Провадження №2/761/1724/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі - Данилевській Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про стягнення аліментів на дітей, -

в с т а н о в и в :

В грудні 2014 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про стягнення аліментів на дітей.

Позивач зазначила, що протягом 20 років вона проживала однією сім'єю з ОСОБА_2 як подружжя без реєстрації шлюбу. Відповідач зареєстрований у свідоцтві про народження батьком двох малолітніх дітей, які народились під час спільного проживання: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (10 років) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (8 років).

З 2013 року їх відносини з відповідачем погіршились, відповідач ОСОБА_2 рідко став бачитись з дітьми та надавати матеріальну допомогу на їх утримання, уникав виконання обов'язків щодо виховання, турботи та батьківської любові, незважаючи, що в цьому віці сини потребували батьківської уваги та виховання чоловічих якостей.

Позивачка разом зі своїми дітьми проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, діти навчаються у 3-Б та 5-Б класах Спеціалізованої школи №106 у м. Києві.

На забезпечення нормального розвитку дітей, які потребують значних матеріальних витрат, матеріальної підтримки ОСОБА_2 вона не отримує, тому вимушена брати кошти в борг у своїх знайомих та родичів.

Забезпечити дітям відповідні умови проживання не може, вона не працює та не має будь-якого джерела доходу.

Водночас, загальна сума сукупного доходу ОСОБА_2 становить 107 824 908 грн. З огляду на наведене, позивачка просить суд:

1. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 250 000 грн. щомісяця, починаючи з моменту пред'явлення позовної заяви і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 250 000 грн. щомісяця, починаючи з моменту пред'явлення позовної заяви і до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

У запереченнях на позовну заяву представник відповідача зазначив, що вважає позов про стягнення аліментів на дітей має бути частково задоволений у частині стягнення на кожну дитину аліментів у розмірі по 10.000 грн., щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення повноліття кожного із дітей. (а.с. 157). Представником відповідача зазначено, що відповідач не заперечує проти утримання своїх дітей, проте вважає, що сума аліментів, яку просить стягнути Позивач є потребою не стільки дітей, як утриманням їх матері, яка не має жодних джерел доходу, окрім аліментних платежів. Він не заперечує викладені обставини щодо факту, що відповідач дійсно познайомився з позивачем на початку 90-х років, через деякий час після знайомства між ними виникли стосунки, які продовжувались до 2013 року та під час яких народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Після остаточного розірвання стосунків діти фактично проживають з позивачем у квартирі, що належить відповідачу та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, яку позивач зазначила її як адресу місця проживання. Причиною проживання дітей та позивача в квартирі відповідача є відсутність у Позивача власного житла. Відповідач намагався зустрічатися з дітьми, що дратувало Позивача, та, відповідно, здійснювало негативний вплив на дітей, хоча відповідач, як люблячий батько, намагався виконувати свої батьківські обов'язки, приймаючи участь у житті дітей, з часу їх народження піклувався та продовжує піклуватись про стан здоров'я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 шляхом надання коштів на оздоровлення, відпочинок та дозвілля дітей, безпосередньо виконує обов'язок щодо утримання дітей шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Позивача, відкритий у відділенні ПАТ «ПУМБ» РЦ в м. Дніпропетровську, окрім цього, надає грошові кошти готівкою, оплачує навчання дітей, їх побутові потреби, сплачує рахунки за речі, а також дозвілля дітей після закінчення уроків у школі, а саме: карате, мініфутбол, заняття англійською та німецькою мовами. Тільки за період листопад 2013 року по листопад 2014 року було перераховано 660 000 гривень, що спростовує посилання позивача на нестабільне надавання матеріальної допомоги на утримання дітей. На той час відповідачу жодного разу з боку позивача не було нарікань на недостатність грошових коштів, які ним надсилались, тобто така допомога щодо забезпечення дітей її влаштовувала.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2014 року відкрито провадження у даній справі. Ухвалою колегії суддів судової палати Апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року ухвала скасована та справа направлена до районного суду для вирішення питання про відкриття провадження стосовно встановлення підсудності справи з врахування місця реєстрації позивача.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2015 року відкрито провадження у даній справі. Ухвалою колегії суддів судової палати Апеляційного суду м. Києва від 10 травня 2015 року зазначена ухвала залишена без змін та справа направлена до районного суду для подальшого розгляду.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2015 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про стягнення аліментів на дітей.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала її позовні вимоги, з підстав викладених в позовній заяві.

Представники відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснили суду, що відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 10.000 грн., кожному щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення повноліття кожним із дітей.

У судовому засіданні представник третьої особи Служби у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації підтримала позовні вимоги позивача ОСОБА_1, щодо стягнення з батька ОСОБА_2, аліментів на дітей, в стягненні суми аліментів поклалась на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, протягом 20 років проживала однією сім'єю з ОСОБА_2 як подружжя без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання народились діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (10 років) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (8 років), батьком яких є ОСОБА_2, про що зазначено у свідоцтвах про народження дітей, виданих Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського відділу юстиції Дніпропетровської області від 01 червня 2011 року. (а.с. 13,14).

Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів на дітей позивач посилалась на те, що відповідач забезпечував її та дітей усім необхідним та наполягав на тому, щоб вона займалась вихованням дітей, приділяла дітям більше уваги розвитку їх здібностей запевняв, що вони зареєструють шлюб, щоб проживати повноцінною сім'єю, але не виконав свою обіцянку. З 2013 року їх відносини погіршились, відповідач поводився неадекватно, влаштовував сварки, потім дуже рідко став бачитись зі своїми дітьми та надавати матеріальну допомогу на їх утримання, підтримку їхнього здоров'я тощо. Відповідач став уникати своїх обов'язків щодо виховання, турботи та батьківської любові, хоча в цьому віці діти, особливо хлопчики потребують батьківської уваги, а також виховання чоловічих якостей.

ОСОБА_3, навчається у 5-Б класі Спеціалізованої школи №106 у м. Києві. ОСОБА_4, - навчається у 3-Б Спеціалізованої школи №106 у м. Києві. Позивач, проживаючи разом зі своїми дітьми у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, не може забезпечити дітям відповідні умови проживання, не працевлаштована та не має будь-якого джерела доходу.

Позивач зазначила, що діти часто хворіють: хронічним бронхітом та аденоїдитом, тому вона змушена витрачати великі кошти на їх лікування. Для забезпечення фізичного, духовного та морального розвитку, діти потребують належного харчування та додаткових вітамінів для підтримки життєдіяльності організму, забезпечення їх одягом, іншими речами особистого вжитку, іграшками, предметами розваги, спортивним обладнанням, а потрібні кошти, щоб придбати авіаквитки та путівки для неї та дітей для поїздки на відпочинок за кордон з метою їх оздоровлення та обстеження у закордонних лікувальних закладах та спеціалізованих медичних закладах на території України.

Частиною першою ст.141 СК України передбачена рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини, а саме: м ати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Положеннями ст.ст. 180 та 181 СК України визначено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття та способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину.

Згідно із ч.1 ст.182 СК України зазначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме суд має враховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу (2947-14) батькам надано

право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого

(про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні

порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають

за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути

меншим від передбаченого у ч.2 ст. 182 СК. Якщо розмір аліментів

визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати

умови про індексацію, як вимагає ч. 2 ст. 184 того ж Кодексу.

Як встановлено судом та не оспорюється сторонами в судовому засіданні позивачкою було надіслано відповідачу ОСОБА_2 листом з описом та повідомленням про вручення 06.10.2014 року за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_4 та 02.10.2014 року за місцем знаходженням його офісу за пресою: АДРЕСА_5, пропозицію щодо укладення договору про сплату аліментів та витрат на утримання дітей.

Після обговорення всіх істотних умов договору між батьками про сплату аліментів та додаткових витрат на дітей, при зустрічі двох представників позивачки та представника відповідача ОСОБА_2, останнім було озвучено думку відповідача ОСОБА_2, яка на його погляд є оптимальною для вирішення даного питання. З пояснень позивачки вказаних у позовній заяві запропонована сума тоді була - 125 000 грн. Надалі як пояснює позивачка через деякий час, обдумавши таку пропозицію, вона погодилась, але внесла свої корективи щодо сплати послуг няні та купівлі одягу для дітей, після чого відповідач відмовився укладати з позивачкою такий договір та продовжував надавати допомогу як раніше. Тобто договір не було укладено письмово з нотаріальним посвідченням.

Отже, як встановлено судом, враховуючи вищенаведені обставини, відповідач у даній справі оспорює позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання двох дітей, які проживають з їх матір'ю, позивачем ОСОБА_1, у частині визначеного нею у позовній заяві розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 250 000 грн. щомісяця кожному, починаючи з моменту пред'явлення позовної заяви і до досягнення повноліття відповідно кожним з них.

Одним із доводів відповідача у запереченнях представника відповідача проти задоволення позову у частині визначеної позивачем сумі розміру аліментів на утримання кожної дитини, є посилання на те, що єдиною підставою для звернення до суду з метою стягнення невиправдано завищеного розміру аліментів на утримання дітей є не захист порушених прав дітей на утримання їх батьком, а відсутність будь-яких джерел доходу у самого Позивача, та небажання шукати іншого виходу із складної ситуації, окрім як стягнення з батька, який являється заможною людиною, грошових коштів не лише на утримання дітей, але й на свої власні потреби та інтереси.

Як зазначено у запереченнях з посиланням на ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. З вище зазначених норм закону, явно випливає, що утримання дітей це спільний обов'язок обох батьків. Керуючись даними нормами СК України, визначення будь-якого розміру на утримання дітей батьком, буде порушенням даного основоположного принципу Сімейного законодавства України, адже мати не має жодного доходу, та не зможе у співмірному розмірі, а саме в сумі 500 000,00 (п'ятсот тисяч) гривень щомісячно зі своєї сторони, виділяти на утримання дітей.

Як було зазначено, згідно із ч.1 ст.182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: «вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення».

Таким чином, перш за все йдеться про стан здоров'я та матеріальне становище дітей сторін. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», передбачено, що виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

У поясненнях позивач посилається на те, що ОСОБА_2 завжди забезпечував її та дітей усім необхідним та наполягав на тому, щоб вона займалась вихованням дітей, приділяла їм більше уваги, займалась розвитком їх здібностей, слідкувала за здоров'ям та забезпечувала їм корисний та цікавий відпочинок. Однак, вона не мала можливості для своєї самореалізації та часу для здобуття відповідних професіональних навиків і тому на даний час не має змоги створити своїм дітям такі умови проживання, в яких вони перебували раніше, коли проживали з відповідачем однією сім'єю, оскільки на даний час вона не працевлаштована та не має будь-якого джерела, окрім участі позивача у забезпеченні належних умов для підтримання фізичного, духовного та морального розвитку дітей, забезпечення їх належної освіти, що потребує значних зусиль з її боку та матеріальних витрат.

Представником позивача надано у судовому засідання медичні документи стосовно перебування дітей сторін на диспансерному обліку з приводу хронічних хвороб.

Окрім того, позивач посилається на те, що організм дітей зважаючи на вік, є дуже вразливим, тому діти сторін часто хворіють: хронічним бронхітом та аденоїдитом, що потребує витрат значних коштів на їх лікування. Для максимального забезпечення фізичного, духовного та морального розвитку, необхідно надати дітям належне харчування та купувати додаткові вітаміни для підтримки життєдіяльності організму відповідного віку, забезпечити дітей одягом, іншими речами особистого вжитку, розвиваючими предметами розваги, спортивним обладнанням. Крім того необхідні витрачати кошти, щоб придбати авіаквитки та путівки для себе та дітей для поїздки на відпочинок за кордон, в першу чергу з метою їх оздоровлення у збагаченому йодом та іншими корисними речовинами та елементами морі, що необхідно у юному віці. Крім того, зважаючи на захворювання дітей є необхідність для щорічного повного обстеження у закордонних лікувальних закладах та спеціалізованих медичних закладах.

Що стосується стану здоров'я, матеріального становища платника аліментів, то як зазначив представник відповідача Відповідач перебуває у шлюбі із іншою жінкою, яка знаходиться на його утриманні. (копія свідоцтва про шлюб (серія НОМЕР_2, видане Олександрійською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області, 01.03.1975 року, актовий запис 5) (а.с.160 т. 1).

Однак, як вважає представник відповідача на даний час дана інформація не має враховуватись, оскільки відповідачем на даний час договори оренди майна розірвані, що підтверджується наданими до матеріалів справи додатковою угодою № 1 до Договору оренди № 119 від 28.11.2014 року, додатковою угодою до договору оренди № 783 від 09.12.2014 року, додатковою угодою до договору оренди № 153 від 31.12.2013 (а.с. 222-224 т.1).

Не отримуватиме відповідач також дивіденди у зв'язку із складним становищем підприємства ТОВ «Вініл», яке було основним джерелом доходу відповідача, однак оскільки було в основному орієнтовано на російський ринок потрапило під російські санкції. Відповідно і були розірвані договори оренди та не виплачуються дивіденди, що підтверджується довідкою № 2353 від 09.10.2015 року (а.с. 36 т. 2).

Таким чином, на даний час єдиним доходом відповідача є пенсія (а.с. 225 т.1).

Досліджуючи матеріали справи, суд, оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, які надані сторонами та надійшли на вимогу суду, встановив наступне.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом у 2014 році надала документи про доходи відповідача, а саме: Декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2011 рік, 2013 рік ; та відомості із Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Як зазначила позивач у розрахунках доходів відповідача за даними цих документів (а.с. 23-32, т.-1), зокрема за наданою Декларацією про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, загальна сума сукупного доходу ОСОБА_2 становить 107 824 908 грн. ОСОБА_2 належить нерухоме майно, яке він передавав у оренду у 2013-2014 роках (а.с. 220-238, т.-1). Загальна сума сукупного доходу за 2013 рік у членів його сім'ї складає 21 185 596 грн. Крім того, позивач посилається на наявність рухомого майна, зокрема транспортних засобів, рахунків у банку, що перебувають у власності відповідача.

Щодо фінансово-майнового стану відповідача, відповідно до листа № 1040 від 06.04.2015 року (а.с. 173, т. 1), підприємство ТОВ «Вініл», учасником якого є відповідач і яке є єдиним джерелом доходу відповідача: «за результатами фінансової звітності 1 кварталу 2015 року має збитки в розмірі 5,2 млн. грн.». Окрім того, відповідно до договору поруки № DNI-22-1029/12 від 14.06.2012 року(а.с.174-178 т. 1), Відповідач виступає Поручителем за зобов'язанням ТОВ «ВІНІЛ» по кредитному договору № DNI-22-1025/12 від 14.06.2012 року на суму у 5 000 000,00 (п'ять мільйонів) доларів США. На даний момент, у зв'язку з понесенням підприємством збитків, що було зазначено раніше, у підприємства виникла заборгованість за даним зобов'язанням, а тому банк звертається з вимогою про виконання зобов'язань за договором, до Поручителя. Окрім того, в матеріалах справи наявний лист Федеральної служби по нагляду в сфері захисту прав споживачів та благополуччя людини № 01/3820-15-32 від 10.04.2015 року «про заборону ввезення української продукції» (а.с. 179, т. 1), в якому зазначено, що продукція ТОВ «ВІНІЛ» не відповідає санітарно-епідеміологічним вимогам по міграції в повітряний простір формальдегіду і стіролу. Таким чином, ТОВ «ВІНІЛ» втрачає ринки збуту продукції, і, відповідно, зменшується розмір доходу підприємства, яке фактично є єдиним джерелом доходу Відповідача.

За довідкою, наданою на вимогу суду про доходи відповідача за 2015 рік зазначені суми виплачених доходів за період з 01.04.2015 року по 30.06.2015 року № 11924/04-62-11-01-30 від 09.10.2015 року (а.с. 35, т. 2).

Згідно даних відомостей Відповідач отримав за даний період дивідендів та доходів від надання майна в лізинг на суму 15 000 000,00 (п'ятнадцять мільйонів) грн.

Згідно із довідкою від 23.11.2015 року ДПІ Бабушкінського району м. Дніпропетровська ГУ ДФС Дніпропетровської області надано відомості про суми виплачених доходів ОСОБА_2 у 2014 році по заробітній платі та доходів з підприємства ТОВ «Вініл» та інших доходів.

Представник відповідача з приводу наявності у Відповідача майна, на яке посилається позивач як на підтвердження майнового стану ОСОБА_2 зазначив, що все майно було набуто відповідачем за час офіційно зареєстрованого шлюбу, а отже воно являється спільною сумісною власністю подружжя. Окрім того, Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження отримання будь-якого доходу від даного майна, а навпаки, наявність даного майна свідчить про необхідність його утримання, що також суттєво впливає на фінансово-майновий стан Відповідача та його платоспроможність.

Відповідач також зазначив, що за період листопад 2013 року по травень 2014 року було перераховано 660 000 гривень (даний факт підтверджується довідкою № DNI-50.5/31 від 18.05.2015 року, (а.с. 159). Із листа відповідача до позивача надано розрахунок відповідача за період з листопада 2013 по листопад 2014 року ним добровільно сплачено позивачці на утримання дітей 680.000 грн. (а.с. 169 звор). Окрім того ним оплачені житлово-комунальні послуги та інші послуги, які надаються позивачці на утримання дітей.

Підсумовуючи викладені обставини, які встановлені на підставі наданих сторонами документів, суд вважає можливим задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей частково, а саме у розмірі 15 000 грн. щомісяця на кожну дитину до їх повноліття.

При цьому слід зазначити, що згідно із ч.1 ст.192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Що стосується посилання позивача при визначенні у позовній заяві розміру аліментів на ст. 185 СК України щодо обов'язку участі батька у додаткових витрат на дітей, то як слідує із вимог позивача за даним позовом, вона також просить про стягнення додаткових витрат на дітей, між тим згідно із ст.185 СК участь батьків у додаткових витратах на дитину покладається на того батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також того з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, такий позов може пред'являтись лише після набрання законної сили рішенням суду про стягнення аліментів на дітей самостійно.

З огляду на викладені обставини, на підставі ст.ст.141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання 01032 АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5, яка проживає за адресою 01054, АДРЕСА_1, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 15 000 (п'ятнадцяти тисяч) грн., 00 коп., щомісяця, починаючи з моменту пред'явлення позовної заяви і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання 01032 АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5, яка проживає за адресою 01054, АДРЕСА_1, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 15 000 (п'ятнадцяти тисяч) грн., 00 коп., щомісяця, починаючи з моменту пред'явлення позовної заяви і до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: О.Ф. Малинников