Справа № 333/5520/15-ц
Провадження № 2/333/2449/15
РІШЕННЯ

Іменем України

23 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрієвої М.М.,

при секретарі Пасюті К.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду

м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5, ОСОБА_5, третя особа: МКП «Основаніє», про визнання особи такою, що втратила право користування,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5, ОСОБА_5, третя особа: МКП «Основаніє», про визнання особи такою, що втратила право користування.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила наступне.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1. На час покупки у квартири не було зареєстрованих осіб. У листопаді 2013 року, під час судового розгляду, позивачу стало відомо, що в ній зареєстровані, однак не проживають сторонні особи. 24.12.2013 року позивачу стало відомо, що шляхом повороту судового рішення у її квартирі зареєстровано ОСОБА_4 Будь - яких усних чи письмових домовленостей між нею та відповідачами стосовно проживання останніх у квартирі не було. На теперішній час згідно рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2014 року відповідачі вимагають у позивача, користуючись своїм правом, витребувати квартиру з чужого незаконного володіння. Такі дії відповідачів порушують її права, як власника квартири, тому, посилаючись на приписи ст.ст. 319, 321, 391, 405, 406 ЦК України, ст. 156 ЖК України, просить суд визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали з підстав, викладених у ньому, наполягали на його задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання, будучі належним чином повідомленими про дату, час та місце слухання справи, не з'явилися, жодних заяв та клопотань на адресу суду не надходило.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позову заперечувала з тих підстав, що на цей час відповідачі не зареєстровані та не проживають у спірній квартирі, а тому у них відсутнє право користування, тобто на цей час взагалі відсутній предмет спору.

Представник третьої особи МКП «Основаніє» у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися своєчасно та належним чином, надали заяву про слухання справи за їх відсутністю.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, приходить до наступного висновку.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

На підставі договору купівлі - продажу квартири від 19.04.2013 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та технічним паспортом.

З 16.10.2014 року ОСОБА_1 зареєстрована за вказаною адресою, що підтверджується довідкою МКП «Основаніє».

ОСОБА_4 була зареєстрована за вказаної адресою, однак у 2014 році була знята з реєстрації за рішенням суду. На цей час реєстрація відсутня.

ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Представником відповідача зазначено, що ані ОСОБА_4 ані ОСОБА_5 за вказаною адресою не проживають більше ніж три роки, тому в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, вказаний факт доказуванню не підлягає.

Таким чином, відповідачі на цей час не зареєстровані та не проживають за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З визначених норм слідує, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Однак, всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 ЦПК України, суду не надано жодних належних та допустимих доказів того, що відповідачі будь - яким чином перешкоджають позивачу розпоряджатися та користуватися спірною квартирою. А відтак, суд дійшов висновку, що на цей час відсутні підстави для виникнення цивільно - правового спору.

З таких обставин, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити.

У зв'язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду не підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 208, 209, 210, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5, ОСОБА_5, третя особа: МКП «Основаніє», про визнання особи такою, що втратила право користування - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва