РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі:

головуючої судді - Ореховської К.Е.

при секретарі -Шкіндер І.М.

з участю представника позивача - адвоката ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, про встановлення факту розірвання шлюбу фіктивним , -

в с т а н о в и в :

До Рівненського міського суду надійшов позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, про встановлення факту розірвання шлюбу між відповідачкою та ОСОБА_5, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 18.02.2014 року, фіктивним.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 1958 року по серпень 2014 року відповідачка та ОСОБА_5 проживали однією сім»єю. Шлюб між ними офіційно був зареєстрований 25.08.1958 року. 06 серпня 2014 року ОСОБА_5 помер у віці 80 років. Однак, за декілька місяців до своєї смерті ОСОБА_5 розірвав шлюб з відповідачкою, а саме 18 лютого 2014 року. Факт розірвання шлюбу між подружжям ОСОБА_5 позивач вважає фіктивним, оскільки до самої смерті ОСОБА_5 подружжя проживало в одній квартирі за адресою реєстрації відповідачки, подружжя було пов»язане спільним побутом, вело спільне господарство. Крім того, під час хвороби ОСОБА_5, який протягом останніх місяців свого життя був лежачим, відповідачка доглядала за ним, купувала та давала ліки.

Вказує, що причиною розірвання шлюбу між подружжям ОСОБА_5 стало ухилення від виконання зобов»язань перед нею, що виникло на підставі розписок, згідно з якими відповідачка позичила в неї грошові кошти для оплати пайових внесків за квартиру в будинку кооперативу «Прогрес» по вул. Набережній 2 в місті Рівне.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявлений позов підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позові та додаткових поясненнях, та просить суд його задоволити. Остаточно просить суд постановити рішення, яким визнати фіктивним розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 18 лютого 2014 року, актовий запис № 22.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що відповідачка позичала у ОСОБА_3 в 1972 та 1974 роках грошові кошти з метою оплати пайових внесків за придбану в кооперативі «Прогрес» квартиру, про що писала відповідні розписки. Станом на сьогоднішній день гроші відповідачка не повернула. Крім того, зазначила, що в останні місяці життя ОСОБА_5 відповідачка доглядала за ним, купувала та давала ліки, так як її чоловік важко хворів, був лежачим.

Представник третьої особи, будучи повідомленим про день судового розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з»явився. Причини неявки суду не повідомив. Заяв і клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Оцінюючи пояснення представників позивача та відповідача, досліджені надані в справі докази в їх сукупності, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 25 серпня 1958 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, серії 1-СГ № 104890.

Як вбачається із Свідоцтва про розірвання шлюбу, серія I-ГЮ № 039106, 18 лютого 2014 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розірвано, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 22 від 18 лютого 2014 року.

06 серпня 2014 року ОСОБА_5 помер, що стверджується Свідоцтвом про смерть, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 06 серпня 2014 року, серії 1-ГЮ за № 161194 .

Судом встановлено, що подружжя ОСОБА_5 після розірвання шлюбу в органах РАЦС не припиняли подружніх стосунків, продовжували проживати разом та вели спільне сімейне господарство до самої смерті ОСОБА_5 Л,А. який помер в серпні 2014 року.

Вказану обставину повністю підтверджується показами допитаних в судовому засідання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Так, допитана в судовому засідання свідок ОСОБА_8 суду показала, що вона сусідка відповідачки по справі. Вказані сім»ю знає багато років та підтверджує,щ вони проживали як подружжя, вели спільне господарство. ОСОБА_4 доглядала за своїм хворим чоловіком, купувала в аптеці і давала ліки для хворого чоловіка, який останні місяці свого життя був лежачим. Свідок ОСОБА_8 вказала, що останнім часом ОСОБА_5 вів себе не зовсім адекватно та зрозуміло.

Вказані покази підствердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_6 ствердила, що її мама ОСОБА_3 давала позику ОСОБА_4, щоб остання мала змогу сплачувати пайові внески за квартиру, придбану ОСОБА_4 в кооперативі «Прогрес». Позичені грошові кошти ОСОБА_4 на сьогоднішній день не повернула ОСОБА_3, хоча остання про це неодноразово заявляла подружжю ОСОБА_4.

Судом встановлено, що в 1972 та в 1974 року відповідачкою по справі написані розписки, з яких вбачається, що вона позичала грошові кошти в загальній сумі 6500 крб. в своєї сестри ОСОБА_3 з метою сплати пайових внесків за квартиру в будинку кооперативу «Прогрес» по вул. Набережній. У вказаній квартирі подружжя ОСОБА_4 проживало разом до самої смерті ОСОБА_5

Суд приймає до уваги, що фактичною причиною розірвання шлюбу було те, що в подружжя ОСОБА_5 існували невиконані грошові зобов»язання перед позивачем. При цьому, суд зауважує, що оскільки грошові кошти позичалися на потреби сім»ї, то і зобов»язання по їх поверненню також покладаються на подружжя. Однак, як зазначав представник позивача, ОСОБА_5 не мав наміру розлучатися з відповідачкою, а лише уникнути відповідальності перед сестрою своєї дружини за те, що остання позичала грошові кошти на квартиру, придбану в кооперативі «Прогрес».

Згідно ч.1 ст.18 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин,який досяг чотирнадцяти років,має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.

Відповідно до п. 1ч.2 ст.18 СК України, суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є встановлення правовідношення;

Як встановлено в судовому засіданні , а саме з пояснень представників позивача та відповідача, а також наданих доказів встановлено, що подружжя ОСОБА_5 проживало як одна сім»я з часу одруження, тобто більше як 50 років і після розірвання шлюбу продовжувало проживати як подружжя разом, ОСОБА_4 доглядала за своїм чоловіком, який тяжко останні місяці хворів та помер в серпні 2014 року. В подружжя не було дітей від шлюбу, в іншому шлюбі після розлучення з ОСОБА_4 ОСОБА_5 не перебував. До самої смерті ОСОБА_5 проживав в одній квартирі з відповідачкою.

Відповідно до ст. 108 СК України, за заявою заінтересованої особи розірвання шлюбу, здійснене відповідно до положень статті 106 цього Кодексу, може бути визнане судом фіктивним, якщо буде встановлено, що жінка та чоловік продовжували проживати однією сім'єю і не мали наміру припинити шлюбні відносини. На підставі рішення суду актовий запис про розірвання шлюбу та Свідоцтво про розірвання шлюбу анулюються органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Враховуючи встановлені судом обставини, відповідно до положень ст.18 СК України, ст.108 СК України, суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача.

На підставі викладеного, ст.ст.18, 108 СК України, керуючись ст.ст.10,11, 60, 88,208, 209, 212-215, 223, 292,294 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_9 задоволити.

Визнати фіктивним розірвання шлюбу між чоловіком ОСОБА_5 та дружиною ОСОБА_4, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 18.02.2014 року, в Книзі реєстрації розірвань шлюбів актовий запис № 22 від 18.02.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів із дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційними судом.

Суддя Рівненського міського суду К.Е.Ореховська