АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-3686/2011 р. Категорія: трудові
1 інстанції: Ваб»я А. І.
Доповідач: Швецова Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Швецової Л. А.

суддів - Даниленка В. М., Малінської С. М.

при секретарі - Подпрядової В. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1,- ОСОБА_2 та ОСОБА_1

на рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 січня 2011 року за

за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного аграрного університету ім. В. В. Докучаєва, третя особа ОСОБА_3 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

встановила :

У липні 2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківського національного аграрного університету ім. В. В. Докучаєва (далі Університет) про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і прохав їх задовольнити.

ОСОБА_1 пояснив, що 27.06.03 на підставі наказу № 440-к з ним був укладений строковий трудовий договір, згідно якого він був прийнятий на роботу доцентом кафедри зоології та ентомології з 01.07.03 р по 30.06.10 р. Наказом ректора університету № 585-к від 29.06.10 р. його було звільнено з роботи у зв"язку з закінченням строку трудового договору. Заключити новий строковий договір відповідач з ним відмовився. Крім того, його звільнення було здійснено без попередньої згоди з профспілковим комітетом Університету, чим відповідач порушив ст.ст. 43, 43-1 КЗпП України. Також адміністрація подала наказ про його звільнення коли він знаходився на лікарняному з 30 червня 2010 року по 09 липня 2010 року. На підставі вищенаведеного позивач просив визнати наказ № 585/к від 29 червня 2010 року недійсним, поновити його на роботі на посаді доцента кафедри зоології та ентомології, стягнути з ОСОБА_3 на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу.

В наступному доповнив свої позовні вимоги та просив стягнути на його користь 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням харківського районного суду Харківської області від 17 січня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, в апеляційних скаргах представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, оскільки вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права., судом не було враховано, що з позивачем було укладено безстроковий трудовий договір та судом були порушені вимоги ЦПК щодо виклику та допиту в судовому засіданні ректора університета ОСОБА_3

Судова колегія, вислухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, районний суд виходив з того, що позивачем не було надано належних доказів в обґрунтування його позовних вимог щодо визнання наказу недійсним та стягнення середньомісячного заробітку і поновлення на роботі.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всеобічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справи.

Судом встановлено, що з 27.06.03 на підставі наказу № 440-к з позивачем був укладений строковий трудовий договір, згідно якого він був прийнятий на роботу доцентом кафедри зоології та ентомології з 01.07.03 р по 30.06.10 р. Наказом ректора університету № 585-к від 29.06.10 р. його було звільнено з роботи у зв"язку з закінченням строку трудового договору. На підставі заяви ОСОБА_1 Територіальною державною інспекцією праці у Харківській області була проведена перевірка додержання законодавства про працю у Харківському національному аграрному університеті ім.. Докучаєва. Згідно з актом перевірки від 06 серпня 2010 року порушень вимог ст.. 116 КЗпП при звільненні ОСОБА_1 встановлено не було. Трудову книжку ОСОБА_1 в день звільнення не отримував, на час проведення перевірки за трудовою книжкою не звертався.

Частиною 2 ст. 23 КЗпП України передбачено, що строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Як роз'яснено в абз. З п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", оскільки згідно з ч. 2 ст. 23 КЗпП України трудовий договір на визначений строк укладається лише у разі, коли трудові відносини на невизначений строк не може бути встановлено з урахуванням характеру роботи або умов її виконання, або інтересів працівника (наприклад, його бажання), або в інших випадках, передбачених законодавчими актами, укладення трудового договору на визначений строк при відсутності зазначених умов є підставою для визнання його недійсним у частині визначення строку.

Враховуючи викладене, "характер роботи" в указаному випадку означає, що робота за своїм характером являється такою, яка не виконується постійно (роботи сезонні, а також ті, що виконуються протягом певного строку, тощо). Формулювання "умови виконуваної роботи" означає, що хоча робота може бути визначена як постійна, але в зв'язку з конкретними умовами її виконання трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк.

Відповідно до п. 3.27 Статуту Харківського національного аграрного університету ім. Докучаєва після закінчення строку дії договору ( контракту) науково- педагогічні працівники звільняються з роботи відповідно до трудового законодавства. Крім випадків. Коли трудові відносини фактично тривають і жодна сторона не ініціювала питання щодо їх припинення.

Працівник, що уклав строковий трудовий договір, по закінченні обумовленого строку підлягає звільненню. Звільнення проводиться без його заяви, за наказом власника. Крім того, законодавством не встановлюється обов"язок власника попереджувати працівника про майбутнє звільнення у зв"язку з закінченням строку трудового договору. Підставою для звільнення є п. 2 ст. 36 КЗпП.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в судове засідання ні районного суду, ні суду апеляційної інстанції не були надані докази в обґрунтування того, що укладений з ним трудовий договір був безстроковим.

Крім того, доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом судового розгляду, і їм дана належна оцінка у відповідності до ст. 212 ЦПК України.

Таким чином судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.І ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1- ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді