УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Горелкіної Н.А., Євграфової Є.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бліцсервіс», Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 21 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що вона є власницею земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 і земельна ділянка не має спеціальних обмежень та сервітутів.

15 травня 2010 року співробітники Полтавської філії Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (далі - ПАТ «Полтаваобленерго») знищили її паркан, плодові дерева та кущі, що розташовані на її земельній ділянці, провівши високовольтну лінію електропередач, чим заподіяли їй майнову шкоду у розмірі 4 тис. грн та завдали моральну шкоду, яку позивачка оцінила в 10 тис. грн, які і просила стягнути з відповідачів на свою користь.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2013 року позов задоволено частково. Зобов'язано ПАТ «Полтаваобленерго» демонтувати опору високовольтної електропередачі по АДРЕСА_1, розташовану на території земельної ділянки, належної на праві власності ОСОБА_4, згідно з державним актом на право власності на землю серії НОМЕР_1 від 22 червня 2009 року. Стягнуто з ПАТ «Полтаваобленерго» на користь ОСОБА_4 3 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 13 червня 2013 року рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2013 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних спав від 02 квітня 2014 року рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2013 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 13 червня 2013 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 17 червня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Зобов'язано ПАТ «Полтаваобленерго» демонтувати опору високовольтної електропередачі розташованої на території земельної ділянки по АДРЕСА_1. Стягнуто з ПАТ «Полтаваобленерго» на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу у розмірі 3 тис. грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 21 липня 2015 року рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17 червня 2015 року скасовано у частині зобов'язання ПАТ «Полтаваобленерго» демонтувати опору високовольтної електропередачі, розташованої на території земельної ділянки по АДРЕСА_1 та у частині стягнення з ПАТ «Полтаваобленерго» на користь ОСОБА_4 витрат на правову допомогу. В цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 22 червня 2009 року ОСОБА_4 є власницею земельної ділянки площею 0,25 га та житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1

Через належну позивачці земельну ділянку прокладено повітряну лінію електропередач та розміщено одну опору повітряних ліній електропередач.

Листом Фонду державного майна України від 17 грудня 2004 року № 10-21-17253 підтверджено право власності на об'єкти нерухомого майна, що були передані до статутного фонду ВАТ «Полтаваобленерго», у тому числі і лінія електромереж за інвентарним номером 361534 ПЛ-10кв. «Совхоз» у с. Щербані Полтавського району Полтавської області.

Спірна ПЛ-10кв. «Совхоз» у с. Щербані Полтавського району Полтавської області була побудована та введена в експлуатацію у 1975 році, а у 2010 році було проведено її реконструкцію. Тобто, повітряна лінія побудована до одержання ОСОБА_4 державного акта на право власності на земельну ділянку, а тому у ВАТ «Полтаваобленерго» на той момент не було необхідності погоджувати з позивачкою проект реконструкції лінії електропередач.

Згідно з актом встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки, площа земельної ділянки, яка належить ОСОБА_4, відноситься до охоронної зони ЛЕМ 10 кВ та складає 0,0988 га. Це також підтверджено висновком № 33-13/1 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 04 квітня 2013 року.

Відповідно до ст. 76 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) землями енергетичної системи визнаються землі, надані під електрогенеруючі об'єкти (атомні, теплові, гідроелектростанції, електростанції з використанням енергії вітру і сонця та інших джерел), під об'єкти транспортування електроенергії до користувача. Землі енергетичної системи можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електропередачі встановлюються охоронні зони.

Згідно з ч. 1 ст. 112 ЗК України охоронні зони створюються: а) навколо особливо цінних природних об'єктів, об'єктів культурної спадщини, гідрометеорологічних станцій тощо з метою охорони і захисту їх від несприятливих антропогенних впливів; б) уздовж ліній зв'язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об'єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об'єкти.

Апеляційний суд, встановивши, що ОСОБА_4 придбала у власність земельну ділянки з обмеженнями, передбаченими Законом, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову. Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а рішення апеляційного суду залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 21 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Горелкіна Н.А., Євграфова Є.П.