Справа № 473/4204/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Висоцької Г.А.

при секретарі Радєвій Н.В.

за участю позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки заяву представника позивача адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки ( пені ) за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину,

В С Т А Н О В И В:

22.10.2015 року позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 28009,64 грн. за період з червня 2014 року по вересень 2015 року, оскільки заборгованість по аліментам накопичилась з вини боржника.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, під час якого в них народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якої 25.06.2014 року рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з ОСОБА_3 на її користь стягнуто аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку ( доходу ) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.06.2014 року і до її повноліття.

ОСОБА_3 вищевказане рішення суду ігнорував, вчасно та у повному обсязі аліменти не сплачував, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 01.09.2015 року у розмірі 7387грн. 18 коп.

Посилаючись на зазначені обставини, просила позов задовольнити.

В судовому засіданні 16.12.2015 року представник позивача - адвокат ОСОБА_2 надав суду заяву про забезпечення позову, в якій вказує, що відповідач має заборгованість по аліментам у розмірі 7387,18 грн., ціна позову складає 28009,64 грн., крім того останній має і іншу заборгованість, перед банківськими установами, офіційно ніде не працює, інших доходів не має, рішення суду про стягнення аліментів не виконує вже більше як півроку.

За відповідачем зареєстровано право власності на ? частку житлового будинку № 134 по вул. Леніна в м. Вознесенську Миколаївської області, ринкова вартість якої, згідно експертної оцінки складає 59150 грн.

На підставі викладеного, враховуючи те, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може унеможливити або ускладнити виконання рішення суду, просив суд, в порядку ст. 151 ЦПК України, накласти арешт на вищевказане нерухома майно, належне відповідачу.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала, просила суд її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, зазначив, що має намір надалі виконувати свої аліментні зобов»язання.

В ході судового засідання встановлено, що відповідно до рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.11.2015 року за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 кожним визнано право власності на ? частку житлового будинку № 134 по вул. Леніна у м. Вознесенську Миколаївської області, рішення набрало законної сили 08.12.2015 року.

Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви (п. 7 постанови Пленуму ВСУ за №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 151 ЦПК України, п. 1 постанови Пленуму ВСУ за №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі постанова) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Положеннями статті 152 ЦПК України, встановлені види забезпечення позову та зазначено, що він ((вони) обрані види забезпечення позову) мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Згідно роз'яснень викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

За пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи його забезпечення виявляться необґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з вимогами майнового характеру, які оцінив у 28009,64 грн., між тим просить накласти арешт на ? частку житлового будинку за адресою вул. Леніна № 134 в м. Вознесенську, яка рішенням суду визнана власністю відповідача, ринкова вартість частки нерухомого майна становить 59150 грн.

Суд вважає, що підстави для забезпечення позову в обраний позивачем спосіб є формальними і безпідставними, фактично відсутні, так як позивачем та його представником не надано доказів реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.151-153, 209-210 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки ( пені ) за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з моменту отримання її копії.

Суддя: Висоцька Г.А.