Справа № 450/2500/15-ц Провадження № 2/450/1784/15
У Х В А Л А

СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ

"09" жовтня 2015 р.Пустомитівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді-ОСОБА_1.
при секретарі-ОСОБА_2

розглянувши заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики.

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики від 04.03.2014 року в розмірі 954 703,80 грн. (девятсот пятдесять чотири тисячі сімсот три гривні 80 коп.).

Разом з позовною завою 06.10.2015 року позивач деменко О.В. звернувся до суду з заявою в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить відповідачу ОСОБА_4 а саме: житловий будинок під № 4 по вул. Озерна, с. Волиця, Пустомитівського району Львівської області та заборонити ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження будинку.

В обґрунтування своїх вимог позивач спирається на те, що невжиття відповідних заходів може утруднити або взагалі не уможливити виконання рішення суду, оскільки відповідачка ухиляється від виконання взятих на себе забовязань та має намір здійснити відчуження належного йому майна з метою уникнення виконання забовязання за договором позики. Про існування іншого майна відповідача йому не відомо.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони у судове засідання не викликалися.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Пленум ВСУ України у п. 4 Постанови "Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року з метою правильного застосування норм закону розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом ст. 152 ЦПК України заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки спір в судовому порядку не вирішено по суті, позивачем обґрунтовано наведено припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у справі та, як вбачається з матеріалів справи, призвести до порушення його прав та законних інтересів, враховуючи те, що вид забезпечення позову запропонований позивачем у заяві про забезпечення позову не є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами, оскільки позивачем не доведено суду належність вище переліченого майна відповідачу ОСОБА_4, що при накладенні обтяження на таке може спричинити порушення охоронюваних законом прав та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що вказане клопотання слід задоволити частково та вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_4, в межах суми позову, яка становить 954 703,80 грн. (девятсот пятдесять чотири тисячі сімсот три гривні 80 коп.).

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153, ч. 2 ст. 197, ст.ст. 209, 210 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволити частково.

З метою забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики від 04.03.2014 року, вжити заходи забезпечення позову до набрання рішенням суду по справі законної сили, шляхом накладення арешту в межах суми позову, яка становить 954 703,80 грн. (девятсот пятдесять чотири тисячі сімсот три гривні 80 коп.). на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_4.

Для забезпечення відповідності виконавчого документа надати наступні анкетні дані стягувача та боржника :

- Стягувач : ОСОБА_3, ідн. НОМЕР_1, місце проживання (реєстрації) : 79068, м. Львів, вул. Мазепи,3а/65;

- Боржник : ОСОБА_4, ідн. НОМЕР_2, місце проживання (реєстрації) : 81144 с. Волиця, вул. Озерна, 4 Пустомитівський район Львівська область.

Копію ухвали суду направити ВДВС Пустомитівського РУЮ для виконання. Ухвала набирає законної сили в день її проголошення 09.10.2015 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк предявлення ухвали до виконання один рік з дати її постановлення.

Копію ухвали суду після її виконання направити сторонам у справі.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

СуддяОСОБА_1