Справа №2-880/09 03.02.2015
Справа 22ц 337/10 Суддя першої інстанції: Лисенко М.Є.
Категорія 24 Суддя доповідач апеляційного суду: Кутова Т.З.
У Х В А Л А

Іменем України

3 лютого 2010 року судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І .,

суддів: Шолох З.Л.,

ОСОБА_1,

при секретарі Фірсовій Т.В.,

за участю: відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві апеляційну скаргу

Приватного підприємства (далі ПП) «Снігурівське підприємство по обслуговуванню сільського населення»

на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 2 грудня 2009 року по справі за позовом

ПП «Снігурівське підприємство по обслуговуванню сільського населення»

до

ОСОБА_2

про

стягнення заборгованості за водопостачання та покладення обовязку на боржника

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2009 року ПП «Снігурівське підприємство по обслуговуванню сільського населення» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення з останнього 402 грн. 03 коп. заборгованості за водопостачання.

В позові зазначено, що водопостачання для населення у с. Василівка здійснює ПП «Снігурівське підприємство по обслуговуванню сільського населення», в звязку з чим 1 квітня 2008 року з відповідачем укладено відповідний договір. Між тим, не зважаючи на поставлену холодну воду в оселю відповідача, останній не розраховується за надані послуги. Тому станом на 1 вересня 2009 року виникла заборгованість в сумі 195 грн. 61 коп. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути вказану заборгованість з урахуванням пені, розподілити судові витрати.

В судовому засіданні позивач збільшив позовні вимоги та просив зобовязати відповідача перенести лічильник та встановити його на вводі до садиби, посилаючись на вимоги «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України».

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 2 грудня 2009 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить вказане рішення суду скасувати, а по справі ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що суд не вірно оцінив докази по справі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, що ОСОБА_2 є споживачем житлово-комунальної послуги з водопостачання, яку надає ПП «Снігурівське підприємство по обслуговуванню сільського населення».

Засіб обліку по контролю за водопостачанням споживач встановив за погодженням з виробником житлово-комунальної послуги у ванній кімнаті належного йому житлового будинку.

Враховуючи правомірне встановлення споживачем засобу обліку та розрахунків за надану житлово-комунальну послугу на підставі показів лічильника, суд обґрунтовано ухвалив рішення про відмову в задоволенні позову.

Доводи апелянта стосовно порушення споживачем п. 3.3 договору від 1 квітня 2008 року та п. 4.8 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України є безпідставними, так як факт опломбування засобу обліку свідчить про погодження місця його встановлення з водопостачаючою організацією. Крім того, згідно акту обстеження системи водопостачання від 18 листопада 2009 року засіб обліку розташований в зручному та легкодоступному для огляду приміщенні, без облікового споживання не встановлено.

Посилання апелянта на Правила користування системами централізованого водопостачання та водовідведення в населених пунктах України теж не заслуговують на увагу, тому що вони поширюються на правовідносини, які виникли після 7 жовтня 2008 року, а відповідно до ст. 58 Конституції України, нормативні акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Більше того, п 5.2 згаданих Правил передбачає можливість розташування засобу обліку безпосередньо за зовнішньою будівлею споживача в місці входу водопровідного вводу.

Рішенню органу місцевого самоврядування щодо переносу лічильника, суд дав вірну оцінку, відповідно до положень ст. 212 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що воно відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України , судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПП «Снігурівське підприємство по обслуговуванню сільського населення» - відхилити.

Рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 2 грудня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді