Справа № 660/834/15-ц
Номер провадження 2/660/245/15
16 жовтня 2015 року смт. Нововоронцовка
Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі
головуючого судді: Гончаренка О.В.
при секретарі: Кателевській Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Нововоронцовка Херсонської області цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1, в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Нововоронцовської РДА Херсонської області про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,-
Представник позивача ОСОБА_1, в інтересах позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Нововоронцовської РДА Херсонської області про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. В обґрунтування позовних вимог, посилався на ту обставину, що позивач та відповідач мають неповнолітню дитину, яка проживає з матірю та перебуває на її утриманні. Зважаючи, що дитині необхідно моральний та культурний розвиток, який позивач може організувати за кордоном, враховуючи що відповідачем не надано відповідної згоди, оскільки місце його перебування невідоме, уточнивши позовні вимоги, просив надати дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини позивачки без згоди батька за межі України, а саме до Республіки Білорусь на 90 днів, у період часу з 01.11.2015 року по 01.02.2015 року.
У судове засідання представник позивача не зявився. Надав суду заяву про розгляд справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач повторно в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому ч. 5 ст. 74 ЦПК України порядку.
Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.
Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача, в порядку заочного розгляду, відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України.
Повно і всебічно зясувавши обставини, на які представник позивача посилався, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка згідно свідоцтва про шлюб від 26.10.2012 року змінила прізвище на "Матьола", є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії 1-КИ №186580 від 15.07.2015 року).
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України громадян України", та відповідно до п.2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ № 57 від 27 січня 1995 року, встановлено, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними.
Підпунктом 3 п. 2-2 вказаних Правил передбачено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
У відповідності до ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Зважаючи на викладене, враховуючи інтереси дитини, суд позовні вимоги представника позивача задовольняє у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 155 ЦС України, ст.ст. 3, 10, 11, 58, 60, 61, 64, 88, 208, 209, 212-215, 24-226 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України громадян України", п. 2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ № 57 від 27 січня 1995 року, ст. 3 Конвенції про права дитини, суд,-
Надати ОСОБА_2 дозвіл на тимчасовий виїзд її неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон у супроводі матері без згоди батька ОСОБА_3, а саме до Республіки Білорусь строком на 90 днів, у період з 01 листопада 2015 року по 01 лютого 2016 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Нововоронцовський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Гончаренко