Справа № 347/2139/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2015 м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бельмеги М.В.

секретаря Борисової О.М.

за участю: позивача-відповідача ОСОБА_1

представника позивача-відповідача ОСОБА_2

відповідача-позивача ОСОБА_3

третя особа ОСОБА_4

представника відповідача-позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання права на обовязкову частку у спадщині та визнання частково недійсним свідоцтв про право на спадщину за заповітом;

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_4 про усунення перешкод у володінні та користуванні власністю, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває справа за вказаними позовами.

Позивач-відповідач, ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві. Просить позов задоволити.

Із змісту позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що 24 травня 2013 року у м. Косів Івано-Франківської області померла ОСОБА_8. Про це свідчить актовий запис за № 50, складений 28 травня 2013 року у відділі ДРАЦС Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області.

Він є чоловіком померлої. ОСОБА_8 до дня смерті вона проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1. Дана квартира належала їй на праві власності. Він проживав до дня смерті дружини і до даного часу проживає в даній квартирі.

У серпні 2014 року він звернувся до приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 про видачу йому свідоцтва про право власності на спадщину за законом.

Тоді йому стало відомо, що померла дружина за життя склала заповіт, за яким все своє майно, що буде належати їй на день смерті заповіла ОСОБА_3 відповідачці-позивачці по справі.

Постановою приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 від 21 серпня 2014 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з мотиву, що спадщина видана спадкоємцю за заповітом ОСОБА_3

Також йому надано інформацію, що на спадкове майно ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме:

- на квартиру № 3 3/10 частин житлового будинку, що знаходиться в м. Косів по вул. Франка,50,

- на земельну ділянку площею 660 кв. м. в м. Косів по вул. Франка,50,

- на земельну ділянку площею 110 кв. м. в м. Косів по вул. Франка,50.

При зверненні до нотаріальної контори з приводу інформації, що міститься у постанові про відмову йому було рекомендовано звернутися до суду, оскільки відповідачка не погоджується на виділення його обовязкової частки у спадщині і вважає, що він не має права на таке спадкування.

Він не згідний з позбавленням його права на спадкування, оскільки на момент відкриття спадщини 24 травня 2013 року, був непрацездатною особою пенсіонером.

Ця обставина дає йому право на обовязкову частку у спадщині, що відкрилася після смерті його дружини, а це відповідно до ст. 1241 ЦК України складає ? частину квартири № 3 - 3/20 частин житлового будинку № 50 по вул. Франка у м. Косів ? частину 330 кв.м. земельної ділянки по вул. Франка у м. Косів; ? частину - 55 кв.м. земельної ділянки по вул. Франка у м. Косів.

Просить визнати його право на обовязкову частку у спадщині, а саме ? частину квартири № 3 - 3/20 частин житлового будинку № 50 по вул. Франка у м. Косів ? частину 330 кв.м. земельної ділянки по вул. Франка у м. Косів; ? частину - 55 кв.м. земельної ділянки по вул. Франка у м. Косів та визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Відповідачка-позивачка ОСОБА_3 в судовому засіданні просила у первісному позові відмовити заявлений зустрічний позов задоволити з підстав наведених у позові.

Зустрічні позовні вимоги мотивовано тим, що 30 квітня 1996 року між ОСОБА_8 та позивачем-відповідачем по справі було зареєстровано шлюб, без вільної згоди ОСОБА_8, оскільки на момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, внаслідок чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і не могла керувати ними. Причиною захворювання ОСОБА_8 стала передчасна смерть її чоловіка. 04 серпня 2009 року ОСОБА_8 у приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу було зроблено заповіт, згідно якого спадкоємцем майна є відповідач-позивач по справі ОСОБА_3 ОСОБА_8 була матірю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 та бабусею відповідача-позивача ОСОБА_3, котра померла 24 травня 2013 року.

ОСОБА_8 протягом останнього року життя до смерті була важко хвора. В травні 2013 року проводилась операція: краноіпластика. Внаслідок ускладнень хвора померла.

З вище зазначеного видно, що ОСОБА_8 перебувала у безпорадному стані, а тому потребувала сторонньої допомоги. Вона не ходила до магазину за продуктами харчування, у вбиральню, не працювала по господарству, не готувала собі їсти.

Через тяжку хворобу ОСОБА_8 неспроможна була своїми силами фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, в звязку з чим потребувала допомоги та піклування, а також постійного догляду, однак від відповідача такої допомоги та догляду не було.

Нерухоме майно а саме: квартира № 3 у будинку № 50, що по вулиці І. Франка у м. Косів Івано-Франківської області та земельна ділянка, на які свої претензії заявив ОСОБА_1 за життя придбані виключно батьками ОСОБА_4, і позивач-відповідач у цьому придбанні ні своєю працею, ні коштами участі взагалі не брав. Наскільки їй відомо ОСОБА_1 на праві власності належать обєкти нерухомого майна, які знаходяться у м. Косів та інших населених пунктах Івано-Франківської області, тобто останній володіє обєктами нерухомого майна, серед яких є житлові будинки та земельні ділянки. ОСОБА_1 не потребує матеріальної допомоги, житлом забезпечений повністю, то відповідно, не має підстав і для надання йому обовязкової частки. Слід також звернути увагу на те, що у заповіті, на який покликається позивач ОСОБА_1 від 04.08.2009 року, спадкодавець ОСОБА_8 надала йому право довічного проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто його права та інтереси не порушені жодним чином.

ОСОБА_3 є власником квартири № 3 та господарських споруд, що знаходяться в м. Косів по вул. Франка № 50. Дане її право підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, видане ОСОБА_7, приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу 30.12.2013 року, зареєстровано в реєстрі за № 946.

Незважаючи на те, що саме ОСОБА_3 є власником цього нерухомого майна, ОСОБА_1 абсолютно незаконно не допускає її до належного майна. Останній, забрав у неї ключі від вхідних дверей і не дозволяє їй володіти та користуватися своєю власністю.

Просить зобовязати ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 перешкод у здійсненні нею права володіння, користування та розпорядження належним їй на праві власності майном, усунути ОСОБА_1 від права на обовязкову частку у спадковому майні та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 в судовому засіданні просила у основному позові відмовити зустрічний позов задоволити з підстав наведених у позовній заяві.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що згідно чинного законодавства ОСОБА_1 належить обовязкова частка у спадковому майні.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, та показання свідків вважає, що основний позов підлягає до часткового задоволення, у зустрічному позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що 24 травня 2013 року м. Косів померла ОСОБА_8, що стверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.7/, у власності якої перебувала квартира АДРЕСА_1..

ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 з 30 квітня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження /а.с.6/.

Згідно заповіту від 04.08.2009 року посвідченого приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за №1737 ОСОБА_8 на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося ОСОБА_3 та надала право довічного проживання в належній їй квартирі № 3, що знаходиться в м. Косів по вул. Франка,50 Івано-Франківської області ОСОБА_1 (а.с.8,50).

21 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 В заяві вказує на те, що має право на обов'язкову частку у спадщині на підставі ст.. 1241 ЦК України (а.с11).

21 серпня 2014 року постановою приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки спадщина видана спадкоємцю за заповітом. (а.с.12).

Як вбачається з копії прописки в паспорті ОСОБА_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.13 зворот).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом видане ОСОБА_7 приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу 30.12.2013 року, зареєстровано в реєстрі за № 946 ОСОБА_3 є власником квартири №3 та господарських споруд, що знаходиться в м. Косів по вул. Франка,50 Івано-Франківської області(а.с.51).

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАР № 417855 30.12.2013 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 3/10 частини житлового будинку квартира № 3 та господарські будівлі і споруди: гараж Д, ? частина криниці №1, 1/3 частина огорожі №2-3, 1/3 частина вбиральні Г.(а.с.52).

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до ст.. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_1 є пенсіонером.

Згідно із ч.3 ст. 1235 ЦК України, заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині.

Розділ 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначає, що на майно, що переходить за правом спадкування до спадкоємців, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину, видача свідоцтва провадиться у строки, установлені цивільним законодавством України. Свідоцтво про право на спадщину видається за заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, кожному з них окремо із визначенням прізвища, імені, по батькові та часток у спадщині інших спадкоємців. Письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, при переході майна за правом спадкоємства за заповітом до інших учасників цивільних відносин свідоцтво про право на спадщину видається цим особам. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво, перевіряє коло осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині.

