Дата документу 29.12.2015
ЄУ № 420/1951/15-ц
Провадження №2/420/1574/15
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
29 грудня 2015 року Новопсковський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Потапенко Р.Р.
за участю секретаря Войтенко О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на заявлених вимогах наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до наступного.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
У чинність ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
В силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст. 58-59 ЦПК України.
Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
У чинність ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, як на підставу своїх вимог посилається на невиконання відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору №LGLWAN01950047 від 10.09.2007 року. Проте, як вбачається з копії кредитного договору №LGLWAN01950047 від 10.07.2009 року, доданого позивачем до позовної заяви в обґрунтування позовних вимог, кредитний договір укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2.
Таким чином, вирішуючи позовні вимоги позивача до відповідача, зважаючи на те, що позивачем, в порушення ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 58-59 ЦПК України, на підтвердження тих обставин, на які він посилався в обґрунтування своїх вимог, а саме: підтвердження укладення кредитного договору між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 відповідачем у справі, враховуючи, що відповідач не зміг ані підтвердити, ані спростувати факт укладення кредитного договору між ним та ПАТ КБ «Приватбанк», суд приходить до висновку щодо недоведеності позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, у зв'язку з чим вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Крім того, відповідно до вимог ст. 131 ЦПК України, сторони до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті, зобов'язані повідомити суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.
Оскільки суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, позивачу понесений ним судовий збір та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача не відшкодовуються.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 223-233 ЦПК України, суд
В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити повністю.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: