Провадження № 2/263/2835/2015
Справа № 263/8972/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі: головуючого - судді Скрипниченко Т.І. , при секретарі - Момот А.М., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, зазначивши в обґрунтування заявлених вимог наступне.

На підставі біржового контракту № 8539 від 16 травня 1996 року, зареєстрованого Маріупольською Універсальною товарною біржею, батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняв у власність квартиру АДРЕСА_1, яку йому передала у власність відповідач ОСОБА_2. Вартість квартири за біржовим контрактом склала 8000 гривень, що ніким не оспорювалось. ОСОБА_2 дана квартира належала на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ОП ЖКХ за №38900 від 16.11.1995 року, зареєстрованого Маріупольським бюро технічної інвентаризації за №35494 від 15.12.1995 року. ОСОБА_3 передав повністю у користування позивачу ОСОБА_1 зазначену квартиру, оскільки остання була з 04.04.2000 року зареєстрована у квартирі. 22.04.2014 року ОСОБА_3 помер. 20.07.2015 року видано свідоцтво про право власності на спадок за законом, відповідно якого спадкоємицею та власністю квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного на Маріупольській універсальній біржі від 16.05.1996 року за №8539. Зазначає, що у звязку з тим, що нотаріальна форма договору обовязкова для оформлення купівлі-продажу квартири за біржовим контрактом, звернулась до суду з даним позовом.

Позивач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином. До суду надано заяву про розгляд справи у її відсутність, за участю його представника ОСОБА_4, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4, у судове засідання не прибув, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач була належним чином повідомлена за останнім відомим місцем проживання про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутність не надала.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.60 ЦПК України кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом встановлено, що на підставі біржового контракту №8539 від 16.05.1996 року, укладеного на Маріупольській універсальній товарній біржі, між відповідачем та ОСОБА_3, був укладений договір купівлі-продажу однокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, що належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло видане ОП ЖКХ за №38900 від 16 листопада 1995 року зареєстрованого Маріупольським бюро технічної інвентаризації за 335494 від 15 грудня 1995 року.

23 травня 1996 року БТІ м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_3 було видано реєстраційне посвідчення під реєстраційним номером №35494 як власнику квартири АДРЕСА_4 та видано технічний паспорт на вказану квартиру.

21 грудня 2014 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО №812461, видане Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 22 грудня 2014 року.

20 липня 2015 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно якого спадкоємцем майна ОСОБА_3 є його дочка ОСОБА_1 позивач, квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_5.

Згідно ст.15 Закону України «Про товарну біржу», договір купівлі-продажу, що зареєстрований на біржі, не потребує подальшої нотаріальної реєстрації і вважається укладеним з моменту його реєстрації на біржі. Право власності на будинок може бути підтверджено договором, зареєстрованим на біржі, за наявності відмітки на ньому про реєстрацію відповідних прав.

Згідно ст.182 ЦК України, право власності на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Згідно ст.ст. 391, 392 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряження своїм майном, може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Згідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», державна реєстрація права власності здійснюється на підставі правовстановлюючих документів.

Згідно ст. 24 вказаного Закону, у державній реєстрації права відмовляється в разі, якщо заявлене право власності або інше речове право вже зареєстроване.

Згідно ст. 3 ЦПК України, усяка заінтересована особа вправі в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до п. 1.4. Наказу Міністерства юстиції України №7/5 від 7.02.2002 р. «Про затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» Обов'язковій державній реєстрації підлягають право власності та інші речові права на нерухоме майно, розміщене натериторії України, що належить фізичним та юридичним особам, державі особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без

громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування.

Зібраними по справі доказами законність вимог позивачів не підтверджується.

Правовстановлюючий документ на квартиру, яким є біржовий контракт №8539 від 16.05.1996 року, існує в природі, БТІ м. Маріуполя Донецької області було видано реєстраційне посвідчення під реєстраційним номером №35494 як власнику квартири АДРЕСА_6 та видано технічний паспорт на вказане нерухоме майно, на яке у подальшому позивачу, як спадкоємцю, видано свідоцтво про право на спадщину за законом, і ця обставина ніким з сторін не оспорюється. Свідоцтво про право на спадщину за законом є підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно відповідно до наведених норм Законодавства, позивач є власником зазначеної квартири на підставі вже іншого документу.

Отже, відсутні правові підстави для визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7, укладений між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 за біржовим контрактом №8539, зареєстрований Маріупольською Універсальною товарною біржею 16.05.1996 року дійсним, коли позивач проведення реєстрації права власності на квартиру не здійснювала та не позбавлялась цього права. Будь-яких доказів того, що право власності на зазначену квартиру позивача будь-ким порушується або оспорюється та мається з цього питання спір, позивачем суду не надано. Відповідач по справі також не оспорювала право власності позивача та ОСОБА_3 на зазначену вище квартиру, тому позовні вимоги є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, ст.ст.328, 391, 392 ЦК України, ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», ст.15 Закону України «Про товарну біржу»,суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні підчас проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.І. Скрипниченко