Справа № 736/438/15-ц Провадження № 22-ц/795/1315/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції - Синько О.О. Доповідач - Євстафіїв О. К.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЄвстафіїва О.К.,
суддів:Бобрової І.О., Страшного М.М.,
при секретарі:Нечасному О.Л.,
за участю:представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_6, відповідача ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Корюківського районного суду від 18 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, третя особа - Корюківський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати дане рішення й постановити рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5

У квітні 2015 р. останній пред'явив позов до ОСОБА_7, в якому просив визнати його таким, що втратив право користування буд. АДРЕСА_1, і примусово зняти ОСОБА_7 з реєстраційного обліку в цьому будинку. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач у спірному будинку, який належить позивачеві, не проживає з дня реєстрації у ньому свого місця проживання по цей час.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково: ОСОБА_7 визнано таким, що втратив право користування буд. АДРЕСА_1, у задоволенні решти позову відмовлено; з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 стягнуто 243 грн. 60 коп. на відшкодування судових витрат та до бюджету - 243 грн. 60 коп. судового збору.

Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- в порядку кримінального судочинства у попереднього власника спірного будинку ОСОБА_8 - спадкодавця позивача ОСОБА_5 за життя було конфісковано 1/2 частину цього будинку. За погодженням з ОСОБА_8 його сестрою ОСОБА_9 - матір'ю відповідача ОСОБА_7 11.07.1995 р. було сплачено вартість конфіскованої у ОСОБА_8 частини будинку у сумі 5000000 крб. 00 коп., тобто нею було викуплено 1/2 частину спірного будинку у держави. Отже право власності на цю частину будинку перейшло до ОСОБА_9 і саме вона у ньому зареєструвала відповідача,

- у справі, по якій постановлено рішення суду про визнання за ОСОБА_5 права власності на спірний будинок, наразі відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_9 - вона відстоює належне їй право власності на 1/2 частину цього будинку,

- рішення суду по даній справі і оскаржуване ОСОБА_9 у касаційному порядку рішення суду про визнання за ОСОБА_5 права власності на спірний будинок постановлене одним і тим же суддею. Тож суддя мала знати про наявність обставин, що свідчать про те, що 1/2 частина спірного будинку належить матері відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_9,

- по справі не з'ясовано причини відсутності ОСОБА_7 у буд. АДРЕСА_1.

У судовому засіданні останній підтримав апеляційну скаргу, а представник ОСОБА_5 просила її відхилити за безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Постановляючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що відповідач не проживає у спірному будинку з дати реєстрації у ньому свого місця проживання по цей час, що останній не є членом сім'ї власника даного будинку та що вимоги про примусове зняття відповідача з реєстраційного обліку в будинку є передчасними. З такими висновками погоджується апеляційний суд. Так, по справі встановлено наступне.

ОСОБА_7 зареєстрований у буд. АДРЕСА_1 з 29.08.1995 р. по цей час, що підтверджується витягом з його паспорта (а.с. 34).

Рішенням Корюківського районного суду від 06.11.2014 р. по справі за позовом ОСОБА_5 до Корюківської міської ради, третя особа - Корюківська райдержадміністрація, про визнання права власності на нерухоме майно, яке набрало законної сили, за позивачем визнано право власності на будинок з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, у порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_8 (копія цього рішення на а.с. 9-10).

25.11.2014 р. на підставі вказаного рішення право власності на спірний будинок з надвірними спорудами в цілому зареєстровано за ОСОБА_5, що підтверджено копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 29973866 від 25.11.2014 р. (а.с. 8).

Ухвалою судді апеляційного суду Чернігівської області від 02.02.2015 р., яка залишена без змін ухвалою суду касаційної інстанції від 28.05.2015 р., ОСОБА_9 відмовлено у відкритті провадження за її апеляційною скаргою на згадане вище рішення Корюківського районного суду від 06.11.2014 р. У мотивувальній частині ухвали від 02.02.2015 р. зазначено, що наявність у ОСОБА_9 квитанції про сплату нею 5000000 крб. за конфісковане майно не свідчить про виникнення в неї права власності на 1/2 частину спірного будинку (копії даних ухвал на а.с. 45-48, 119-121).

З показань допитаних судом І інстанції свідків ОСОБА_13, ОСОБА_11 і ОСОБА_12 випливає, що відповідач з 2006 р. по цей час у спірному будинку не проживає.

Доказів поважності причин непроживання останнього у будинку, про який йдеться, суду не надано.

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

По справі встановлено, що ОСОБА_7 понад 1 рік не проживає у буд. АДРЕСА_1. Доказів поважності причин непроживання ОСОБА_7 у ньому суду не надано. Тож в силу ч. 1 ст. 163 ЖК УРСР він втратив право користування цим будинком.

Висновок суду І інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про примусове зняття ОСОБА_7 з реєстраційного обліку в спірному будинку за їх передчасністю є вірним та належно вмотивованим.

Доводи апеляційної скарги судом відкидаються, виходячи з такого:

- твердження відповідача про те, що право власності на 1/2 частину буд. АДРЕСА_1 перейшло до ОСОБА_9 внаслідок сплати нею 11.07.1995 р. у дохід держави вартості конфіскованої у батька позивача цієї частини будинку, суперечить висновкам, викладеним в ухвалах судді апеляційного суду Чернігівської області від 02.02.2015 р. і Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.05.2015 р. по справі за позовом ОСОБА_5 до Корюківської міської ради, третя особа - Корюківська райдержадміністрація, про визнання права власності на нерухоме майно,

- в силу ст.ст. 11 ч. 1, 60 ЦПК України поважність причини відсутності ОСОБА_7 у буд. АДРЕСА_1 з 2006 р. по даний час мав довести ОСОБА_7 Проте останнім таке не доведено.

Отож оскаржуване рішення є законним і підстав для його скасування нема.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити, а рішення Корюківського районного суду від 18 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: