Справа № 736/958/15-ц Провадження № 22-ц/795/1896/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Корх О. І. Доповідач - Хромець Н. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіХромець Н.С.
суддів:Горобець Т.В., Шевченка В.М.
при секретарі:Зіньковець О.О.
за участю:позивача ОСОБА_5, її представника ОСОБА_6, представника відповідача ОСОБА_7 - адвоката Загальця О.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 25 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Корюківської міської ради, ОСОБА_7 про припинення права власності, визнання дійсним факту придбання конфіскованого нерухомого майна, про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 25 серпня 2015 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення місцевого суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. На думку позивача, рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Позивач вважає неправильними висновки суду про те, що ОСОБА_9 не набув у власність будинок і про недоведеність позивачем придбання нею ? частини цього будинку, як конфіскованого за вироком суду у ОСОБА_9 За доводами позивача, ОСОБА_7 є недобросовісним набувачем ? частини спірного будинку і її право власності на цей об'єкт нерухомого майна є підставою для припинення права власності ОСОБА_7 Також на думку позивача, суд першої інстанції безпідставно послався на неможливість встановлення факту придбання нею 11 липня 1995 року конфіскованого нерухомого майна ( ? частини будинку), бо встановлення цього факту виходить із права виникнення власності, обставини щодо чого підлягають з'ясуванню в порядку позовного провадження. ОСОБА_5 посилається також на порушення судом першої інстанції при застосування позовної давності, заяву про застосування якої подав відповідач ОСОБА_7 Позивач вказує на те, що за вимогами про встановлення факту придбання ? частини будинку і визнання за ОСОБА_5 права власності на ? частину будинку є Корюківська міська рада, яка не зверталась із заявою про застосування позовної давності.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали апеляційну скаргу. Представник відповідача ОСОБА_7 скаргу не визнав. Корюківська міська рада у заяві № 950/03-16 від 09.10.2015 просила розглянути справу без участі представника, покладаючись у вирішенні спору на розсуд суду.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції послався на недоведеність позову, одночасно вказавши на сплив позовної давності.

Висновок суд про недоведеність позову відповідає встановленим обставинам і ґрунтується на матеріалах справи.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_5 посилалась на те, що придбання нею 11 липня 1995 року у Корюківської міської ради ? частини будинку АДРЕСА_1, яка була конфіскована у її брата ОСОБА_9 за вироком Корюківського районного суду від 08 лютого 1995 року, підтверджується квитанцією про сплату до республіканського бюджету 5 000 000 крб. за конфісковане майно, рішенням виконавчого комітету Корюківської міської ради № 69 від 30 травня 1995 року, даними особового рахунку НОМЕР_1 по обліку розрахунків за майно, прийняте по акту опису і оцінки № 5 від 17.04.95 та даними книги обліку актів опису та оцінки майна, прийнятого на облік Державною податковою інспекцією по Корюківському району, копії яких надані Корюківською ОДПІ. Проте, вказані документи не можна визнати безспірними доказами придбання позивачем ? частини спірного будинку.

По справі встановлено, що вироком Корюківського районного суду від 08 лютого 1995 року ОСОБА_9 визнаний винним у скоєнні злочину і засуджений з конфіскацією ? частини належного йому майна. У виконавчому листі, виданому Корюківським районним судом 22 березня 1995 року, державним виконавцем зроблено відмітку про конфіскацію ? частини домоволодіння (а.с. 63-64), проте без зазначення адреси. При цьому місцем проживання боржника вказані дві адреси. Рішенням виконкому Корюківської міської ради № 69 від 30 травня 1995 року зобов'язано начальника Корюківської ЖЕК поставити на баланс ? частину будинку АДРЕСА_1, а заступнику голови виконкому - підготувати пропозиції по реалізації приміщень у житлових будинках, у тому числі АДРЕСА_1. Однак, інші документи міської ради, які свідчили б про прийняття рішення про реалізацію конфіскованого майна шляхом його продажу позивачеві відсутні. Пункт 16 Інструкції по порядок обліку, оцінки й реалізації конфіскованого, безхазяйного майна, майна, що за правом спадкоємства перейшло у власність держави, та скарбів, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції від 08.06.1993 р. № 20, яка була чинна на липень 1995 р., передбачав можливість реалізації конфіскованого майна у випадку недоцільності передачі його у комунальну власність саме на підставі рішення місцевого органу виконавчої влади у встановленому порядку. В інвентаризаційно-технічній справі № 1605 на домоволодіння АДРЕСА_1, яка розпочата 10 червня 1987 року, відсутні будь-які дані про перебування частини даного домоволодіння на балансі міської ради і його реалізацію на підставі рішення компетентного органу. Навпаки, у цій справі є відповіді Комунального підприємства «Рампа» (БТІ) на запити державного виконавця від 05.04.2006 р. та від 25.12.2008 р. про належність всього будинку ОСОБА_9 на підставі договору забудови. У квитанції про сплату 5 000 000 крб. «за конфісковане майно» не вказано за яке саме майно сплачені гроші, адреса АДРЕСА_1 вказана як адреса платника (а.с. 7). В особовому рахунку № 5 по обліку розрахунків за майно, прийняте по акту опису і оцінки № 5 від 17.04.95 і передане Корюківській міськраді ( а.с. 36) вказано про передачу ? частини житлового будинку 17.04.95 вартістю 5 000 000, але без зазначення адреси. У Книзі обліку актів опису та оцінки майна, прийнятого на облік Державною податковою інспекцією по Корюківському району є запис від 18.04.95 про взяття на облік ? частина житлового будинку, вартість якої згідно з актом опису і оцінки становить 11 672 000 крб. (а.с. 37). З наведених доказів неможливо зробити висновок про придбання позивачем у власність ? частини будинку АДРЕСА_1, а тому висновок суду першої інстанції про недоведеність позову ОСОБА_5 є вірним і обґрунтованим.

Відтак, відсутні правові підстави і для задоволення вимоги про припинення права власності відповідача ОСОБА_7, яка визнане за останнім в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9 рішенням Корюківського районного суду від 06 листопада 2014 року.

Інші доводи апеляційної скарги також не можуть бути підставою для скасування правильного по суті спору рішення суду, виходячи з вимог ч.2 ст. 308 ЦПК України. Посилання суду на сплив позовної давності не призвело до неправильного вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 25 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: