АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Заводян К. І.

Суддів: Бреславського О.Г., Савчук М.В.,

Секретаря: Давньої Я.А.

З участю: ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Комерційний банк Фінансова ініціатива (далі: ПАТ КБ Фінансова ініціатива) про захист прав споживача фінансових послуг за договором банківського вкладу, стягнення вкладу та процентів за користування грішми, за апеляційною скаргою ПАТ КБ Фінансова ініціатива на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 подав позов до публічного акціонерного товариства Комерційний банк Фінансова ініціатива про повернення депозитного вкладу, процентів за користування чужими грішми, який змінював під час розгляду справи.

Посилався на такі обставини.

03 червня 2014 року між ним та ПАТ КБ Фінансова ініціатива укладено договір банківського вкладу №45-в-17/1030 в іноземній валюті на суму 10100 доларів США строком до 26 серпня 2014 року з відсотковою ставкою: з 03 червня в розмірі 10,5 % річних, з 17 червня 11 % річних, з 01 липня 11,5 % річних, з 15 липня 12 % річних, з 29 липня 14% річних, з 12 серпня 2014 року 15% річних.

Свої зобовязання по нарахуванню і сплаті процентів банк виконав.

28 серпня 2014 року він подав банку заяву про повернення вкладу у звязку із закінченням терміну вкладу.

Провадж. №22-ц/794/967/15 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_3

Категорія: 19/27 Доповідач: Заводян К.І.

Замість відповіді позивач 23 вересня 2014 року отримав листа незрозумілого змісту.

Двічі, 01 жовтня та 30 жовтня 2014 року, позивач звертався до банку за отриманням вкладу, але знову отримав незрозумілі відповіді.

Умови договору банк не виконав, вклад не повернув.

Станом на 17 грудня 2014 року на рахунку позивача було 10145,82 дол.США.

Без будь-яких на те підстав відповідач користувався його грішми.

Вважав, що відповідач повинен сплатити йому відсотки за користування чужими коштами в цей період.

Просив суд стягнути із ПАТ КБ Фінансова ініціатива на його користь:

- вклад в сумі 10145,82 дол.США;

- проценти за користування чужими грошовими коштами в сумі 409,19 дол.США.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16 березня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

З ПАТ КБ Фінансова ініціатива на користь ОСОБА_1 за договором банківського вкладу №45-в-17/1030 від 03 червня 2014 року стягнуто 8450 доларів США.

В решті позовних вимог відмовлено.

ПАТ КБ Фінансова ініціатива подало на рішення суду апеляційну скаргу.

Рішення суду вважає незаконним і необґрунтованим, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

18 грудня 2013 року між ПАТ КБ Фінансова ініціатива та ОСОБА_1 був укладений договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу (картки), на підставі якого позивачу відкрито поточний картковий рахунок №8101.

03 червня 2014 року між ОСОБА_4 та ПАТ КБ Фінансова ініціатива укладено договір банківського вкладу №45-в-17/1030 в іноземній валюті на суму 10100 доларів США строком до 26 серпня 2014 року.

Згідно п.3.1.4. договору №45-в-17/1030 банк зобовязався повністю повернути вклад та нараховані проценти у дату повернення зазначену у п.2 договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок на підставі письмової заяви вкладника з використанням картки.

Згідно п.5.4 Договору на відкриття та обслуговування поточного рахунку (карткового) сторони дійшли згоди, що банк має право встановлювати спеціальні ліміти на використання коштів на картрахунку, регламентувати кількість операцій на добу, суму однієї та усіх операцій за добу та в односторонньому порядку змінювати їх.

Банк має право встановлювати для всіх держателів ліміти здійснення операцій по ЕПЗ та змінювати їх в односторонньому порядку на власний розсуд.

Станом на 09 квітня 2015 року залишок коштів на поточному рахунку позивача складає 8 400,48 дол.США.

ПАТ КБ Фінансова ініціатива не погоджується із зазначенням стягнутої суми боргу в іноземній валюті, тоді як грошовою одиницею в Україні є гривня.

Просить рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 суми вкладу, а на користь держави - судового збору скасувати і ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_4 відмовити.

ОСОБА_1 апеляційну скаргу заперечує, рішення суду вважає законним і обґрунтованим. Дії банку вважає такими, що направлені на уникнення виконання рішення суду.

Повідомляє про те, що згідно постанови НБУ від 23.06.2015 р. №408 банк віднесений до категорії неплатоспроможних.

Колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не убачається.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору.

Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

З матеріалів справи убачається, що 03 червня 2014 року між ОСОБА_4 та ПАТ КБ Фінансова ініціатива укладено договір банківського вкладу №45-в-17/1030 в іноземній валюті на суму 10100 доларів США строком до 26 серпня 2014 року з відсотковою ставкою: з 03 червня в розмірі 10,5 % річних, з 17 червня 11 % річних, з 01 липня 11,5 % річних, з 15 липня 12 % річних, з 29 липня 14% річних, з 12 серпня 2014 року 15% річних.

Свої зобовязання по нарахуванню і сплаті процентів банк виконав.

28 серпня 2014 року позивач подав банку заяву про повернення вкладу у звязку із закінченням терміну вкладу(а.с.6).

Замість відповіді позивач 23 вересня 2014 року отримав листа незрозумілого змісту (а.с.6зв.).

Двічі, 01 жовтня та 30 жовтня 2014 року, позивач звертався до банку за отриманням вкладу, але знову отримував незрозумілі відповіді (а.с.7,8).

Після звернення позивача до суду про захист прав споживача відповідачем повернено частину депозиту з платіжної картки (а.с.20,26,33).

Залишок боргу становить 8 400,48 дол.США, які суд обґрунтовано стягнув на користь позивача.

Посилання відповідача на спростування доводів позивача на наявність у ОСОБА_1 поточного карткового рахунку не можуть бути взяті до уваги. Після звернення позивача із заявою про повернення депозитного вкладу ПАТ КБ Фінансова ініціатива не розяснював йому право отримати кошти вкладу з поточного карткового рахунку, надсилаючи натомість незрозумілі відповіді.

Таким чином реальної можливості зняти кошти з рахунку готівкою або ж розраховуватися ними з допомогою платіжної банківської картки ОСОБА_1 не мав. Перерахуванням коштів на поточний картковий рахунок банк своє грошове зобовязання не виконав.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до положень ст. 1068 ЦК України банк зобовязаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобовязаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Клієнт зобовязаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Крім того, ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Отже, за змістом наведених норм права зобовязання банку полягає у виплаті володільцеві рахунку грошових коштів на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Аналогічні правові позиції містяться в постановах Верховного Суду України від 29 травня 2013 року у справі №6-39цс13 та від 25 грудня 2013 року у справі № 6-140цс13, які, відповідно до ст.360-7 ЦПК України, є обовязковими для усіх судів України.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду відповідає встановленим обставинам справи, вимогам матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не убачається.

Керуючись ст.ст.307 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк Фінансова ініціатива відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: