30-ть гаражів пиватних осіб даного гаражного колективу приватизовано.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму ВСУ N 5 від 28.06.1991р. «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов'язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом.

Згідно із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Можливiсть предявлення до суду позову про визнання права власностi за набувальною давнiстю випливає з положень статей 15, 16 ЦК , а також частини четвертої статтi 344 ЦК, згiдно з якими захист цивiльних прав здiйснюється судом шляхом визнання права. У звязку з цим особа, яка заявляє про давнiсть володiння i вважає, що у неї є всi законнi пiдстави бути визнаною власником майна за набувальною давнiстю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власностi.

Рiшення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власностi за набувальною давнiстю є пiдставою для реєстрацiї права власностi в Державному реєстрi речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 1 п.5 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004р. правовстановлювальним документом, на підставі якого провадиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна може бути рішення суду, що набрало законної сили про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна.

Згідно технічного паспорта на гараж №170 у гаражному колективі ім Нижанківського по вул. Нижанківського, 52 м.Стрия гараж збудований площею основного приміщення 30 м. кв. та допоміжної 27,5 м. кв. всього загальною площею 57,5 м.кв., проектна документація не надана та інвентаризаційна вартість становить 51 292 грн. а. с. 7-9.

Звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкта встановлено, що гараж №170 у гаражному колективі ім. Нижанківського в м. Стрию вул. Нижанківського, 52 має підвальне приміщення, загальною площею 57,5 м. кв. відповідає вимогам надійності й безпечної експлуатації та можливості його безпечної експлуатації. В підтвердження вказаного висновку до

справи долучено, на вимогу позивача, інформацію щодо місця розташування обєтка в системі розселення із врахуванням містобудівних вимог за підписом начальника відділу архітектури ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_4, з якого вбачається, що гараж № 170 в ГК ім. Нижанківського не порушує будівельних норми, не суперечить суспільним інтересам та не порушує прав інших осіб. а.с.21

Довідкою гаражного колективу ім. Нижанківського від 30 грудня 2014 р. №123 доведено, що ОСОБА_1 являється членом даного гаражного колективу з 1989 року, що в м. Стрию вул. Нижанківського, 52 належить йому на праві особистої власності цегляний гараж № 170 з 1989 року, побудований на підставі рішення загальних зборів колективу, протоколу № 4 від 12 червня 1989 року, заборгованості по оплаті внесків немає, чим спростовано твердження представника відповідача про відсутність в справі протоколу засідання правління гаражного колективу, який заходиться в межах даного колективу та розташований першим від прохідної даного коективу . а.с. 5, 10.

Отже, судовим розглядом даного спору встановлено, що позивач ОСОБА_1 на законних підставах побудував за власні заощадження капітальний цегляний гараж з відповідним підвальним приміщенням, являється членом гаражного колективу імені Нижанківського м. Стрия, а тому має усі права на захист порушеного права про відмову в державній реєстрації, оскільки на той час не було представлено усіх відповідних правоустановлюючих документів. А.с. 12.

Судовий збір позивачем не сплачено, оскільки являється інвалідом першої групи «А» від 13 лютого 2015 року безтерміново, а тому вказані особи звільняються від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду. А.с.13.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 169 ч.4, 212, 215 ЦПК України і на підставі ст. 316, 317, 328 376, 392 ЦК України, суд -

Вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 20.03.1934року народження право власності на гараж № 170 в гаражному колективі ім. Нижанківсього, що по вулиці Нижанківського, 52 м. Стрия Львівської області загальною пощею 57,5 кв. м.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з моменту його оголошення шляхом подачі апеляції Стрийському суду, а відповідачу в той же строк, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення в порядку, передбаченому ст. 226 ЦПК України.

Головуючий-суддя ОСОБА_5