І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2015 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді Рогозіна С.В.,
при секретарі Якимчук І.В.
з участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на cтороні відповідача ОСОБА_4 міський центр зайнятості про розірвання трудового договору між працівником та фізичною особою, -
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_3, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на cтороні відповідача ОСОБА_4 міський центр зайнятості про розірвання трудового договору між працівником та фізичною особою.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, за місцем останнього відомого позивачу місця проживання. Заперечення проти позову не подав, повідомлення про причини неявки у суд не надіслав.
Суд, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, зі згоди представника позивача, вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши всі обставини справи, всебічно, повно та обєктивно дослідивши докази, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю.
Робоче місце позивача ОСОБА_2 було обладнане в магазині «Бахус», який знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 19/21.
Рішенням Виконачого комітету ОСОБА_4 міської ради № 103 від 14 липня 2015 року в магазині «Бахус» встановлено режим роботи з 07-00 год. ранку до 22-00 год. вечора.

Як встановлено з пояснень представника позивача, у зв'язку із встановленням вказаного режиму роботи, відповідач прийняв рішення про скорочення чисельності штату працівників. З 17 липня 2015 року позивач фактично припинила здійснювати діяльність з продажу товарів продуктової групи в магазині «Бахус», однак трудовий договір із нею не розірваний, а отже вона і надалі продовжує рахуватись працівником у відповідача, в той час як не виконує жодної роботи за трудовим договором.

В п. 17 трудового договору, укладеного між ОСОБА_2 і фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 вказано, що даний договір розірвано 17 серпня 2015 року за згодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України, однак він не знятий з реєстрації в ОСОБА_4 міському центрі зайнятості.

Умови працевлаштування працівників, які працюють у приватного підприємця без створення юридичної особи регулюються трудовим законодавством, зокрема, Кодексом законів про працю.

Відповідно до ст. 24 КЗпП України - трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи передбачені законодавством про працю, колективним договором, або угодою сторін.

В силу ст. 24-1 КЗпП України - у разі укладання трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному Міністерством праці та соціальної політики України.

Згідно п. 2 наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 р. № 260 "Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою" зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.06.2001 р. за № 554/5745 - контроль за додержанням законодавства про працю України фізичною особою, яка використовує найману працю здійснює Міністерство праці та соціальної політики України.

Пунктами 8, 9, 10 "Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю" встановлено, що у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП України, про що сторони сповіщають державну службу зайнятості, яка зареєструвала трудовий договір. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох днів повинна зняти трудовий договір з реєстрації, про що робиться відмітка у книзі реєстрації трудових договорів. Фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП України в третьому примірнику трудового договору, який після реєстрації зберігається в центрі зайнятості і найманий працівник засвідчує своїм підписом припинення договору в третьому примірнику. На підставі цього запису відповідальна особа центру зайнятості робить на трьох примірниках трудового договору відповідний запис про зняття з реєстрації трудового договору.

Таким чином, як встановлено Порядком реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю запис на примірниках трудового договору, про його припинення, робиться відповідальною особою центру зайнятості на підставі здійсненого фізичною особою (підприємцем) запису про підстави припинення такого трудового договору.

Із змісту ст. 21 КЗпП України випливає, що трудовий договір є двохстороннім договором між працівником та роботодавцем, які по відношенню один до одного мають відповідні права та обов'язки. Інші суб'єкти мають право втручання у взаємовідносини цих сторін лише у випадках та в порядку передбаченому чинним законодавством. Відповідно до п. 4 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39 КЗпП України) з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статі 40, 41 КЗпП України), а не з ініціативи центру зайнятості. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох днів знімає розірваний сторонами (підприємцем та найманим працівником) трудовий договір з реєстрації, про що робиться відмітка у книзі реєстрації трудових договорів.

У випадку виникнення трудового спору між власником і найманим працівником, їх розгляд безпосередньо здійснюється у суді відповідно до ст. 221 КЗпП України.

Оскільки відповідач не може особисто зявитися та повідомити центр зайнятості про припинення трудових відносин та має намір припинити договір лише за згодою сторін, позивач не має можливості без звернення до суду зареєструвати розірвання вищевказаного договору. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

На підставі викладеного, у відповідності до ст. 36, 221 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 10, 60, 88, 130, 212, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3, третьої особи без самостійних вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 міський центр зайнятості про розірвання трудового договору між працівником та фізичною особою - задоволити повністю.

Трудовий договір між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю від 02 вересня 2013 року укладений між фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що зареєстрований в ОСОБА_4 міському центрі зайнятості 02 вересня 2013 року № 0 вважати розірваним за ч. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін, з 17 серпня 2015 року.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 487,20 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.В. Рогозін