Справа № 362/2563/15-ц Головуючий у І інстанції Медведєв К. В.
Провадження № 22-ц/780/5480/15 Доповідач у 2 інстанції Антоненко В. І.
Категорія 46 07.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

07 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Білоконь О.В., Поліщука М.А.,

за участю секретаря - Петленко І.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Іванковичівської сільської ради, ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення та державного акту.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати недійсним рішення двадцятої сесії двадцять п'ятого скликання № 125-12-25 від 25 вересня 2007 року Іванковичівської сільської ради та державний акт серія НОМЕР_1 громадянки ОСОБА_3. Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є власником земельної ділянки, яку йому подарував ОСОБА_4 Позивач зазначив, що у зв'язку із відсутністю окремого під'їзду до земельної ділянки попередній власник ОСОБА_4 звернувся із заявою про виділення під'їзду до Іванковичівської сільської ради, про що сільською радою було прийнято рішення №58-10XXIV про виділення під'їзду до городу ОСОБА_4, але ОСОБА_4 на момент дарування під'їзд не встиг облаштувати. Позивач вказував, що він від свого імені 22 лютого 2008 року звернувся до голови Іванковичівської сільської ради про виділення позивачу 0,032 га для спорудження під'їзної дороги, проте вказана заява залишилась без відповіді. А згодом йому стало відомо, що запитувана позивачем ділянка надана у приватну власність іншій особі - ОСОБА_3. Вважаючи свої права порушеними, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 0,352 га в с. Іванковичі Васильківського району Київської області, розташованої по АДРЕСА_1, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 від 16 березня 2004 року, виданим на підставі договору дарування від 1 жовтня 2003 року. Вказана земельна ділянка була подарована позивачу ОСОБА_4 Рішенням Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області від 25 вересня 2007 року №125-12-25 було передано у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,040га, розташовану по АДРЕСА_2 Васильківського району Київської області. 29 листопада 2007 року на підставі вказаного рішення ОСОБА_3 отримала державний акт НОМЕР_3 на право власності на земельну ділянку площею 0,0400 га, яка розташована по АДРЕСА_2, в с. Іванковичі Васильківського району Київської області. 22 лютого 2008 року позивач звернувся до голови Іванковичівської сільської ради із заявою про виділення йому земельної ділянки площею 0,032 га (80м Х 4м) для спорудження під'їзної дороги.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд обгрунтовано виходив з положень ст. 152 ЗК України, ст.. 60 ЦПК України та прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки ним не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що його право доступу на земельну ділянку порушено, а тому він оспорює рішення сільської ради та право власності іншої особи. Метою позивача є припинення права власності ОСОБА_3 та отримання земельної ділянки, яка зараз належить ОСОБА_3

У порушення вимог ст.. 60 ЦПК України позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що спірна земельна ділянка належала до земель загального користування, що спірна земельна ділянка є саме тією земельною ділянкою, де має розміщуватися проїзд, що спірна земельна ділянка надана ОСОБА_3 з порушенням вимог законодавства.

Більш того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 стала власником земельної ділянки, раніше, ніж позивач виявив бажання отримати спірну земельну ділянку.

Прагнення позивача отримати спірну земельну ділянку для своїх потреб не може бути обґрунтуванням необхідності позбавлення іншої особи права власності на власну земельну ділянку.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Докази та обставини, на які посилається апелянт у апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апелянта про те, що Іванковичівська сільська рада Васильківського району Київської області рішенням від 09 липня 2003 року №58-10-XXIV, розглянувши заяву ОСОБА_4, вирішила виділити для під'їзду до городу ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,03 га з земель запасу сільської ради по АДРЕСА_1, розміром 75м Х 4 м, не спростовують висновків суду, викладених у рішенні, оскільки вказане рішення сільської ради не породжує для позивача жодних прав та обов»язків.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: