Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4516/15-ц
Провадження №: 2/332/1640/15
14 грудня 2015 р. Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючий суддя Шалпегіна О.Л.
при секретарі Чухрай М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,
Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 07.03.2013 року між Приватним акціонерним товариством «Страхове товариство «Іллічівське» та ОСОБА_2 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/0275034, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність ОСОБА_2 перед третіми особами при використанні транспортного засобу «ВАЗ», державний реєстраційний номер «АР 3098 ВМ».
17.06.2013 року в м. Запоріжжя по вул. Соціалістичній сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ», державний номерний знак «АР 3098 ВМ», під керуванням ОСОБА_1, та транспортного засобу автомобіля марки «БМВ», державний реєстраційний номер «АР 1477 СМ», під керуванням ОСОБА_3
Представник позивача, повідомлений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про підтримку позовних вимог та про розгляд справи у його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
Відповідач, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, повторно в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки. Від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд за згодою позивача вважає можливим вирішити справу за правилами ч. 1 ст. 224 ЦПК України за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
07.03.2013 року між Приватним акціонерним товариством «Страхове товариство «Іллічівське» та ОСОБА_2 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/0275034, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність ОСОБА_2 перед третіми особами при використанні транспортного засобу «ВАЗ», державний реєстраційний номер «АР 3098 ВМ» (а.с.4).
17.06.2013 року в м. Запоріжжя по вул. Соціалістичній сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ», державний номерний знак «АР 3098 ВМ», під керуванням ОСОБА_1, та транспортного засобу автомобіля марки «БМВ», державний реєстраційний номер «АР 1477 СМ», під керуванням ОСОБА_3
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «БМВ», державний реєстраційний номер «АР 1477 СМ», було завдано механічних ушкоджень, у звязку з чим його власнику спричинений матеріальний збиток, який був відшкодований ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування».
18.10.2013 р. ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося до ПрAT «СТ «Іллічівське» із заявою про страхове відшкодування в порядку регресу з посиланням на договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 1133/13-Т/Зп1 від 29.04.2013 року між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та ОСОБА_4В щодо майнових інтересів, пов'язаних з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «БМВ», державний реєстраційний номер «АР 1477 СН» (а.с.8).
Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.08.2013 року про адміністративне правопорушення по справі № 332/3801/13-п ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у звязку з вчиненням дорожньо-транспортної пригоди 17.06.2013 року в м. Запоріжжя по вул. Соціалістичній.
Відповідно до вимог ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Абзацом «ґ» п.п. 38.1.1., п.38.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» змін у статтю 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було розширено перелік обовязків учасників ДТП, у звязку з чим обовязок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 вказаного Закону. Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обовязкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.
Підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 вказаного Закону передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.
Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15, прийнятій за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, тому підлягає врахуванню судом під час ухвалення рішення у цій справі.
З урахуванням вищенаведених норм закону та встановлених обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське».
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Приймаючи до уваги, що судове рішення постановлено не на користь позивача, витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,
У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування ? відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л.Шалпегіна