22-ц/775/264/2015(м)
Категорія 27 Головуючий у 1 інстанції Копилова Л.В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Кочегарової Л.М.,

суддів: Супрун М.Ю., Попової С.А.,

при секретарі Брежнєві Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 12 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 07 березня 2006 року у розмірі 9 273,44 грн. У звязку зі смертю боржника вимоги були предявлені до її правонаступника ОСОБА_2

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 грудня 2014 року у позові ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідачка ОСОБА_2 прийняла спадщину у вигляді домоволодіння по вул. Народовольча,17 в м.Маріуполі, а тому, повинна відповідати перед банком за невиконання кредитного договору в розмірі вартості спадкового майна.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_4, заперечення проти апеляційної скарги представника ОСОБА_2 ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з відмовою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у позові за інших обставин.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають з встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Вказане судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що 07 березня 2006 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № MRТ9R801090061, за яким боржник отримала кредит у розмірі 1 914

грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом - 11,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06 березня 2007 року.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, загальна сума заборгованості, станом на 14 травня 2012 року, становила 9 273,44 грн. та складається з наступного: 1 726,89 грн. - заборгованість за кредитом; 4 160,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3385,92 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором.

Відповідно до копії актового запису про смерть № 1202 від 25 серпня 2009 року ОСОБА_3 померла 23 серпня 2009 року.

Померлій ОСОБА_3 за життя належала ? частка жилого будинку по вул. Народовольчій,17 в м. Маріуполі.

Згідно листа завідуючої Четвертої Маріупольської нотаріальної контори від 19 жовтня 2012 року за № 2456/02-14 після померлої ОСОБА_3 зареєстрована заява про прийняття спадщини від ОСОБА_2 дочки боржника. 4 лютого 2010 року в нотаріальній конторі зареєстрована заява про відмову від спадщини ОСОБА_6

Відмовляючи у позові ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», суд першої інстанції виходив з того, що вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відповідачка ОСОБА_2 не отримала свідоцтва про право на спадщину після смерті матері на вказане домоволодіння та позивачем не доведена вартість спадкового майна.

З наведеними судом підставами для відмови у позові погодитися не можна.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, згідно умов договору й вимог чинного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частина перша ст.608 ЦК України визначає, що зобовязання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязаним з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. ст. 1216, 1218 ЦК України).

Згідно ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Зі справи вбачається, що кредит в сумі 1 914 грн. надався ОСОБА_3 7 березня 2006 року строком до 6 березня 2007 року. Боржник повинна була щомісячно, в період з 24 по 28 число, надавати банку кошти (щомісячний платіж) в сумі 197,41 грн.(а.с.3).

З представленого розрахунку заборгованості видно, що, починаючи з 24 березня 2006 року, у ОСОБА_3 виникла заборгованість по процентам в розмірі 10,30 грн., а з 3 травня 2006 року прострочена заборгованість по тілу в розмірі 124,43 грн. Станом на 1 березня 2007 року, заборгованість ОСОБА_3 перед банком складалася із простроченої заборгованості 1 564,52 грн., заборгованість по процентам 674,39 грн. та пеня 119,85 грн.

Отже, у звязку із закінчення дії договору 6 березня 2007 року, у банку виникло право вимоги до боржника з 7 березня 2007 року.

Разом з тим, з позовом до суду ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося тільки 26 червня 2012 року.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 вказувала, що після смерті матері, їй подзвонили з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і вона повідомила банк про смерть ОСОБА_3, а потім надала копію свідоцтва про смерть матері і до березня 2014 року будь-які вимоги до неї ніким не предявлялися (а.с.61-64).

Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в суді апеляційної інстанції посилалася на те, що кредитору не було відомо про смерть ОСОБА_3 до вересня 2014 року (а.с.28), однак ці доводи є непереконливими, оскільки з представленого розрахунку заборгованості вбачається, що фактична заборгованість визначена позивачем саме на день смерті боржника 23 серпня 2009 року, і подальші нарахування заборгованості банком не проводилися.

Тому, враховуючи наведені обставини, дату виникнення у банку права на вимогу, колегія дійшла висновку, що кредитор боржника - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», який не пред'явив вимоги до спадкоємця ОСОБА_3 ОСОБА_2, що прийняла спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою статті 1281 ЦК України, позбавляється права вимоги.

Залучені до позову Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка) («Стандарт»), які в п.5.5 передбачають пятирічний строк позовної давності, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки зі змісту кредитного договору від 7 березня 2006 року не вбачається, що він укладався на умовах притаманних договору («Розстрочка) («Стандарт») і, крім того, і цей строк закінчився на час звернення позивача до суду (а.с.5-8).

Відтак, колегія суддів не може погодитися з рішенням суду про відмову у позові у звязку із недоведеністю позивачем вартості спадкового майна, в межах якої могли бути задоволені позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до спадкоємця боржника, оскільки ця обставина мала б значення для вирішення спору при дотриманні позивачем строків предявлення вимог, передбачених ст.1281 ЦК України.

Той факт, що відповідачка не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері також, на думку колегії, не звільняло б її від відповідальності, оскільки закон повязує виникнення обовязку по погашенню заборгованості за кредитом в порядку правонаступництва осіб, які прийняли спадщину, а подача ОСОБА_2 заяви до нотаріальної контори саме свідчить про прийняття нею спадщини.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального права, підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про відмову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у позові у звязку з тим, що кредитор спадкоємця пропустив строки пред'явлення своїх вимог до спадкоємця боржника - ОСОБА_2

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, ст. 309 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 грудня 2014 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.М. Кочегарова

Судді: М.Ю.Супрун

ОСОБА_7