Справа № 630/305/15-ц
Провадження № 2/630/239/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участю секретаря Косенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Люботин Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 міської ради Харківської області про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку забудови та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5 міської ради Харківської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, в особі свого представника ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням доповнень та уточнень до позовних вимог, поданих 16 червня 2015 року представником ОСОБА_6 та 20 жовтня 2015 року представником ОСОБА_7, просить наступне:

Скасувати реєстрацію права власності на 93/100 частин домоволодіння за адресою: м. Люботин, вул. Західна, 5, за ОСОБА_2 на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області від 07 червня 2011 року № 2-26/11;

Припинити право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: м. Люботин, вул. Західна, 5, зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Другою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 17 жовтня 1986 року, р.№ 3079, в звязку з відсутністю обєкту нерухомості;

Припинити право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: м. Люботин, вул. Західна, 5, зареєстроване за ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про спадщину за заповітом, виданого Другою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 30 серпня 1975 року, р.№ 2729, в звязку з відсутністю обєкту нерухомості;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 93/200 частин домоволодіння, які складаються з 1/2 частини житлового будинку літ. «В-1» загальною площею 264,50 кв.м, в тому числі житловою площею 66,20 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ. «Ж», баня літ. «З», душ літ. «И», вбиральня літ. «К», колодязь літ. «К1», льох літ. «Г», вигрібні ями літ. «Я» і «Я1», огорожі 1, 2, 3, 4, 5, та житлового будинку літ. «Б-1» загальною площею 31,80 кв.м, житловою площею 25,0 кв.м, розташовані за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Західна, 5, як за забудовником.

В обґрунтування позову представник позивача ОСОБА_6 вказувала, що ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 1981 по 2011 роки та в період шлюбу, в 1986 році, ними була придбана 1/2 частина житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: м. Люботин, вул. Західна, 5. Іншим співвласником цього будинку був ОСОБА_8, який помер у 2006 році. Протягом 1990-1991 років ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на місці старого будинку збудували новий будинок літ. «В-1» з господарськими будівлями і спорудами. Такий будинок не є самовільно збудованим, знаходиться в задовільному технічному стані та може експлуатуватися. В 2011 році за позовом відповідача ОСОБА_2 Люботинським міським судом Харківської області було прийнято рішення про визнання його власником нового будинку літ. «В-1» в порядку забудови, частка якого від усього домоволодіння склала 93/100. У 2013 році рішення суду було скасовано, але реєстрація права власності на новий будинок на ім'я ОСОБА_2 залишилась, що перешкоджає позивачу зареєструвати право власності на частину будинку в реєстраційній службі. Іншою перешкодою для позивача, як вказує її представник, є наявність на земельній ділянці ще одного житлового будинку літ. «Б-1», збудованого сімєю ОСОБА_4 в 1977 році.

Відповідачем ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_9 подано зустрічний позов, в якому він просить наступне:

Припинити право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: м. Люботин, вул. Західна, 5, зареєстроване за ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про спадщину за заповітом, виданого Другою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 30 серпня 1975 року, р.№ 2729, в звязку із знищенням майна;

Встановити юридичний факт, що народжений 30 жовтня 1952 року та померлий 06 липня 2005 року ОСОБА_10 та народжений 09 травня 1949 року ОСОБА_4 є братами, їх матір'ю є померла 12 листопада 2011 року ОСОБА_11;

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 7/100 частин домоволодіння, які складаються з житлового будинку літ. «Б-1» загальною площею 31,80 кв.м, житловою площею 25,0 кв.м, житлового будинку літ. «В-1» загальною площею 264,50 кв.м, в тому числі житловою площею 66,20 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ. «Ж», баня літ. «З», душ літ. «И», вбиральня літ. «К», колодязь літ. «К1», льох літ. «Г», вигрібні ями літ. «Я» і «Я1», огорожі 1, 2, 3, 4, 5, та розташовані за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Західна, 5, в порядку спадкування за заповітом після смерті 12 листопада 2011 року матері, ОСОБА_11.

