Провадження № 2/638/7575/15
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Подус Г.С.
при секретарі Коваленко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності на житловий будинок за спадщиною за законом,
До Дзержинського районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Харківської міської ради про визнання права власності на житловий будинок за спадщиною за законом.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно договору купівлі-продажу № Н5-203 від 27.06.1996 року, ОСОБА_2 купив житловий будинок з надвірними побудовами, розташований на земельній ділянці площею 910кв.м., житловою площею 36,9 кв.м. літ «А»; літня кухня літ «Б», сараї літ «В», «Д», льох літ «Г», розташовані в місті Харкові по вул. Аральскій, 14. На цій земельній ділянці ОСОБА_3 з липня 1996 року по березень 2001 року збудував новий житловий будинок площею 271,3кв.м., житловою площею 120,1кв.м..
В березні 2001 році житловий будинок літ «Ж-2», а також літ «Жм» - мансардою, літ «ж,ж1» - ґанками, літ «ж2» - балконом, літ «З» - гаражом, літ «Г» - льохом, №5-8 - огорожами, були введені в експлуатацію. А також був одержаний Державний акт на право приватної власності на землю від 30.08.2002року за № 4728.
Від 27.11.2001 року було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок по вул. Аральській, 14 Дзержинської районної ради м. Харкова.
Але, ОСОБА_2 не зареєстрував свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в БТІ.
16 липня 2014 році ОСОБА_2 помер. Спадкоємцем будинку з надвірними будівлями за адресою м.Харків, вул. Аральська, 14 є єдиний син ОСОБА_2 ОСОБА_1, 15.12.1969 року, в звязку з викладеним просить позов задовольнити.
В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про слухання справи в її відсутності.
В судове засідання представник відповідача не зявився, надав суду письмові заперечення щодо позову ОСОБА_4, про дату та місце засідання був повідомлений належним чином.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги, виходячи з наступного.
В судовому засіданні було встановлено, що згідно договору купівлі-продажу № Н5-203 від 27.06.1996 року ОСОБА_2 купив житловий будинок з надвірними побудовами, розташований на земельній ділянці площею 910кв.м., житловою площею 36,9 кв.м. літ «А»; літня кухня літ «Б», сараї літ «В», «Д», льох літ «Г», розташовані в місті Харкові по вул. Аральскій, 14. На цій земельній ділянці ОСОБА_3 з липня 1996 року по березень 2001 року збудував новий житловий будинок площею 271,3кв.м., житловою площею 120,1кв.м.. допоміжною 150,4кв.м., площею літніх приміщень 1,0кв.м. літ «Ж-2», літ «Жм» - мансарда, літ «ж,ж1» - ґанки, літ «ж2» - балкон, літ «З» - гараж, літ «Г» - льох, №5-8 - огорожі.
В березні 2001 році житловий будинок літ «Ж-2», а також літ «Жм» - мансардою, літ «ж,ж1» - ґанками, літ «ж2» - балконом, літ «З» - гаражом, літ «Г» - льохом, №5-8 - огорожами, були введені в експлуатацію.
30.08.2002 року позивачем був одержаний Державний акт на право приватної власності на землю за № 4728.
Від 27.11.2001 року було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок по вул. Аральській, 14 Дзержинської районної ради м. Харкова.
06.10.2015 року був виготовлений технічний паспорт на вказаний житловий будинок.
Згідно ст. 375 ЦК України - власник (користувач) земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, здійснювати перебудову. Власник(користувач) земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.
Як передбачено ч.2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва.
Відповідно до ст. 376 ЦК України встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.
Відповідно до копїї свідоцтва про смерть 16 липня 2014 році ОСОБА_2 помер.
Єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 є ОСОБА_1, який прийняв спадщину в частині спірного майна.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права.
Згідно ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Пунктом 5 ст. 319 ЦК України встановлене єдине обмеження щодо здійснення права власності - власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Під час здійснення будівництва права та законні інтереси інших осіб порушено не було, про що свідчить відсутність будь-яких заяв чи скарг з цього приводу.
Згідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Згідно ч. 5 ст. 376 Цивільного кодексу України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили про те, що визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок за спадщиною за законом, не суперечить закону чи порушує права, свободи та інтереси інших осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218, ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності за спадшиною по закону на житловий будинок літ. «Ж-2», а також літ «Жм» - мансардою, літ «ж,ж1» - ганками, літ «ж2» - балконом, літ «З» - гаражем, літ «Г» - льохом, № 5-8, огорожами, які розташовані за адресою: Дзержинський район, м. Харків, вул. Аральська, 14
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а в разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Г.С.Подус