НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02 жовтня 2015 рокуСправа № 322/936/15

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Блажко О.П.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: ОСОБА_2

про: визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації.

19.08.2015 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений позов, в якому позивач просить суд:

- визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням буд. № 81 по вул. Войкова в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області;

- зняти з реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_2 у Новомиколаївському РС УДМС України в Запорізькій області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Позивач проживає у власному будинку за адресою: вул. Войкова, 81, смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області. Відповідач є онукою позивача.

З березня 2013 року відповідач не проживає у будинку позивача, стосунки з відповідачем позивач не підтримує. Будь-якої домовленості про збереження за відповідачем житлової площі за період його не проживання не існує.

На підставі викладеного та посилаючись на норми ст.ст. 72 Житлового кодексу Української РСР, ст. 405 ЦК України, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», позивач просив задовольнити його вимоги та підтримав їх у судовому засіданні.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибув.

Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України та з огляду на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

У судовому засіданні 02.10.2015 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та зясувавши обставини цивільної справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

встановив:

ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Войкова, 81, смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05.10.1996, зареєстрованим в Новомиколаївському БТІ 15.10.1996 за № 4/4.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 28.04.2005, що підтверджується записами у домовій книзі, а також листом Новомиколаївського районного сектору управління державної міграційної служби України в Запорізькій області від 21.08.2015 № 2333/1655.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що ОСОБА_2 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2013 року, а місце її фактичного перебування невідоме.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 Житлового кодексу Української РСР до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме дружина власника, їх діти і батьки. При цьому, членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За правилами ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вищенаведеними доказами підтверджено, що відповідач не проживає у спірному жилому приміщенні більше року. Разом з цим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази поважності причин відсутності відповідача за зареєстрованою адресою його проживання.

Таким чином, відповідач, відповідно до ст. 405 ЦК України, втратив право на користування житлом.

З огляду на викладене, суд визнає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в частині вимог про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Вимоги про зняття відповідача з реєстрації не підлягають задоволенню, оскільки дане питання не відноситься до компетенції суду, а рішення суду про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-VI, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

До позовної заяви додано квитанцію № 137 від 19.08.2015, якою підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 243,60 грн., отже відповідна сума судових витрат підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 215, 218, 223 226, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

2. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, яка втратила право користування житлом житловим будинком № 81 по вул. Войкова в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.С. Гасанбеков