В обґрунтування зустрічного позову представник ОСОБА_9 вказував, що житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: м. Люботин, вул. Західна, 5, належав на праві власності в рівних частках ОСОБА_8 і ОСОБА_2 Ще в 1974 році ОСОБА_8 дозволив ОСОБА_10, братові позивача, проживати в належній йому частині будинку та відмовився від неї на його користь. Через природну руйнацію будинку літ. «А-1» ОСОБА_10 збудував на земельній ділянці новий будинок літ. «Б-1», який користувався вже життя та за який сплачував необхідні комунальні послуги та податки. Після смерті ОСОБА_10 у 2005 році спадщину у виді житлового будинку літ. «Б-1» прийняла його мати, ОСОБА_11, оскільки вони були постійно зареєстровані за однією адресою. Після смерті у 2011 році матері, ОСОБА_11, позивач ОСОБА_4 прийняв спадщину за заповітом у встановленому порядку. До складу спадщини після смерті матері входить житловий будинок літ. «Б-1», який не є самовільно збудованим, адже збудований до 1992 року, і складає 7/100 частин від усього домоволодіння. Але виникає необхідність встановлення факту родинних відносин, оскільки є відмінності у написанні імен брата і матері. В той же час, на думку представника ОСОБА_9, право власності ОСОБА_8 на 1/2 частину будинку літ. «А-1» слід припинити, оскільки будинок знищений внаслідок руйнації, та відповідач ОСОБА_3, як спадкоємець померлого власника, не бажає самостійно подати заяву про припинення права власності.

Відповідач ОСОБА_3 подав письмові заперечення від 29 червня 2015 року проти позову ОСОБА_1, в яких вказував, що після смерті його батька, ОСОБА_8, який був власником 1/2 частини будинку літ. «А-1» по вул. Західній, 5, він прийняв спадщину за законом, оскільки постійно мешкав зі спадкодавцем. Не зважаючи на те, що старий будинок літ. «А-1» зруйнований, він не вбачає підстав для припинення права власності, яке зареєстровано на ім'я його батька, адже на земельній ділянці розташований будинок літ. «Б-1», який належить його батькові. З тим, що цей будинок збудував ОСОБА_10 він не погоджується, оскільки він розташований на тій частині земельної ділянки, яка перебувала в користування його батька.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 позовні вимоги за первісним позовом підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. З вимогами за зустрічним позовом ОСОБА_7 погодилася та просила їх також задовольнити. В своїх поясненнях представник ОСОБА_7 посилалася на обставини, викладені в позові.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_9 позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав повністю та просив їх задовольнити. З вимогами за первісним позовом ОСОБА_9 погодився. В обґрунтування вимог ОСОБА_4 його представник посилався на обставини, викладені в зустрічному позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_12 в судовому засіданні проти позову ОСОБА_1 заперечувала в частині припинення права власності ОСОБА_2 на частину будинку літ. «А-1», але погодилася з позовними вимогами ОСОБА_4 за зустрічним позовом. ОСОБА_12 не заперечувала проти тих обставин, що будинок літ. «В-1» збудований спільно подружжям ОСОБА_2, а старий будинок літ. «А-1» був знесений. Наголошувала на тому, що відповідач ОСОБА_2 може самостійно припинити право власності на старий будинок та скасувати реєстрацію нового будинку літ. «В-1», подавши про це відповідні заяви до реєстраційної служби. В той же час, позивач ОСОБА_1 не позбавлена можливості реалізувати свої права як забудовника у встановленому порядку.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 заперечував проти вимог за первісним та зустрічним позовами та надав пояснення про те, що в частині будинку літ. «А-1», яка належала його батькові, з середини 1970-х років проживав ОСОБА_10 з своєю сімєю. Зі спогадів батька, між ним та ОСОБА_10 була досягнута домовленість, що останній викупить у нього старий будинок, тому батько дозволив ОСОБА_10 збудував новий будинок літ. «Б-1» для потреб своєї сім'ї, в якому і проживав з 1978 року і до дня смерті. Але за життя батька ані ОСОБА_10, ані його мати, ОСОБА_11, або брат, ОСОБА_4, не розрахувалися за будинок. Тому він належить його батькові та йому як спадкоємцю. Також ОСОБА_3 підтвердив, що старий будинок був знесений ОСОБА_2, оскільки заважав будівництву нового будинку. Але це не може бути підставою для припинення права власності його батька.

Відповідач ОСОБА_5 міська рада Харківської області подала заяву з проханням проводити розгляд справи за відсутності її представника.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані ними докази, суд встановив наступне.

Спірним є домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Люботин, вул. Західна, 5, та яке складалося з житлового будинку літ. «А-1», який належав в 1/2 частині - ОСОБА_2, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 17 жовтня 1986 року р.№ 3079, та в 1/2 частині - ОСОБА_8, на підставі свідоцтва про спадщину за заповітом, виданого Другою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 30 серпня 1975 року, р.№ 2729, та незакінчений будівництвом житловий будинок літ. «В-1» готовністю 9%.

Вказані обставини були встановлені судовими рішенням, ухваленими Люботинським міським судом Харківської області та Апеляційним судом Харківської області у справі № 2-26/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 міської ради Харківської області про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку забудови.

Сторонами у справі не заперечувався той факт, що з 1976 року в тій частині житлового будинку літ. «А-1», яка належала ОСОБА_8, з його дозволу проживав ОСОБА_10 зі своєю сім'єю. Згідно з актом від 23 січня 1977 року, складеним депутатом ОСОБА_5 міської ради депутатів трудящих, умови для проживання в будинку були вкрай незадовільні, через що ОСОБА_10 клопотав про надання йому частини земельної ділянки по вул. Західна, 5 в м. Люботин для будівництва власного будинку.

Як вбачається з технічного паспорту, виготовленого 02 березня 2015 року ОСОБА_5 БТІ, на вищевказаній земельній ділянці, площею 1210 кв.м, в 1976-1977 роках були збудовані житловий будинок літ. «Б-1» загальною площею 31,8 кв.м, житловою площею 25,0 кв.м та вбиральня літ. «Д», а протягом 1990-1991 років були збудовані житловий будинок літ. «В-1» загальною площею 264,5 кв.м, житловою площею 66,20 кв.м. з прибудовою літ. «В1-1», з сіньми літ. «в» та напівпідвалами літ. «вппд» і «вппд1», та господарські будівлі: льох літ. «Г», сарай літ. «Ж», баня літ. «З», душ літ. «И», колодязі літ. «К» і «К1», вигрібні ями літ. «Я» і «Я1» та огорожа 1-5.

Ті обставини, що житловий будинок літ. «Б-1» буз збудований сім'єю ОСОБА_10, а будинок літ. «В-1» був збудований сім'єю ОСОБА_2 та під час такого будівництва був знесений старий будинок літ. «А-1», сторони підтвердити суду в своїх поясненнях.

Згідно ст.ст. 346, 349 ЦК України право власності на майно припиняється у разі знищення майна лише з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Отже, з заявою про припинення права власності на житловий будинок літ. «А-1», що розташований за адресою: м. Люботин, вул. Західна, 5, для внесення таких відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно мають звернутися його власники ОСОБА_2 і ОСОБА_8 або його спадкоємець ОСОБА_3, відповідач у справі.

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради № 147 від 17 лютого 2009 року надано дозвіл на розміщення збудованих житлових будинків літ. «Б-1» і літ. «В-1» та надвірних будівель на земельній ділянці орієнтовною площею 1210 кв.м, яка використовується для обслуговування зазначеного домоволодіння, господарських будівель і споруд в м. Люботин по вул. Західній, 5, без прийняття їх в експлуатацію, так як будівлі побудовані до введення в дію ДБН А. З 1-3-94, з оформленням права власності в суді згідно з чинним законодавством.

ТОВ ПБП «Укрсхідреконструкція», яке має ліцензію на будівельну діяльність, в 2009 році надано висновок про задовільний технічний стан будівельних конструкцій житловий будинків літ. «Б-1» і літ. «В-1», які розташовані в м. Люботин по вул. Західна, 5, та можливість їх експлуатації в якості житлових будинків.

Відповідно до п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 91 від 24 червня 2011 року, Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Згідно зі ст.ст. 5, 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку; для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації є необовязковим.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що збудовані на земельній ділянці за адресою: м. Люботин, вул. Західна, 5, житлові будинки літ. «В-1» та літ. «Б-1», не являються самочинними та придатні для експлуатації як обєкти завершеного будівництва.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 06 червня 1981 року, який було розірвано за рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 07 жовтня 2011 року, справа № 2026/2-490/11.

Відповідно до ст.ст. 22, 25, 27-1 КЗпШС України, які діяли під час завершення будівництва будинку літ. «В-1» в 1992 році, спільною сумісною власністю подружжя є нажите ними в період шлюбу рухоме і нерухоме майно, яке може бути об'єктом права приватної власності (крім майна, нажитого кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу).

Згідно зі статтею 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Аналогічні норми містяться і в ст.ст. 60, 63, 70 СК України, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 372 ЦК України.

Згідно зі ст.ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірванні шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Наявні в справі докази свідчать про те, що житловий будинок літ. «В-1» з прибудовою літ. «В1-1», з сіньми літ. «в» та напівпідвалами літ. «вппд» і «вппд1», та господарські будівлі: льох літ. «Г», сарай літ. «Ж», баня літ. «З», душ літ. «И», колодязі літ. «К» і «К1», вигрібні ями літ. «Я» і «Я1» та огорожа 1-5, були збудовані подружжям ОСОБА_2 в період шлюбу та мають належати кожному з них в рівних частках.

Під час розгляду цивільної справи № 2-26/11 за клопотанням ОСОБА_2 було призначена та проведена судова будівельно-технічна експертиза. За висновком експерта від 22 квітня 2011 року частки співвласників домоволодіння ОСОБА_2 і ОСОБА_8 в звязку з будівництвом нових будинків літ. «В-1» та літ. «Б-1» становлять 93/100 частин та 7/100 частин відповідно. Суд вважає за можливе прийняти такий доказ, оскільки він містить в собі інформацію, яка має значення для вирішення даної справи, та під час перегляду рішення Люботинського міського суду Харківської області від 07 червня 2011 року в апеляційному порядку він не був визнаний неналежним чи недопустимим.

Таким чином, позивачу ОСОБА_1, як забудовнику, має належати 1/2 частина житлового будинку літ. «В-1» загальною площею 264,50 кв.м., в тому числі житловою площею 66,20 кв.м, з прибудовою літ. «В-1», напівпідвалами літ. «вппд» і «вппд1» і сіньми літ. «в», та з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ. «Ж», баня літ. «З», душ літ. «И», вбиральня літ. «К», колодязь літ. «К1», льох літ. «Г», вигрібні ями літ. «Я» і «Я1», огорожі 1, 2, 3, 4, 5, що фактично складає 93/200 частин від усього домоволодіння.

Але на час розгляду справи 93/100 частин спірного домоволодіння по вул. Західній, 5 зареєстровано 02 вересня 2011 року на ім'я ОСОБА_2, відповідача у справі, на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області від 07 червня 2011 року № 2-26/11, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04 серпня 2015 року. Однак, вказане рішення суду першої інстанції було скасовано рішенням апеляційного суду Харківської області від 10 січня 2013 року та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку забудови було відмовлено.

Враховуючи, що державна реєстрація права власності на ім'я ОСОБА_2 ґрунтується на підставах, які скасовані, та відповідач самостійно не здійснив дії по внесенню змін до державного реєстру, суд скасовує таку реєстрацію та визнає за позивачем ОСОБА_1 право власності на 93/200 частин домоволодіння. В іншій частині первісного позову суд відмовляє в задоволенні з підстав, викладених вище.

З метою з'ясування обставин, якими обґрунтовуються вимогами за зустрічним позовом, судом за клопотанням відповідача ОСОБА_3 проведено допит свідка ОСОБА_13 Останній підтвердив суду те, що був особисто знайомий з ОСОБА_10, який був рідним братом ОСОБА_4, та з їх матір'ю, ОСОБА_11, які проживали по сусідству. Свідок ОСОБА_13 розповів, що ОСОБА_10 купив у ОСОБА_8 частину будинку, що розташований по вул. Західній, 5 в м. Люботин та оселився в ньому. Згодом ОСОБА_10 почав будівництво нового будинку на земельній ділянці за тією ж адресою. Він, ОСОБА_13, на час будівництва працював водієм вантажного автомобіля на заводі, тому допомагав на прохання ОСОБА_10 у доставці будівельних матеріалів на подвір'я по вул. Західній, 5 в м. Люботин. Під час будівництва ОСОБА_8 лише інколи приходив в гості.

