Справа №167/1243/15-ц
Провадження №2/167/455/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2015 року Рожищенський районний суд Волинської області

в складі:

головуючого- судді Сіліча І.І.

при секретарі- Чорнокозинській Н.Г.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідачів - ОСОБА_2

представника третьої особи- Дубчук Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рожище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_5 у справах дітей Рожищенської районної державної адміністрації про виселення з житлового будинку без надання іншого жилого приміщення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_5 у справах дітей Рожищенської районної державної адміністрації про виселення з житлового будинку без надання іншого жилого приміщення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона являється власником житлового будинку №41 по вул.Миру в с.Духче Рожищенського району. В даному житловому будинку на даний час проживає її син ОСОБА_3 із своєю співмешканкою ОСОБА_4 та діти: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. Проживання з відповідачами в одному будинку стало нестерпним з моменту реєстрації відповідачів в даному будинку, останні вигнали її з дому. Протягом двох останніх років проживає, де прийдеться: в інших дітей, знайомих, перебувала в лікарні. На даний час Сокілська сільська рада за згодою власників надала їй будинок для тимчасового проживання, однак даний будинок потребує капітального ремонту, опалення відсутнє.

Покликаючись на те, що відповідачі систематично порушують правила співжиття, шляхом вчинення фізичного та психологічного насильства, що робить неможливим для неї проживання з ними в одному будинку та, в звязку з чим вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів, Рожищенську райдержадміністрацію, прокуратуру. На її вимогу відповідачі відмовляються в добровільному порядку звільнити житловий будинок, не реагують на заходи, що вживаються працівниками міліції. Тому просить виселити ОСОБА_3, ОСОБА_9 та дітей ОСОБА_7, ОСОБА_7, ОСОБА_8 з житлового будинку №41 по вул.Миру в с.Духче Рожищенського району без надання іншого жилого приміщення та зняття їх з реєстрації в цьому будинку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, з підстав зазначених в позовній заяві, просить задовольнити їх.

Представник відповідачів ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, в задоволенні позову просить відмовити. Суду пояснила, що відповідачі правомірно проживають в спірному будинку, так як були зареєстровані в ньому зі згоди позивача. Твердження останньої щодо виселення відповідачів через систематичне порушення правил співжиття, не відповідає дійсності, оскільки відповідачі не чинять ніяких перешкод ОСОБА_1 у проживанні в даному будинку.

Представник третьої особи ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що не має змоги провести обстеження житлово-побутових умов проживання дітей, так як двері в будинку ніхто не відкриває. Зі слів сусідів вбачається, що в даній сімї постійно виникають сварки та бійки. Однак вважає, що дітей виселяти на зимовий період недоцільно.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, оцінивши та дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.116 Житлового кодексу України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

З пояснень сторін, матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 являється власником житлового будинку №41 в с.Духче Рожищенського району по вул.Миру, що підтверджується рішенням Рожищенського районного суду від 16.09.2014 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.3, 32).

З матеріалів справи вбачається, що у спірному житловому будинку разом з ОСОБА_1 зареєстровані та проживають її син ОСОБА_3, його співмешканка ОСОБА_4 та малолітні діти ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.6).

В судовому засіданні встановлено також, що сторони по справі перебувають у неприязних стосунках, що робить неможливим їх спільне проживання, і з приводу цього позивач неодноразово зверталася до Рожищенського РВ УМВС України у Волинській області із відповідними заявами (а.с.4).

Дану обставину підтвердили в судовому засіданні свідки: сільський голова Сокілської сільської ради Рожищенського району ОСОБА_11, який пояснив, що дійсно позивач по справі ОСОБА_1 проживає в окремому аварійному житловому будинку, оскільки в своєму будинку по вул.Миру, 41 в с.Духче проживати не має можливості, так як відносини у даній сімї дуже складні, постійно виникають конфлікти та сварки, в звязку з чим ОСОБА_1 вигнали з будинку. Крім того, відповідач ОСОБА_3 негативно характеризується по місцю свого проживання. Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні суду пояснив, що позивач ОСОБА_1 на протязі останніх двох років зверталася з заявами в міліцію по факту вчинення фізичного та психологічного насильства відносно неї сином ОСОБА_3. На її звернення, провести з останнім профілактичну бесіду та взяти пояснення з цього приводу, не виявилось можливим, оскільки ОСОБА_3 відмовляється дати пояснення, виражається в адресу працівників міліції нецензурними словами та не пускає в будинок.

Надана в судовому засіданні представником відповідачів позитивна характеристика на ОСОБА_3 спростовується показами свідка ОСОБА_11, а також актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 23.09.2015 року, з якого вбчається, що ОСОБА_3 негативно характеризується по місцю проживання (а.с.7).

Доцільність виселення відповідачів з спірного житлового будинку підтверджується також протоколом №9 від 09.09.2015 року засідання комісії з питань розгляду звернень громадян в Рожищенській райдержадміністрації (а.с.5).

Отже, проживання відповідачів у даному будинку, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1, перешкоджає останній у здійсненні прав користування, володіння і розпорядження своєю власністю.

Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виселити ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_7, ОСОБА_8 з спірного житлового будинку №41 по вул.Миру в с.Духче Рожищенського району без надання іншого житлового приміщення.

Згідно ч. 1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. А тому суд вважає, що вимога позивача про зняття з реєстрації відповідачів до задоволення не підлягає, оскільки виселення і є підставою для внесення даних про зняття особи з реєстраційного обліку.

Судові витрати слід залишити за позивачем, так як остання не наполягала на їх стягненні.

Керуючись ст.ст.3, 8, 10, 14, 15, 30, 60, 61, 62, 88, 213-215 ЦПК України, на підставі ст.ст.319, 391 ЦК України, ст.ст.116, 157 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_9, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_5 у справах дітей Рожищенської районної державної адміністрації про виселення з житлового будинку без надання іншого жилого приміщення задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 з житлового будинку №41 в с.Духче Рожищенського району по вул.Миру без надання іншого жилого приміщення.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: І.І.Сіліч