ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5824/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"15" жовтня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Заболотній Л.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ „Градострой" про визнання майнових прав на квартиру,
Позивач, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Градострой», в якому просила визнати за позивачем майнові права (право вимоги) на отримання в натурі і оформленння у власність, після закінчення будівництва та введення будинку в експлуатацію, на об`єкт будівництва - житловий комплекс за будівельною адреслю: АДРЕСА_1, в частині двокімнатної квартири, що розташована на 16 поверсі, загальною площею 73,66 кв. м та жилою площею 34,83 кв. м та стягнути з відповідача судовий збір. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 25 червня 2003 року між ТОВ «Градострой» та ДП ПКДЗ «Буревісник» було укладено Договір № 93/400/40-27 про будівництво житлового будинку та Додаткові угоди до Договору, відповідно до яких ДП ПКДЗ «Буревісник» надав територію для капітального будівництва та доручив ТОВ «Градострой» організувати та профінансувати будівництво. 26.12.2005 року між ОСОБА_2 та Акціонерним Банком «Банк регіонального розвитку» укладено договір купівлі-продажу облігацій ТОВ «Градострой», відповідно до якого позивач придбала повний пакет облігацій ТОВ «Градострой» в кількості 7 366 штук, номінальною вартістю 70 грн, загальна вартість яких склала 302 006 грн. Оплата повного пакету облігацій за цим договором давала покупцю виключне майнове право на придбання (шляхом обміну на облігації) об`єкту квартири, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 73,66 кв. м та жилою площею 34,83 кв. м, що розташована на 16 поверсі у будинку АДРЕСА_1. Позивач взяті на себе зобов`язання виконала, тобто повністю оплатила відповідні пакети облігацій. Строк закінчення будівництва та введення його в дію погоджено на ІV квартал 2007 року. Проте, станом на даний час об'єкт будівництва недобудований та не зданий в експлуатацію, відповідно зобов`язання відповідача не виконані, не виконані й операції переказу цінних паперів з рахунків позивача на рахунки емітента ТОВ «Градострой». У зв'язку з тим, що позивач свої зобов'язання за умовами зазначених договорів виконала у повному обсязі, проте відповідач взяті на себе зобов'язання по укладеному договору не виконав, чим порушив його умови, ОСОБА_2 була змушена звернутися до суду з відповідним позовом.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, із заявами чи клопотаннями про неможливість розглдяу у його відсутність до суду не звертався (а.с.17, 19).
Відповідно ст..224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який був повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність або якщо зазначені ним причини неявки визнані судом не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини.
25 червня 2003 року між ТОВ «Градострой» та ДП ПКДЗ «Буревісник» було укладено Договір № 93/400/40-27 про будівництво житлового будинку та Додаткові угоди до цього Договору, відповідно до яких, ДП ПКДЗ «Буревісник» надав територію для капітального будівництва та доручив ТОВ «Градострой» організувати і профінансувати будівництво, в тому числі шляхом залучення коштів фізичних та юридичних осіб.
Для залучення цих коштів ТОВ «Градострой» здійснив емісію цінних паперів (облігацій), розмістив відкритий проспект цієї емісії та розпочав реалізацію пакетів цих облігацій. Згідно проспекту емісії, дані облігації повинні погашатись не коштами, а об'єктами нерухомості, що мали бути збудовані у будинку.
26.12.2005 року між ОСОБА_2 та Акціонерним Банком «Банк регіонального розвитку» укладено договір купівлі-продажу облігацій ТОВ «Градострой», відповідно до якого позивач придбала повний пакет облігацій ТОВ «Градострой» в кількості 7 366 штук, номінальною вартістю 70 грн, загальна вартість яких склала 302 006 грн. Оплата повного пакету облігацій за цим договором давала покупцю виключне майнове право на придбання (шляхом обміну на облігації) об`єкту квартири, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 73,66 кв. м та жилою площею 34,83 кв. м, що розташована на 16 поверсі у будинку АДРЕСА_1. (а.с.6-12).
Позивач всі взяті на себе зобов'язання виконала, тобто повністю оплатила відповідні пакети облігацій, що підтверджується актом приймання-передачі цінних паперів та виконання робіт по договору купівлі-продажу облігацій від 13.01.2006 року та квитанцією від 04.01.2006 року (а.с.13-14).
Строк закінчення будівництва було встановлено - IV квартал 2007 року, проте, як встановлено в судовому засіданні, об'єкт будівництва недобудований та не здатний в експлуатацію, зобов'язання за договором купівлі-продажу облігацій, операції переказу цінних паперів з рахунків позивача на рахунки емітента ТОВ «Градострой» завершені не були, оскільки відповідач не надав відповідних розпоряджень на зарахування цінних паперів на свій рахунок.
Крім того, відповідач уклав угоду з ТОВ «Інтер-преміал», згідно якої передав останньому функції замовника будівництва та земельну ділянку, однак вказаним договором питання правонаступництва не врегульовані (а.с.21-28). В результаті, як встановлено судом, на сьогоднішній день розпочались так звані подвійні продажі, а саме ТОВ «Інтер-преміал» розпочало повторно продавати квартири, які були предметом договорів укладених ТОВ «Градострой» (а.с.34-39).
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони .(кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Ч. 1 ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1, ст.526 Цивільного кодексу України встановлено, що - Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Ст.629 ЦК України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.
У відповідності до ч.2. ст.5 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестори - суб'єкти інвестиційної діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позичкових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об'єкти інвестування.
Частиною 5 ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» встановлено, що інвестор має право володіти, розпоряджатись та користуватись результатами інвестицій.
Ч.1 ст. 18 Закону України «Про інвестиційну діяльність» держава гарантує стабільність умов здійснення інвестиційної діяльності, додержання прав і законних інтересів її суб'єктів.
Статтею 19 Закону України «Про інвестиційну діяльність» встановлено, що захист інвестицій - це комплекс організаційних, технічних та правових заходів спрямованих на створення умов, які сприяють збереженню інвестицій та досягненню цілей внесення інвестицій.
Згідно зі ст. 20 Закону України «Про інвестиційну діяльність» при недодержанні договірних зобов'язань суб'єкти інвестиційної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, передбачену законодавством України і укладеними договорами.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами визнаються будь - які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності, а також інші специфічні права та права вимоги.
Згідно з положеннями ст.190 ЦК України майном, як особливим об'єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживчою річчю, майнові права визнаються речовими правами.
Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, в тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.
Згідно ст. 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» об'єктом інвестування є квартира або приміщення в об'єкті будівництв, яке після завершення будівництва стає окремим майном.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва, створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.
Вищезазначений об'єкт будівництва набуває статусу нового створеного нерухомого майна лише після прийняття його в експлуатацію та здійснення державної реєстрації права власності на нього. Таким чином, квартира є об'єктом інвестування в об'єкті будівництва, яка після завершення будівництва стане окремим майном. До завершення будівництва об'єкта нерухомого майна та прийняття його до експлуатації інвестору належить не право власності на цей об'єкт, а майнові права на нього.
Виходячи з того, що позивач повністю виконала свої зобов'язання за договором купівлі-продажу облігацій від 26.12.2005 року, тобто повністю проінвестувала будівництво об'єкта інвестування, суд вважає, що її позовні вимоги щодо визнання за нею майнового (речового) права на отримання в натурі з подальшим оформленням власність про інвестованого нею об'єкта, відповідно до укладеного договору з відповідачем, отже позов необхідно задовольнити.
Згідно ст.88 ЦПК України поскільки задоволено позов у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3 020 грн. 06 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.
На підставі викладеного та керуючись п.5 ст.7, ст.4 ЗУ «Про інвестиційну діяльність», ч. 1 ст. 177, ч.2 ст.190, п.1 ч .1 ст. 331, 512, 876 ЦК України, ст.ст.3, 6, 10-11, ст.ст.57-60, 79, ст.88, ст.208, ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, 224-225 ЦПК України, суд,-
Визнати за ОСОБА_2 майнові права на об'єкт будівництва - житловий комплекс за будівельною адресою: АДРЕСА_1 в частині двохкімнатної квартири, будівельний номер якої НОМЕР_1, розташованої на 16 поверсі, загальною площею 73,66 м2, жилою площею 34,83 м2.
Стягнути з ТОВ „Градострой" на користь ОСОБА_2 3020 грн. 06 коп. судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його копії відповідачем.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.
СУДДЯ: О.М. КОЛЕСНИК