З доданих до зустрічного позову вбачається відмінність у написанні імені матері відповідача ОСОБА_4 Так, у свідоцтві про народження ОСОБА_4 від 21 травня 1949 року ім'я його матері вказано як «Ніколенко Прасковія Іванівна», а в актовому записі № 412 від 10 листопада 1952 року про народження ОСОБА_10 ім'я матері вказано як «Ніколенко Парасковія Іванівна».

Ті обставини, що ОСОБА_10 є рідним братом ОСОБА_4, також підтвердив суду в своїх поясненнях і відповідач ОСОБА_3 Він також підтвердив, що їх матір'ю була ОСОБА_11, яку ще звали на ім'я «Парасочка».

Оцінивши наведені докази, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_10 є рідним братом відповідача ОСОБА_4 та їх матір'ю є ОСОБА_11

В зустрічному позові представник відповідача ОСОБА_9 наголошував на тому, що ОСОБА_10 збудував житловий будинку літ «Б-1» за згодою співвласника ОСОБА_8, який відмовився від своєї власності. Але належних та допустимих письмових доказів про відмову ОСОБА_8 від права власності на частину будинку на користь ОСОБА_10, а тим більше наявності укладеної між ними угоди про спільне будівництво нового будинку або особисте будівництво для потреб сім'ї на земельній ділянці, якою користувався ОСОБА_8, представник відповідача суду не надав.

ОСОБА_8 помер 31 жовтня 2006 року, про що відділом РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області було складено актовий запис № 466 від 31 жовтня 2006 року та видано свідоцтво 1-ВЛ № 082709. Відповідач ОСОБА_3 постійно мешкав разом з батьком, ОСОБА_8Я, на час його смерті за адресою: м. Люботин, вул. Звязку, 13, а тому його слід вважати таким, що спадщину прийняв у порядку, встановленому ст. 1268 ЦК України.

Таким чином, зясовані судом обставини дають змогу зробити висновок, що забудовником житлового будинку літ. «Б-1» є ОСОБА_10, який помер 06 серпня 2005 року. Але власником частини спірного домоволодіння, яке складається з будинку літ. «Б-1» і вбиральні літ. «Д» на теперішній час залишається ОСОБА_8, спадкоємцем якого є ОСОБА_3, відповідач в справі.

У звязку з цим сама по собі участь інших осіб у спорудженні будинку не може слугувати підставою для визнання за такими особами права власності на частку у спорудженому будинку. Такі особи можуть лише вимагати відшкодування власником будинку понесених ними затрат. Лише у виняткових випадках, якщо буде встановлено, що сторонні особи брали участь у спорудженні будинку на підставі укладеної із власником угоди про створення спільної власності на будинок з метою забезпечення зазначених осіб жилими приміщеннями, за особами, які, не будучи членами сімї власника, брали участь у спорудженні будинку, може визнаватися право на частку в будинку.

Виходячи з викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок літ. «Б-1», тому відмовляє в цій частині вимог за зустрічним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 331, 346, 349, 1268 ЦК України, ст.ст. 22, 25, 27-1 КЗпШС України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 213, 215, 256 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Первісний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати реєстрацію права власності на 93/100 частин домоволодіння за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Західна, 5, за ОСОБА_2, яка була здійснена на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області від 07 червня 2011 року в справі № 2-26/11.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 93/200 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Західна, 5, яке складається з 1/2 частини житлового будинку літ. «В-1» загальною площею 264,50 кв.м., в тому числі житловою площею 66,20 кв.м, з прибудовою літ. «В-1», напівпідвалами літ. «вппд» і «вппд1» і сіньми літ. «в», та з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ. «Ж», баня літ. «З», душ літ. «И», вбиральня літ. «К», колодязь літ. «К1», льох літ. «Г», вигрібні ями літ. «Я» і «Я1», огорожі 1, 2, 3, 4, 5, як за забудовником.

В іншій частині позовних вимог за первісним позовом в задоволенні відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 06 липня 2005 року, є сином ОСОБА_11, яка померла 10 листопада 2011 року, та є братом ОСОБА_4.

В іншій частині позовних вимог за зустрічним позовом відмовити.

Рішення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Люботинського міського суду Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. О. Малихін