Судом встановлено, приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 на підставі заповіту посвідченого приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 30.12.2013 року, за реєстровим № 946 видано оскаржуване свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_8, яка померла 24 травня 2013 року на імя ОСОБА_3, зокрема на квартиру №3 та господарські споруди, що знаходиться в м. Косів по вул. Франка,50 Івано-Франківської області.

Згідно ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Оскільки на момент відкриття спадщини 24 травня 2013 року спадкодавця позивач-відповідач ОСОБА_1 був пенсіонером, тобто таким, що вважається непрацездатним, він, незалежно від змісту заповіту має право на обов`язкову частку.

Відповідно положень ст. 1261 ЦК України - в першу чергу право на спадкування по закону мають діти спадкодавця, той із подружжя, який пережив та батьки.

Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України - часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст.. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились в наслідок смерті.

Згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 2554 зазначено, що ОСОБА_8 22.03.2013 року поступила до Косівської центральної районної лікарні з діагнозом забій головного мозку важкого ступеня проміжний період. Стан після оперативного лікування: Декомпресивна краніотомія справа в тімяно-скроневій ділянці (14.03.13р.) Гіпертонічна хвороба ІІ ступеня. 26.03.2013 року виписана у відносно задовільному стані, з покращенням для подальшого амбулаторного лікування та спостереження нейрохірургом, невропатологом, кардіологом.

Посилання відповідача-позивача ОСОБА_3 на те, що ОСОБА_8 через тяжку форму захворювання, також через похилий вік була у безпорадному стані і потребувала необхідної допомоги, а ОСОБА_1 незважаючи на це ухилявся від надання допомоги своїй дружині спростовуються показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які в судовому засіданні ствердили, що ОСОБА_8 не була у безпорадному стані звичайно після першої операції вона потребувала догляду, але потім навіть ходила до магазину. ОСОБА_1 допомагав своїй дружині сидів з нею в лікарні та доглядав її. Сімя ОСОБА_1 жила в любові та злагоді завжди були разом. Він їй допомагав як матеріально так і в побутовому плані. ОСОБА_1 допомагав у похороні та робив обід.

Про хороші сімейні стосунки ОСОБА_1 та померлої ОСОБА_8 свідчить також стаття в газеті «Порадниця» № 4 від 28.01.2010 року «Березове диво сімї ОСОБА_8».

Посилання відповідача-позивача ОСОБА_3 та третьої особи ОСОБА_4 на те, що вони були змушені доглядати матір після операції, не є підставою для зроблення висновку про те, що ОСОБА_1 ухилявся від надання допомоги своїй дружині, оскільки вони робили це в міру своїх обовязків як дитини та внучки. Показами свідків стверджується, що до квартири № 3 круті сходи по яких померла ОСОБА_8 не могла після операції піднятися, а тому деякий час після операції проживала у своєї дочки.

Посилання відповідача-позивача ОСОБА_3 на те, що нерухоме майно, а саме квартира №3 у будинку №50, що по вул. І.Франка у м. Косів Івано-Франківської області та земельні ділянки за життя придбані виключно її дідом та бабою, а ОСОБА_1 у цьому придбанні ні своєю працею, ні коштами участі взагалі не брав у суді не знайшли свого підтвердження, оскільки допитані свідки та відповідач-позивач ОСОБА_3 не спростовує того, що квартира № 3 була тільки викладена з цегли та покрита доробляли цю квартиру ОСОБА_1 та його покійна дружина ОСОБА_8 разом. Вони провели газ, світло, купували меблі та техніку.

Посилання відповідача-позивача ОСОБА_3 на те, що позивач -відповідач ОСОБА_1 чинить перешкоди у здійсненні нею права володіння, користування та розпорядження належним їй на праві власності майном у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження.

Відносини між позивачем-відповідачем, відповідачем-позивачем, третьою особою є тривалий час дуже неприязними, що у судовому засіданні не спростовуються та підтверджуються заявами до поліції та органів влади та листами-відповідями від поліції на звернення сторін по справі, а саме: листи Косівського РВ УМВС та висновки від 23.06.2013 року, від 27.06.2013 року за № 3753, від 03.07.2013 року за № Т/18, висновок від 08.09.2013 року, від 25.09.2013 року за № 5905, від 23.06.2014 року за № 3602, від 23.06.2014 року за № 3603, висновок від 16.07.2014 року, заява від 04.09.2014 року, лист виконавчого комітету Косіської міської ради від 25.09.2014 року за № 726 та акт від 17.09.2014 року.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року у разі порушення права спадкоємців на обов'язкову частку у спадщині суд може вирішувати питання про недійсність свідоцтва про право на спадщину лише в тій частині, яка складає обов'язкову частку.

У відповідності до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

На день смерті заповідача ОСОБА_8 право на отримання спадщини за законом мали би позивач-відповідач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_4, які успадкували би по ? частині спадкового майна.

Однак при наявності заповіту на користь ОСОБА_3, ОСОБА_1 має право на ? частини майна (половина майна, яка належала б йому за законом), а тому його позовні вимоги щодо обовязкової частки в спадщині підлягають до часткового задоволення.

Беручи до уваги, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_3 були порушені права позивача-відповідача ОСОБА_1 як спадкоємця, що має право на обов'язкову частку у спадщині, суд вважає, що позовні вимоги про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.12.2013 року, видане приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за №946 після смерті ОСОБА_8 та визнання недійсним та скасування витягу про реєстрацію права власності на 3/10 частини житлового будинку квартира №3 та господарські будівлі і споруди: гараж Д, 1/3 частина криниці №1, 1/3 частина огорожі №2-3, 1/3 частина вбиральні Г, що знаходиться за адресою м. Косів вул. І.Франка,50, виданого ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.12.2013 року, підлягають до часткового задоволення.

Крім того, підлягає до часткового задоволення позовна вимога ОСОБА_1 про визнання за останнім права власності на спадкове майно, а саме: 1/4 частину квартири № 3 з господарськими будівлями і спорудами: 1/4 частину гаража; 1/8 частини криниці, огорожі та вбиральні, що знаходяться в м. Косів по вул. Франка № 50 Івано-Франківської області; 1/4 частину із земельної ділянки площею 660 м. кв. по вул. Франка у м. Косів; 1/4 частину із земельної ділянки площею 110 кв.м. по вул. Франка у м. Косів після смерті дружини ОСОБА_8, оскільки при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_3 були порушені права позивача-відповідача ОСОБА_1 як спадкоємця, що має право на обов'язкову частку у спадщині.

Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позову ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 1223, 1220, 1268, 1261,1241 ЦК України , ст. ст. 57, 58, 59, 60, 213-215,218 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Основний позов ОСОБА_1 - задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителем ІНФОРМАЦІЯ_5 право на обовязкову частку в спадщині належній ОСОБА_8, на день відкриття спадщини 24 травня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителем ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на спадкове майно, а саме 1/4 частину квартири № 3 з господарськими будівлями і спорудами: 1/4 частина гаража; 1/8 частини криниці, огорожі та вбиральні, що знаходяться в м. Косів по вул. Франка № 50 Івано-Франківської області; 1/4 частину із земельної ділянки площею 660 м. кв. по вул. Франка у м. Косів; 1/4 частину із земельної ділянки площею 110 кв.м. по вул. Франка у м. Косів.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВТО №600250 від 30 грудня 2013 року в частині належної ОСОБА_1 1/4 частини квартири № 3 з господарськими будівлями і спорудами: 1/4 частина гаража; 1/8 частини криниці, огорожі та вбиральні, що знаходяться в м.Косів по вул. Франка.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВТО №600251 від 30 грудня 2013 року в частині належної ОСОБА_1 1/4 із земельної ділянки площею 660 кв. м по вул. Франка у м. Косів.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВТО №600252 від 30 грудня 2013 року в частині належної ОСОБА_1 1/4 із земельної ділянки площею 110 кв.м. по вул. Франка у м. Косів.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського Апеляційного суду через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Бельмега М.В.