Справа №718/1942/15-ц
Провадження №2/718/945/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2015 року Кіцманський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Мізюка В.М., секретаря Безушко М.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів, стягнення неустойки за несвоєчасну виплату аліментів

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів, стягнення неустойки за несвоєчасну виплату аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що останній являється батьком малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Кіцманського районного суду від 13.06.2013 року було стягнуто з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини, щомісячно і до її повноліття. Зазначає, що дане рішення суду відповідач в повному обсязі не виконує та не сплачує аліменти, оскільки на даний час офіційно не працює. А оскільки відповідач є молодою працездатною людиною, фізично здоровий, непрацездатних батьків у нього на утриманні немає, а тому просила стягувати з нього на її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі по 800 гривень щомісячно і до її повноліття.

Крім того вказує, що в зв'язку з невиплатою аліментів, її матеріальне становище погіршилось, немає змоги самостійно утримувати, забезпечувати належний стан сім'ї, а тому просила стягнути з відповідача на її користь неустойку в розмірі 4634,50 гривень за прострочення сплати аліментів.

Позивачка та її представник в судовому засідання підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив стягувати з нього аліменти в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, крім того розмір неустойки також просив зменшити до 3165 гривень. Свої прохання обґрунтував тим, що на даний час він працює по найму і не має стабільного доходу, крім того в нього є інша сім'я і діти яких необхідно утримувати.

Суд, заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва серії НОМЕР_1 виданого Боровецькою сільською радою Кіцманського району Чернівецької області.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13.06.2013 року стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1, працюючого на СП «Киселівський цегельний завод», на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі по 1/3 частині всіх видій його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття, починаючи стягнення з 24.04.2013 року.

Відповідно довідки №4533 виданої 30.09.2015 року виконавчим комітетом Киселівської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, ОСОБА_2, 1976 року народження, згідно даних трудової книжки НОМЕР_2, ніде не працює з 15.11.2014 року по даний час. Однак згідно довідки №11275 від 28.09.2015 року ОСОБА_2 як безробітний в Кіцманському районному центрі зайнятості на даний час не значиться, а отже в ОСОБА_2 задовільний матеріальний стан.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до чч. 1, 2, ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912» від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України №146 від 26.02.1993 року, утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, окрім того утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків.

У відповідності до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України.

Ч.1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На підставі вищенаведеного та встановлення в судовому засіданні тої обставини, що відповідач має іншу сім'ю, виховує та утримує троьх неповнолітніх дітей, на момент розгляду справи немає постійного заробітку та роботи, суд вважає за доцільне змінити розмір стягуваних аліментів в зв'язку з втратою платника податків постійного місця роботи та визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Також в судовому засіданні встановлено, що згідно довідки-розрахунку, виданої 11.08.2015 року на підставі виконавчого листа по справі №718/1118/13-ц від 13.06.2013 року Кіцманського районного суду про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_3, заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів за період з 15.11.2014 року по 01.08.2015 року становить 3165,40 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

В порушення вказаної законодавчої норми, ОСОБА_2 з 15.11.2014 року не сплачує аліменти за судовим рішенням, що набрало законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Вимога позивачки про стягнення неустойки ґрунтується на положеннях СК України.

Неустойка - є формою відповідальності за невиконання боржником зобов'язань. Враховуючи невиконання зобов'язань по сплаті аліментів з вини ОСОБА_2 з 15.11.2014 року по 01.08.2015 року року виникла заборгованість, а тому ОСОБА_2 повинен нести за це відповідальність.

З огляду на зазначене, з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивачки неустойка за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 у розмірі 4634,50 гривень.

На підставі вищевикладених обставин та досліджених письмових доказів у справі, керуючись принципами розумності й достатності розміру аліментів, необхідних для утримання малолітньої дитини та реальної можливості відповідача сплачувати аліменти на її утримання, суд вважає за можливе встановити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, у твердій грошовій суму в розмірі по 400 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки, щодо стягнення неустойки у зв'язку з несплатою аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 80, 84, 180, 182, 183, 191, 192 СК України та ст.ст. 88, 130, 174, 212, 213, 214, 215, 217, 218, ЦПК України, ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, мешканки АДРЕСА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі по 400 гривень щомісячно і до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за несплату аліментів в період з 15.11.2014 року по 01.08.2015 року в сумі 4634 гривні 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : В.М. Мізюк