Справа № 361/2086/15 Головуючий у І інстанції Дутчак І.М.
Провадження № 22-ц/780/4321/15 Доповідач у 2 інстанції Коцюрба О. П.
Категорія 42 14.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

14 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Матвієнко Ю.О., Сержанюка А.С.,

При секретарі - Говорун В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області про встановлення порядку користування квартирою, що є спільною частковою власністю, зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні жилим приміщенням, -

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом, у якому, враховуючи уточнення позовних вимог, просила встановити порядок користування належною сторонам на праві спільної часткової власності в рівних частках кожному трикімнатною квартирою АДРЕСА_1, виділити їй у користування, враховуючи інтереси їхнього малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дві житлові кімнати площею 9,3 кв. м., і 11,0 кв. м., а відповідачу - житлову кімнату площею 15,5 кв. м. із лоджією 4,2 кв. м., інші приміщення квартири: коридор площею 9,1 кв. м., кухню площею 8,4 кв. м., туалет площею 1,1 кв.м., ванну площею 2,5 кв. м., комору площею 1,2 кв. м. і шафу площею 1,1 кв. м., а також сарай і погріб залишити у спільному користуванні сторін та зобов'язати ОСОБА_5 не чинити їй перешкоди у користуванні виділеними кімнатами і приміщеннями загального користування.

В обґрунтування позову зазначала, що вона з 21 жовтня 2000 року перебувала у шлюбі із ОСОБА_5 Рішенням суду від 29 березня 2011 року цей шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

11 липня 2006 року за час шлюбу згідно із договором купівлі-продажу в рівних частках вони придбали трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 63,4 кв. м., житловою площею 35,8 кв. м. Право власності за кожним із них на 1/2 частку даної квартири зареєстровано у Броварському бюро технічної інвентаризації Київської області.

Після розірвання шлюбу, відносини між нею і ОСОБА_5 погіршилися, між ними стали виникати конфлікти з приводу користування кімнатами квартири, оплати комунальних послуг. Домовленості щодо порядку користування цією квартирою ними не досягнуто, тому вона з червня 2014 року змушена була орендувати житло разом із малолітнім сином ОСОБА_6. Враховуючи інтереси дитини, вік сина, вважає, що запропонований нею порядок користування квартирою є найбільш доцільним та відповідає інтересам сторін та їхньої дитини. Просила задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просив, змінити рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2015 року, ухвалити по справі нове рішення, яким виключити зобов'язання ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 перешкод у користуванні виділеними їй житловими кімнатами та приміщеннями спільного користування, змінивши їх цільове виділення, згідно фактичних обставин справи. Зазначив, що рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2015 року з порушенням норм матеріального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2015 року в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановлено, що сторони у справі: позивач ОСОБА_3 і відповідач ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2000 року. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2011 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

11 липня 2006 року в період перебування у шлюбі, згідно із договором купівлі-продажу, сторони в рівних частках придбали трикімнатну квартиру АДРЕСА_1. Право спільної часткової власності за кожним із них на 1/2 частку квартири зареєстровано у Броварському бюро технічної інвентаризації Київської області 25 липня 2006 року, що підтверджується витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Згідно із технічним паспортом на вказану квартиру, спірне житлове приміщення складається з таких приміщень: трьох окремих житлових кімнат площею 9,3 кв. м., 11,0 кв. м., і 15,5 кв. м., коридору площею 9,1 кв. м., кухні площею 8,4 кв. м., туалету площею 1,1 кв. м., ванної площею 2,5 кв. м., комори площею 1,2 кв. м., шафи площею 1,1 кв. м., та лоджії площею 4,2 кв. м.

Загальна площа квартири з урахуванням лоджії площею 4,2 кв. м. складає 63,4 кв. м., житлова площа квартири становить 35,8 кв. м.

Також, відповідно до зведеного акту, в користуванні співвласників квартири знаходяться сарай і погріб.

Частиною 1 ст. 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

За змістом ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України усі громадяни мають рівні права і свободи, які є невідчужуваними та непорушними. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Пленум Верховного Суду України в абзаці першому п. 14 постанови № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" роз'яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Виходячи із житлової площі спірної квартири, рівності часток сторін у праві власності на квартиру, кожен із співвласників має право на виділення йому в користування у квартирі житлової площі, яка відповідає його частці у квартирі.

З матеріалів цивільної справи також вбачається що з позивачем ОСОБА_3 проживає малолітній син сторін по справі, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї, інших осіб.

За правилами ч. 2 ст. 50 ЖК України при наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статті, старшими за дев»ять років, крім подружжя.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2015 року щодо встановлення запропонованого позивачем ОСОБА_3, з врахуванням інтересів малолітнього сина, порядку користування належною сторонам на праві спільної часткової власності спірною трьохкімнатною квартирою, так як встановлений порядок користування житлом не порушує їх прав та інтересів.

Також, колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_3 і в частині усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження майном, так як вказаний висновок суду відповідає до нормам ст. 391 ЦК України.

Броварський міськрайонний суд Київської області на законних підставах не прийняв до уваги заяву відповідача про застосування до правовідносин, що виникли між сторонами, строку позовної давності, так як вказана заява не містить підстав обґрунтування їх застосування до даних правовідносин.

Так як Броварський міськрайонний суд Київської області розглядаючи спір повно та всебічно дослідив надані сторонами докази по справі, правильно визначився з законом, який регулює спірні правовідносини, порушень законодавства України при розгляді справи не допустив, тому, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно відхилити, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2015 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: