233 № 233/1799/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Білик О. В.

при секретарі Кліменко І.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

14 квітня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 110 гривень 00 копійок, в я кому зазначила, що 04 квітня 2015 року на Центральному ринку відповідач ОСОБА_2 медичним пінцетом зламав її карту памяті на 4 GB micro CD, наступного дня позивач звернулася до відповідача з вимогою відшкодувати їй завдану матеріальну шкоду, однак відповідачем їй було відмовлено, у звязку з чим позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь суму матеріальної шкоди у розмірі 110 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, пояснила, що переставляючи картку памяті з одного мобільного телефону в інший неправильно її вставила, що в подальшому унеможливило вилучення зазначеної картки з телефонного пристрою, у звязку з чим вона звернулась до ОСОБА_3 з проханням віднести вказаний мобільний телефон до ремонту. Проте, коли ОСОБА_3 повернув їй мобільний телефон картка памяті була пошкоджена. Крім того, позивач пояснила у судовому засіданні, що особисто до відповідача не зверталась, доказів, що підтверджують належність саме їй пошкодженої картки памяті не має, розмір завданої матеріальної шкоди підтвердити не може.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначив, що займається підприємницькою діяльністю, одним із видів якої є ремонт мобільних телефонів, 04 квітня 2015 року до нього звернувся ОСОБА_3 з питанням вилучення з мобільного телефону картки памяті, яка була встановлена з порушенням інструкції з експлуатації мобільного телефону, на що відповідач повідомив останньому про неможливість подальшого використання вказаної карти памяті у звязку з її пошкодженням та при спробі вилучення карти памяті з розєму мобільного телефону, повернув ОСОБА_3 телефон, на вимогу останнього щодо відшкодування матеріальної шкоди за пошкоджену карту памяті відмовив, у звязку з тим що вважає, що не підлягає відшкодуванню вартість майна, яке вже було пошкоджено до моменту звернення до нього.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 04 квітня 2015 року він звернувся до ОСОБА_2 з метою вилучення з мобільного телефону неправильно вставленої картки памяті, на що останній при спробі вилучення картки памяті пінцетом пошкодив її, в результаті чого картка памяті перестала працювати. 05 квітня 2015 року свідок разом із позивачем звернулись до відповідача із проханням повернути грошові кошти за зламану картку, проте останній відмовився сплатити їм нанесену матеріальну шкоду.

Свідок ОСОБА_4 судовому засіданні пояснила, що 04 та 05 квітня 2015 року була присутня при зверненні ОСОБА_3 до відповідача з питань вилучення картки памяті з мобільного телефону та в подальшому відшкодування матеріальної шкоди за пошкоджену картку памяті, також зазначила, що позивач по справі ОСОБА_1 особисто не зверталась до відповідача з питання ремонту мобільного телефону та вимогою відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, свідків, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 народилася 27 січня 1986 року у с. Катеринівка Костянтинівського району Донецької області (а.с.2-4) та відповідно до посвідчення серії ААБ № 268773 є інвалідом дитинства 2 групи(а.с.5).

04 квітня 2015 року мав місце факт звернення ОСОБА_3 до відповідача з питанням вилучення карти памяті micro CD на 4 GB з мобільного телефону марки NOKIA Х1-01. Відповідачем в присутності ОСОБА_3 здійснено певні дії з вилучення вказаної карти памяті з мобільного телефону, але у звязку з тим що, позивачем напередодні було встановлено карту памяті в мобільний пристрій з порушенням вимог інструкції з експлуатації мобільного телефону, вилучення її не відбулось, вказаний мобільний телефон повернуто відповідачем ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналіз положень статті 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв'язок між ними та вина заподіювача шкоди.

Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності). Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом.

За правилами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Судом не встановлений причинний зв'язок між діями відповідача ОСОБА_2 і завданою шкодою за конкретних обставин, а також не встановлено вини відповідача за завдану матеріальну шкоду.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що позивачем ОСОБА_1 не надано суду доказів, які б підтверджували наявність матеріального права на пошкоджене майно, доказів які б підтверджували факт заподіяння шкоди відповідачем, не доведено завдання саме позивачу матеріальної шкоди, а також розмір завданої матеріальної шкоди, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 22, 1166, 1192 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 24 червня 2015 року.

Суддя