КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4925/14-ц
Провадження № 2/488/170/15 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.01.2015 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі Волинській Я.І.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

та відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

В С Т А Н О В И В :

16.09.2014 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 додаткові витрати на розвиток індивідуальних здібностей дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 295 грн. щомісячно, починаючи з вересня 2014 року та по червень 2015 року.

В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02.09.2000 року по 30.04.2012 року, і від даного шлюбу вони мають спільну дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дочки в розмірі 1/6 частини.

Починаючи з 2002 року та по теперішній час позивач страждає цукровим діабет, через що починаючи з 2004 року вона є інвалідом III групи. В зв`язку із цим захворюванням вона не має можливості працювати, і її доходами є: пенсія по інвалідності у розмірі 949 грн. та аліменти, які вона отримує від відповідача на утримання дочки.

Дочка сторін - ОСОБА_4 з 4-річного віку займається бально спортивними танцями, які вимагають додаткових витрат на оплату занять та купівлю відповідного одягу та взуття для дитини. Відповідач нести додаткові витрати на утримання та розвиток дочки не бажає, разом із цим він має нормальний стан здоров`я, працездатний, тому має можливість, відповідно до ст. 185 СК України, надавати додаткові кошти у вищевказаному розмірі.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги зменшила, просила суд стягувати з відповідача на її користь по 225 грн. щомісячно, додаткових витрат на дитину, пов`язаних із зайняттям дитини бально - спортивними танцями, за період з лютого 2015 року по червень 2015 року.

Відповідач в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечував, посилаючись на необґрунтованість заявлених вимог та те, що він неодноразово надавав кошти на заняття дитини танцями, однак вона їх не відвідує та не займається танцями на даний час.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він є дідусем дитини, і він разом з дружиною майже весь час оплачували онучці заняття танцями в Школі Мистецтв, потім вона перейшла до колективу Фрістайл, де заняття відвідувала не регулярно, а потім і взагалі перестала займатись танцями.

Заслухавши пояснення сторін, свідка та дослідивши письмові докази по справі, суд знаходить позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 185 СК України той із батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той із батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була пред`явлена, зобов`язані приймати участь в додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом і т.п.).

Виходячи з викладеного, суд може зобов`язати одного із батьків, як того, що сплачує аліменти, так і того, до якого вимога про стягнення аліментів не була пред`явлена, приймати участь у фактично понесених додаткових витратах на дитину.

Доказами, підтверджуючими особливі обставини, які привели до додаткових витрат на дитину, можуть бути документи про понесені витрати, зокрема, квитанції про оплату занять з танців, квитанції про купівлю індивідуальної спортивної форми, а також інші документи, які свідчать, що дитина дійсно займається бально - спортивними танцями, в зв`язку з чим потребує додаткових витрат.

Між тим, аналізуючи надані позивачкою докази, суд прийшов до висновку, що достовірних доказів (чеків квитанцій, рахунків тощо) на підтвердження понесених нею додаткових витрат на дитину, позивачка ОСОБА_1 суду не надала, чим не виконала свій обов`язок щодо доказування, що передбачений ст. 10 ЦПК України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є недоведеними, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 7, 10, 11, 214-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л. І. Селіщева