Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 53 Доповідач Микитюк О. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Гансецької І.А., Талько О.Б.

при секретарі Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ДІТРЕЙД» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 вересня 2015 року,

встановила:

11 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення з ТОВ «ДІТРЕЙД» на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 11050 грн. за період з 23 січня по 06 серпня 2015 року. В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 січня 2015 року з відповідача на його користь були стягнуті заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні і моральна шкода. Рішення виконано лише 06 серпня 2015 року. Правовими підставами позову зазначив ст.ст.116, 117 КЗпП України.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 вересня 2015 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема вказує на те, що позовна давність не застосовується до вимог про стягнення заробітної плати, і відповідач не подавав заяву про застосування позовної давності.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 січня 2015 року з ТОВ «ДІТРЕЙД» на користь ОСОБА_1 була стягнута заборгованість по заробітній платі в розмірі 1666грн.30коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 8769грн.75 коп. і 500 грн. на відшкодування моральної шкоди. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 12 березня 2015 року рішення було частково скасовано. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 липня 2015 року скасовано рішення апеляційного суду, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Заборгованість по заробітній платі в розмірі 1666грн.30коп. та 500грн. моральної шкоди виплачена позивачу 10 квітня 2015 року (а.с.21).

Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі 6-144ц13 непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені статтею 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Разом з тим, ч.1 ст233 КЗпП України встановлений тримісячний строк для звернення працівника до суду із заявою про вирішення трудового спору, який обчислюється з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

З дня виплати позивачу заборгованості по заробітній платі - 10.04.2015 року по день його звернення до суду - 11 серпня 2015 року пройшло більше трьох місяців. У позовній заяв та під час судових засідань в суді першої інстанції позивач не посилався на наявність поважних причин, які стали причиною пропуску строку звернення до суду.

За таких обставин суд обґрунтовано відмовив у позові за пропуском строку звернення до суду.

Середній заробіток за час затримки розрахунку не є заробітною платою і на нього не поширюються правила ч.3 ст.233 КЗпП України.

Норми Цивільного кодексу України щодо позовної давності, на які посилається апелянт, не регулюють на трудові правовідносини.

Положення ст.117 КЗпП України застосовуються лише до сум, належних працівнику при звільненні і не можуть бути застосовані до стягнутого рішенням суду середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314, 315, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Залишити без змін рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 вересня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: Судді: