справа №489/4981/15-ц
номер провадження 2/489/2374/15
рішення Іменем україни

16 жовтня 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря Коденко К.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПриватБанк) до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

встановив:

У липні 2015 року ПриватБанк звернувся до суду з позовом про стягнення із відповідача кредитної заборгованості в сумі 12382,44 грн.

У позові вказав, що 08.04.2011 між сторонами укладено договір № б/н з випуску та обслуговування Карт, відповідно до якого банк випускає Клієнту Картку на підставі заяви, належним чином заповненої та підписаної Клієнтом.

Відповідач підтвердив свою згоду, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладено на банківському сайті, складає між ним та банком договір.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг держатель кредитної картки має право користуватися сервісом «Оплата частинами» в торговельно-сервісних підприємствах з якими банк уклав договір співпраці з сервісу та вартість покупки знаходиться в межах розрахованого банком ліміту клієнту по даному сервісу.

29.07.2013 відповідача скористався сервісом «Оплата частинами» в торговельно-сервісному підприємстві ТОВ «Югпромінвест» та уклав кредитний договір № 322, згідно якого отримав кредит у розмірі 9989,60 грн. із сплатою комісії за сервіс в розмірі 51,75 %, комісії екваєрської 1,60 % та комісії загальної 2,16 %.

Через порушенням позичальником умов кредитного договору, станом на 10.06.2015 утворилась заборгованість в сумі 12382,44 грн., яка складається із 9989,60 грн. заборгованості по кредиту; 1327,01 грн. пені, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 565,83 грн. штрафу (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача.

У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову заперечував.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 08.04.2011 ОСОБА_2 оформив анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанкі та надав свою згоду на випуск і обслуговування карт.

Підписом на заяві відповідач погодився, що заява разом Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають між ним і банком Договір про надання банківських послуг, з умовами якого ознайомлений.

Відповідно до пункту 1.1.1.73 Умов і Правил надання банківських послуг «Оплата частинами. Без переплат» - це послуга по організації обслуговування і проведенню розрахунків по операціям, здійсненим з використанням платіжних карт. На які поширюється послуга «Оплата частинами. Без переплат», згідно яких держатель карти доручає Банку здійснювати регулярні платежі в адрес Торговця в розмірі і кількості, указаних в квитанції, надрукованої на POS терміналі при автоматизації послуги «Оплата частинами».

Положеннями пунктів 2.1.1.14.1, 2.1.1.14.2 Умов і Правил надання банківських послуг встановлено, що Держатель кредитної карти має право користуватися сервісом «Оплата частинами» в торговельно-сервісних центрах підприємства з яким Банк уклав договір Розширеного єквайринга.

Підписання чеку, роздрукованого в POS терміналі на підключення до сервісу «Оплата частинами» є акцептом умов використання сервісу «Оплата частинами».

Із змісту позову і письмових поясненнях представника позивача вбачається, що 29.07.2013 відповідач скористався сервісом Оплата частинами» в торговельно-сервісному підприємстві ТОВ «Юг Проминвест», з яким банк уклав договір еквайрингу, предметом якого є проведення платежів та розрахунків, що здійснюються з використанням електронного платіжного засобу при використанні покупцями сервісу «Оплата частинами», де придбав товар на суму 9998,80 грн., сплативши перший внесок в сумі 1039,39 грн.

30.07.2013 на підставі договору еквайрингу банк на поточний рахунок ТОВ «Юг Проминвест» 0453 перерахував повну вартість товару, за винятком комісії екваєрської 1,60 %.

Фактичне укладення кредитного договору у звязку із придбанням відповідачем товару підтверджується довідкою банку в якій відображені відомості про транзакцію від 29.07.2013 із зазначенням загальної суми транзакції, суми платежу, виплаченої суми, кількості платежів тощо, а також номеру договору 8322.

З письмових пояснень позивача видно, що факт укладення кредитного договору крім довідки, підтверджується випискою по кредитній карті клієнта, відповідно до якої 29.07.2013 відповідач сплатою першого платежу 1039,39 грн. підтвердив своїми діями укладення кредитного договору, фактичне укладення якого здійснено в межах договору, оформленого анкетою-заявою від 08.04.2011.

24.08.2013 відповідач повернув товар продавцю, що відображено у виписці по його картковому рахунку 660505, внаслідок чого на його картковий рахунок повернута сума сплаченого ним першого внеску 1039,39 грн.

Представник позивача пояснив, що після повернення товару відповідач, тим самим відкликав свою згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту, але не вжив заходів і не повернув, як передбачено частиною шостою статті 11 Закону України «Про захист пав споживачів» кредитні кошти, які були предметом договору між ним і банком.

У звязку із цим, станом на станом на 10.06.2015 утворилася заборгованість у розмірі 12382,44 грн., яка складається із 9989,60 грн. заборгованості за кредитом; 1327,01 грн. пені, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 565,83 грн. штрафу (процентна складова).

Факт укладення договору купівлі продажу товару відповідач підтвердив в судовому засіданні та пояснив, що товар, а саме плазмовий телевізор повернув продавцю через брак.

Умовами пункту 2.1.1.10.6 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що якщо оплачений по Карті товар/послуга повернуті або не отримані Держатель карти повинен отримати від працівника торгівельної фірми зворотний рахунок (розрахунковий документ), який повинен містити номер карти і суму, яка підлягає поверненню. Повернення вартості товару/послуг здійснюється торгівельною фірмою шляхом зарахування суми на картрахунок Держателя на протязі 45 днів після оформлення зворотного рахунку.

Наступним пунктом наведених Умов (2.1.1.10.7) визначено, що при неотримання коштів по зворотному рахунку на протязі 45 днів Держатель повинен повідомити про це банк для урегулювання питання з торгівельною фірмою, надав копії зворотного чеку і переписки з торгівельною фірмою по даному питанню.

Наведених положень Умов і Правил надання банківських послуг відповідач не дотримався та не вжив заходів для повернення кредитних коштів банку.

Із приписів статті 627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За статтею 1054 ЦК України кредитний договір - це договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За положеннями частини шостої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин, подавши до закінчення цього строку особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю, відповідне повідомлення.

З відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором.

Кредитодавець зобов'язаний повернути споживачеві кошти, сплачені ним згідно з договором про надання споживчого кредиту, але не пізніше, ніж протягом семи днів.

Як вбачається із встановлених обставин, скориставшись сервісом «Оплата частинами» відповідач тим самим надав свою згоду отримання коштів в кредит, з відповідними наслідками у разі порушення зобовязань, а повернувши товар продавцю відповідач не вжив відповідних заходів по поверненню всієї суми коштів, отриманої продавцем.

За таких обставин, суд вважає доведеним порушення відповідачем грошових зобовязань, через що вимоги в частині стягнення кредиту підлягають задоволенню.

Однак, суд не в повній мірі погоджується із стягненням штрафних санкцій.

У разі порушення зобов'язання наступають наслідки, визначені статтею 611 ЦК України та умовами договору. Зокрема, кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 61 Конституції України законодавством України заборонено притягнення особи до подвійної відповідальності за одне і теж правопорушення.

Як вбачається із розрахунку позивача та Умов та правил надання банківських послуг покладення на відповідача відповідальності у вигляді пені і фіксованого штрафу зумовлено порушенням ним грошових зобовязань, що є подвійною відповідальністю за одне і теж порушення, тому суд вважає, що стягненню підлягає лише пеня.

Відсутні підстави і для стягнення з відповідача штрафу (процентна складова).

Штрафом є неустойка, що обчислюється від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України).

Виходячи з аналізу наведеної норми, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання.

За змістом пункту 2.1.1.7.5 Умов та правил надання банківських послуг зобов'язання нарахування процентної (розрахункової) частини штрафу пов'язано не з певною подією кредитних правовідносин (прострочення платежів), а з фактом звернення з позовом, що не відповідає сутності штрафу як способу забезпечення виконання зобов'язання.

Так як вимоги задоволено частково, відповідно до статті 88 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам (91,39 %) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 222,67 грн.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212 - 214 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (іден.номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 29.07.2013 № 322, яка складається із 9989,60 грн. заборгованості за кредитом та 1327,01 грн. пені, всього 11316,61 грн. (одинадцять тисяч триста шістнадцять тисяч 61 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 (іден.номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у сумі 222,62 грн. (двісті двадцять дві гривні 62 коп.).

У іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.В. Коваленко

Повний текст рішення

підписано 16.10.2015