АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про виправлення описки в ухвалі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва від 27 серпня 2015 року у справі за поданням старшого державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві про примусове проникнення до житла,

В С Т А Н О В И Л А :

27 серпня 2015 року колегією суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва проголошено ухвалу, якою апеляційну скаргу ОСОБА_3, який дії в інтересах ОСОБА_2, задоволено, ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 23 червня 2015 року скасовано, а питання передано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

ОСОБА_3, який дії в інтересах ОСОБА_2, звернувся до суду з заявою про виправлення описки в зазначеній ухвалі суду, мотивуючи тим, що при проголошенні в суді резолютивної частини було ухвалено задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу першої інстанції, а при написанні ухвали було вказано: відхилити апеляційну скаргу та залишити без змін ухвалу першої інстанції.

Відповідно до ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що при підготовці справи до розгляду головуючим було виготовлено два проекти ухвали суду щодо розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3.

В нарадчій кімнаті складом суду було прийнято рішення про скасування ухвали Оболонського районного суду м.Києва від 23 червня 2015 року, а питання передано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зазначена ухвала була проголошена судом .

Однак, при оформленні справи , сталася технічна помилка і до справи було приєднано проект рішення, який не був прийнятий судом та не був проголошений.

Зазначена помилка підлягає виправленню і мотивувальна та резолютивна частина ухвали повинна бути викладеною в наступній редакції:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року надано дозвіл державному виконавцю відділу ДВС Оболонського РУЮ м.Києва здійснити примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 для проведення виконавчих дій.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні подання про примусове проникнення до житла.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта підтримав апеляційну скаргу , просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, а питання передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ м.Києва на виконанні є зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 боргу на загальну суму 82 315 грн 07 коп.

На підставі ст.. ст.. 20,52 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходженням його майна.

Державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_2.

Державним виконавцем Оболонського РУЮ м.Києва здійснювалися виходи за місцем спірної квартири боржника 19.11.2012 року, 14.02.2013 року,24.04.2014 року, 5.09.2014 року, 3 та 25 листопада 2014 року.

Рішення судів щодо стягнення з ОСОБА_2 боргу ним не виконується .

Задовольняючи подання державного виконавця щодо надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що рішення судів про стягнення боргу повинні бути виконані.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитися не можна.

Як вбачається із матеріалів справи, подання державного виконавця було розглянуте за відсутності державного виконавця, чим порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду.

Крім того, судом не було перевірено, чи було відомо ОСОБА_2 про рішення судів щодо стягнення з нього коштів. Також із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_2 отримував виклики чи повідомлення державного виконавця щодо виконання рішень судів про стягнення з нього коштів та чи приймалися інші заходи щодо виконання рішень судів окрім примусового проникнення до житла, недоторканість якого гарантується Конституцією України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про надання дозволу державному виконавцю на примусове проникнення до житла боржника є передчасним, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню , а питання передачі до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 219 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Виправити описку, допущену в ухвалі Апеляційного суду м.Києва від 27 серпня 2015 року , резолютивну частину ухвали викласти в наступній редакції:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року скасувати, а питання передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді