РІШЕННЯ

іменем України

28 вересня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Собіна І.М., Оніпко О.В.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

за участі: представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на рішення Рівненського міського суду від 24 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського міського суду від 24 липня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"» (далі - ПАТ КБ "Приватбанк" або банк) задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 27 250, 76 гривень заборгованості за кредитним договором та 272, 50 гривень судового збору.

В решті вимог відмовлено.

У поданій на рішення апеляційній скарзі ПАТ КБ "Приватбанк" покликався на його незаконність в частині зменшення стягнення заборгованості з неустойки (пені) через недоведеність обставин, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

На її обґрунтування зазначав про необґрунтованість застосування до виниклих правовідносин положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, оскільки для її застосування необхідна одночасна наявність двох умов: значне перевищення розміром неустойки розміру збитків, а також наявність інших обставин, які мають істотне значення. Жодних обставин, що мають істотне значення для зменшення розміру неустойки, судом не наведено, доказів скрутного матеріального стану відповідача в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України чи його бажання достроково здійснити погашення заборгованості матеріали справи не містять. Наявність батьків похилого віку не є підставою для зменшення розміру неустойки. Також в даному випадку розмір пені складає 4 332,78 гривень, що є меншим ніж розмір заборгованості за тілом кредиту - 20 000 гривень.

Вважав, що судом не додержано норми процесуального права, а саме п.1 ч.1 ст. 214 ЦПК України.

Посилаючись на вимоги п.1 ст. 624, ст. 526 ЦК України, ст. 129 Конституції України просив рішення суду першої інстанції змінити, задовольнивши позов про стягнення з відповідача пені в повному розмірі, а в іншій частині - залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи позивача, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Частково задовольняючи позов та зменшуючи суму пені за несвоєчасність виконання зобов'язання із 4 332,78 гривень до 500 гривень, суд першої інстанції урахував наявність утримання відповідачем матері, яка є похилого віку, розмір заборгованості, яка виникла за договором кредиту, та суму пені.

Проте з такими висновками погодитися не можна.

З матеріалів справи вбачається, що 11 квітня 2013 року між банком та підприємцем ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за яким позичальник одержала від ПАТ КБ "Приватбанк" 20 000 гривень кредитного ліміту. Договір укладено у формі приєднання до "Умов та правил надання банківських послуг", про що відповідач підписав відповідну заяву (а.с. 26-26, зв.).

На час звернення банку з позовом до суду відповідач припинила підприємницьку діяльність, в зв'язку з чим запис про це виключено з Реєстру суб'єктів підприємницької діяльності. Тобто даний спір є цивільно-правовим і повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Станом на 27 травня 2015 року ОСОБА_1 своїх зобов'язань перед кредитором не виконала взагалі, внаслідок чого утворилася заборгованість у 31 083, 54 гривень, яка складається з: 20 000 гривень - заборгованість за кредитом; 5 490, 76 гривень - заборгованість за процентами за користування кредитом; 4 332, 78 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання; 1 260 гривень - заборгованість за комісією за користування кредитом.

Відповідно до ст.ст. 1054, 1050, 526, 527, 530 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частина 1 ст. 3 ЦПК України передбачає право кожної особи звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Оскільки право ПАТ КБ "Приватбанк" порушене відповідачем через невиконання кредитних зобов'язань, тому підлягає судовому захисту шляхом задоволення позову і стягнення 4 332, 78 гривень заборгованості за пенею (неустойкою).

Приходячи до висновку про задоволення апеляційної скарги, колегією суддів спростовуються висновки місцевого суду про зменшення розміру неустойки.

Так, згідно ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З роз'яснень абз. другого п.27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року №5 вбачається, що істотними обставинами в розумінні ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (відсутність негативних наслідків для позивача через прострочене виконання зобов'язань).

З урахуванням того, що ОСОБА_1 не надала будь-яких доказів про наявність обставин, які мають істотне значення, а судом першої інстанції їх здобуто не було, тому апеляційний суд знаходить твердження про їх існування необґрунтованими.

Самі по собі посилання відповідача на скрутне матеріальне становище і утримання матері похилого віку за тих обставин, що позичальником не сплачено жодного платежу на виконання кредитних зобов'язань, не заслуговують на увагу і не є підставою для застосування правил ч. 3 ст.551 ЦК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України неправильне застосування норм матеріального права є мотивом для часткового скасування рішення суду та ухвалення в цій частині нового - про задоволення вимоги.

В іншій частині рішення - про стягнення 26 750, 76 гривень заборгованості (27 250, 76 гривень - 500 гривень) і судового збору повинно залишитися чинним.

На підставі ст.ст. 15, 551, 1054, 1050, 526, 527, 530 ЦК України, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду від 24 липня 2015 року скасувати в частині зменшення розміру пені з 4 332 гривень 78 копійок до 500 гривень.

Стягнути із ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" 4 332 (чотири тисячі триста тридцять дві) гривні 78 копійок заборгованості за пенею за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором та 121 (сто двадцять одна) гривень 80 копійок судового збору.

В решті рішення суду першої інстанції (про стягнення 26 750, 76 гривень сукупної заборгованості за кредитом і 272, 50 гривень судового збору) залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: