Справа № 326/1378/15
Провадження №2/326/618/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Філанової В.І.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника Реєстраційної служби ОСОБА_4 РУЮ ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_4 цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 міської ради Приморського району Запорізької області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача: приватний нотаріус ОСОБА_4 районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_7, Реєстраційна служба ОСОБА_4 районного управління юстиції Запорізької області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивувала тим, що 09.09.2013 року її мати ОСОБА_8 померла в місті Приморську Запорізької області, після чого відкрилася спадщина на все належне їй майно. Вона (позивач) є спадкоємцем майна після смерті матері, інших спадкоємців немає. Оформлюючи спадщину їй стало відомо, що у матері є земельна ділянка, яку вона за життя не встигла оформити. За життя мати повністю оформила всі необхідні документи, здала їх до реєстраційної служби ОСОБА_4 РУЮ, однак свідоцтво про право власності отримати за життя не встигла у звязку із смертю. Згідно з довідкою Відділу Держкомзему у ОСОБА_4 районі від 23.12.2009 року ОСОБА_8 зазначена під номером 120, розмір земельної ділянки складає 0, 8011 га та має кадастровий номер :12:003:0036. Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки вартість земельної ділянки складає 3563 грн. та вказана земельна ділянка є власністю її покійної матері.

Вказане підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, згідно з яким земельна ділянка знаходиться в ОСОБА_4 районі Запорізької області, кадастровий номер :12:003:0036, цільове призначення: для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва, площа 0, 8011 га, власник ОСОБА_8, приватна власність.

Вона звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса ОСОБА_4 районного нотаріального округу, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, вона є спадкоємицею після смерті ОСОБА_8, яка за життя набула право власності на вказану земельну ділянку, хоча через смерть і не змогла отримати правовстановлюючий документ, тому просить визнати за нею як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_8 право власності на вказану земельну ділянку (а.с.2,16).

16.09.2015 року у судовому засіданні надійшла заява позивача про зміну підстав позову, в якій вона аналогічно виклала обставини, додатково зазначила, що вона є спадкоємцем вказаної земельної ділянки за заповітом, інших спадкоємців після смерті її матері немає. Отримавши відмову нотаріуса в оформлені права на спадщину, вона відповідно до ст.16 ЦК України звертається до суду за захистом свого права. Просить на підставі ст.ст. 392,1216,1218.1225 ЦК України визнати за нею як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_8 право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :12:003:0036 площею 0, 8011 га із земель ДП «СП «Надія», яка розташована на території ОСОБА_4 міської ради Запорізької області (а.с.81,82).

Ухвалою суду від 02.10.2015 року залучено до участі у справі Реєстраційну службу ОСОБА_4 районного управління юстиції Запорізької області (далі - Реєстраційна служба ОСОБА_4 РУЮ) як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет позову, на стороні відповідача (а.с.89).

Позивач ОСОБА_6, повідомлена в установленому порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, до суду направила заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити (а.с.96).

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_4 районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_7, повідомлений в установленому порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, до суду надійшов лист, в якому зазначено, що проти заявлених вимог не заперечує (а.с.18,86).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 дав пояснення, аналогічні викладеним у позові, додатково пояснив, що у судовому засіданні досліджені докази підтвердили обґрунтованість позовних вимог; позивач наполягає на задоволені позовних вимог та такому способі захисту своїх прав, тому просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 міської ради Приморського району Запорізької області ОСОБА_3 не надала проти позову заперечень.

У подальшому відповідач, повідомлений в установленому порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання свого представника не направив, 01.10.2015 року до суду надійшов письмовий відзив, в якому вказано, що відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з п. 12 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» датою і часом державної реєстрації прав та їх обтяжень вважається дата і час реєстрації відповідної заяви. З наведеного вбачається, що ОСОБА_8 право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :12:003:0036 площею 0,8011 га набула в момент подачі заяви на державну реєстрацію права власності. ОСОБА_4 міська рада проти позовних вимог не заперечує та визнає їх у повному обсязі. Просив справу розглядати без участі представника відповідача (а.с.20,87).

Представник третьої особи Реєстраційної служби ОСОБА_4 РУЮ ОСОБА_5 суду пояснила, що 22.08.2013 року ОСОБА_8 звернулася до реєстраційної служби ОСОБА_4 РУЮ з заявою про державну реєстрацію прав права власності на земельну ділянку, додала до заяви усі необхідні документи, у тому числі розпорядження голови районної державної адміністрації №662 від 14.12.2010 року, №108 від 13.03.2012 року, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-013 від 22.03.2013 року.

Згідно з п.5 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого ПКМУ №1141 від 26.10.2011 року, реєстрацію заяв у базі даних про реєстрацію заяв і запитів проводить орган державної реєстрації прав, нотаріус як спеціальний субєкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, шляхом внесення відомостей, зазначених в заяві, до такої бази даних. Заяву про державну реєстрацію прав щодо права власності ОСОБА_8 було зареєстровано в базі даних заяв та запитів 22.08.2013 року.

Згідно з Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого ПКМУ від 22.06.2011 року №703 моментом-прийняття заяви про державну реєстрацію вважається дата та час ї реєстрації у базі даних про реєстрацію заяв та запитів (п.8). За результатами розгляду заяви про державну реєстрацію та документів, необхідних для її проведення, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або рішення про відмову в такій реєстрації ( п.16). Датою та часом державної реєстрації прав та їх обтяжень вважається дата та час реєстрації заяви про державну реєстрацію у базі даних про реєстрацію заяв і запитів (п.19). На час подачі заяви ОСОБА_8 22.08.2013 року реєстрація прав та їх обтяжень проводилася на підставі Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого ПКМУ від 22.06.2011 року №703. В п.23 Порядку державної реєстрації прав та їх обтяжень, затвердженого ПКМУ від 17.10.2013 року №868, діючого зараз, аналогічно датою і часом державної реєстрації речових прав вважається дата і час реєстрації заяви в базі даних про реєстрацію заяв і запитів. Тому ОСОБА_8 набула право власності на земельну ділянку загальною площею 0,8011 га з кадастровим номером: :12:003:0036, розташовану на території ОСОБА_4 міської ради Приморського району Запорізької області 22.08.2013 року; і заперечень проти задоволення позову вона не має, позов підлягає задоволенню.

Вислухавши представників позивача, відповідача, третьої особи Реєстраційної служби ОСОБА_4 РУЮ, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, її матірю вказана ОСОБА_8; згідно із свідоцтвом про шлюб ОСОБА_9 29.04.1977 року уклала шлюб і їй присвоєно прізвище ОСОБА_6, актовий запис №292 (а.с.5,40,41). У свідоцтві про смерть вказано, що ОСОБА_8 померла 09.09.2013 року у віці 90 років, про що 12.09.2013 року складено відповідний акт №150 (а.с.6,36).

Згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12.11.2013 року, серія САЕ №953743, земельна ділянка, розташована в ОСОБА_4 районі Запорізької області, за кадастровим номером :12:003:0036, площею 0,8011 га має форму власності приватну, її власником є ОСОБА_8 (а.с.8,114).

У ОСОБА_3 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності вказано, що 22.08.2013 року за власником ОСОБА_8 зареєстровано право власності на земельну ділянку, розташовану в ОСОБА_4 районі Запорізької області, яка має кадастровий номер :12:003:0036, площу 0,8011 га форму власності приватну (а.с.116).

Вказана реєстрація вчинена на підставі заяви ОСОБА_8 від 22.08.2013 року (а.с.99). До заяви додані документи: копія паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, розпорядження голови районної державної адміністрації №662 від 14.12.2010 року, №108 від 13.03.2012 року, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-013 від 22.03.2013 року, документ, що підтверджує внесення плати за надання інформації та документ про сплату державного мита (а.с.100-108). Державним реєстратором здійснена перевірка наявності обтяжень прав на дану земельну ділянку, вони відсутні (а.с.109-113). В результаті прийнято рішення про її державну реєстрацію прав та обтяжень від 12.11.2013 року (а.с.115). На підставі чого і видане Реєстраційною службою ОСОБА_4 РУЮ ОСОБА_8 свідоцтво про право власності.

У ОСОБА_3 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 08.10.2014 року вказано, що земельна ділянка, розташована в ОСОБА_4 районі Запорізької області, за кадастровим номером :12:003:0036, площею 0,8011 га,за реєстрована та має державну реєстрацію, державна реєстрація вчинена 22.03.2013 року (а.с.10).

У ОСОБА_3 з технічної документації про нормативну оцінку земельної ділянки від 17.06.2015 року, що розташована в ОСОБА_4 районі Запорізької області, власник якої є ОСОБА_8, вказано, що нормативна грошова оцінка даної ділянки площею 0,8011 га складає 3563 грн. (а.с.9).

Відповідно до п.12 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» датою і часом державної реєстрації прав та їх обтяжень вважається дата і час реєстрації відповідної заяви.

Згідно з Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядком надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим ПКМУ від 22.06. 2011 р. №703 моментом прийняття заяви про державну реєстрацію вважається дата та час її реєстрації у базі даних про реєстрацію заяв і запитів (п.8). Датою та часом державної реєстрації прав та їх обтяжень вважається дата та час реєстрації заяви про державну реєстрацію у базі даних про реєстрацію заяв і запитів (19).

На час подачі заяви ОСОБА_8 22.08.2013 року реєстрація прав та їх обтяжень проводилася на підставі вказаного Порядку, затвердженого ПКМУ від 22.06.2011 року №703. У теперішній час діє Порядок державної реєстрації прав та їх обтяжень, затверджений ПКМУ від 17.10.2013 року №868, у в п. 23 якого також передбачено, що датою і часом державної реєстрації речових прав вважається дата і час реєстрації заяви в базі даних про реєстрацію заяв і запитів.

Таким чином, ОСОБА_8 набула право власності на вказану земельну ділянку за кадастровим номером: :12:003:0036 22 серпня 2013 року.

Приватним нотаріусом ОСОБА_4 районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_7 надана копія спадкової справи №28/2014 до майна померлого ОСОБА_8 (а.с.30-80), яка зареєстрована у ОСОБА_3 про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.7). Згідно з заповітом від 27.08.2014 року, посвідченим секретарем виконкому Єлисеївської сільської ради Приморського району, ОСОБА_8 на випадок своєї смерті зробила розпорядження про те, що житловий будинок №58 у м.Приморську по вул.Набережній вона заповідає ОСОБА_10, а інше її майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, також все те, на що вона за законом буде мати право, заповідає ОСОБА_6 (а.с.37). У витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі вказано, що даний заповіт зареєстрований 27.08.2013 року (а.с.6,49). ОСОБА_6 звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_8 (а.с.35). В Інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) відомості були відсутні (а.с.48). ОСОБА_6 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 24.06.2014 року на земельну ділянку площею 6,0538 га, кадастровий номер :12: 003:0002 (а.с.72,73). ОСОБА_10 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 24.06.2014 року на житловий будинок №58 по вул.Наберіжній у м.Приморську (а.с.74,75). ОСОБА_6 звернулася із заявою до приватного нотаріуса про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0.8011 га, яка розташована на території ОСОБА_4 міської ради Приморського району Запорізької області (а.с.76).

У постанові приватного нотаріуса ОСОБА_4 районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_7 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.07.2015 року вказано, що розглянувши документи, подані ОСОБА_6 для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0.8011 га, кадастровий номер :12:003:0036, що розташована на території ОСОБА_4 міської ради Приморського району, після померлої 09.09.2013 року матері ОСОБА_8, спадкова справа № 28 за 2014 рік, враховуючи вимоги ст.ст.47,49,69 ЗУ «Про нотаріат», п.4.15 ст.4 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вважає, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена, оскільки наданий спадкоємцем правовстановлюючий документ свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане 12.11.2013 року Реєстраційною службою ОСОБА_4 РУЮ після смерті спадкодавця, тому не може підтверджувати виникнення права власності у спадкодавця, і для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства. Постановлено відмовити ОСОБА_6 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку (а.с.11,79).

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті .

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Для правильного вирішення спору про спадкування суд зобов'язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд, наявність заповіту та його чинність, наявність спадкової справи, факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Документи, які повинен подати спадкоємець для отримання свідоцтва про право на спадщину, зазначені в розділі 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.03.2004 року за № 283/8882. Згідно з п.216 зазначеної Інструкції видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Якщо спадкоємець не може надати такі документи, то нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину і єдиним способом захисту прав такого спадкоємця є суд.

Відповідно до ст.67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_8 на випадок своєї смерті зробила розпорядження щодо свого майна, склавши заповіт від 27.08.2013 року. У ньому вона заповідала житловий будинок №58 у м.Приморську по вул.Набережній ОСОБА_10, а інше її майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, заповідала ОСОБА_6Т.). ОСОБА_8 померла 09.09.2013 року. ОСОБА_6 звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після її смерті і отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 6,0538 га, кадастровий номер :12: 003:0002. ОСОБА_10 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок №58 по вул.Наберіжній у м.Приморську. На заяву ОСОБА_6 про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку за кадастровим номером № :12:003:0036, площею 0,8011 га приватний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.07.2015 року, оскільки наданий спадкоємцем правовстановлюючий документ виданий 12.11.2013 року, після смерті спадкодавця, тому не може підтверджувати виникнення права власності у спадкодавця.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч.1 і ч.2 ст.126 ЗК України).

Таким чином, нотаріус, керуючись статтею 49 Закону України "Про нотаріат", постановою від 23.07.2015 року відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки надане спадкоємцем свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане 12.11.2013 року, після смерті спадкодавця, і не може підтверджувати виникнення права власності у спадкодавця. Але право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. За спадкодавцем ОСОБА_8 право власності на земельну ділянку зареєстровано 22.08.2013 року, з даного моменту у неї виникло право власності на земельну ділянку,тобто до смерті спадкодавця 09.09.2013 року. За заповітом позивачу переходять права на спадкове майно, але позивач не може отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування, нотаріусом відмовлено у його видачі. При встановлених обставинах у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, крім визнання права відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України.

Оскільки в судовому засіданні встановлено факт наявності спадкових прав позивача на земельну ділянки та неможливість їх оформлення у встановленому законом порядку, а вимоги не суперечать чинному законодавству, не порушують прав третіх осіб та знайшли підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення. Тому позовні вимоги позивача необхідно задовольнити.

Позивач не просить про розподіл судових витрат, право власності на спадкове майно підлягає визнанню за ним, тому судові витрати йому не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 16, 1216, 1217, 1218, 1225 ЦК України, ст. ст. 116, 125 Земельного кодексу України, ст.ст.3,10,15,16,60,79,174,197,209,212,214,215,223,292 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6 в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_9 право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення за кадастровим номером № :12:003:0036, площею 0,8011 га, розташовану в ОСОБА_4 районі Запорізької області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчене Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (на земельну ділянку), серія САЕ № 953743, індексний номер: 12602419 від 12.11.2013 року, виданим та зареєстрованим Реєстраційною службою ОСОБА_4 районного управління юстиції Запорізької області, дата державної реєстрації права власності - 22.08.2013 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Т.В. Стріжакова

13.10.2015