Справа № 361/3202/15-ц
Провадження № 2/361/1707/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді Маценко Н.П.
при секретарі Телепі Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків у порядку регресу
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 01.12.2012 року о 05 год. 25 хв. у м. Києві на перехресті вулиць Бальзака та Сабурова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів автомобілів НОМЕР_1 та автомобіля марки «Фольксваген» д. н. з. 462-48 КК.
Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 24.12.2012 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян /340 грн./.
На час дорожньо-транспортної події між товариством та ОСОБА_1 укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ /3851504 від 02.06.2012 року, згідно з яким застраховано цивільну відповідальність останньої перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «ВАЗ» д. н. з. 122-56 КЕ.
Враховуючи ту обставину, що відповідач ОСОБА_1 всупереч ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди не звертався, товариство після виплати страхового відшкодування має право регресної вимоги до страховика.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не зявився, подав клопотання про розгляд даної справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не зявився, про день і час розгляду даної справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи у його відсутності до суду не надходила.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 1191 ЦК України також передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Судом встановлено, що 01.12.2012 року о 05 год. 25 хв. на перехресті вулиць Балтзака та Сабурова у м. Києві ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2, перед початком руху, а саме: розвороті ліворуч, не надав дорогу автомобілю марки «Фольксваген» державний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався по головній дорозі прямо та здійснив зіткнення з вказаним автомобілем, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів.
Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 24.12.2012 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян /340 грн./.
Відповідно до п. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань - чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
З матеріалів справи вбачається, що на час дорожньо-транспортної пригоди між ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_1 діяв договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/3851504 від 01.06.2012 року, згідно з яким застраховано цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу марки «ВАЗ» державний номер НОМЕР_4.
18.01.2013 року ОСОБА_4 звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування.
Відповідно до абзацу «ґ» підпункту 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Підпунктом 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди, а зобов'язання невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу передбачене пп. 33.1.4. п. 33.1 ст. 33 вищезазначеного закону.
Правовою позицією ВСУ викладеною у справі № 6-1цс14 від 12 лютого 2014 року, встановлено, що виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції з 18 вересня 2011 по 8 січня 2012 року), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.
Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Так, при розгляді даної справи по суті безспірно встановлено, що відповідач свого обовязку щодо невідкладеного направлення повідомлення про настання ДТП не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди та письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконала. Будь-яких заперечень по суті даного позову стороною відповідача надано не було. На думку суду, позивач має право регресної вимоги до відповідача про стягнення суми фактично сплаченого страхового відшкодування.
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд приходить до вимог ст. 88 ЦПК України відповідно до якої, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З цих підстав, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача судового збору в розмірі 243,60 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Н. П. Маценко