АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/636/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2838/15Головуючий у 1-й інстанції Андрущенко-Луценко С.В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі

головуючого судді Лобова О.А.,

суддів Корнієнка В.І., Винниченка Ю.М.

при секретарі Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Миргородської міської ради, ОСОБА_4. ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування рішень міської ради, визнання недійсними державних актів про право власності на землю, скасування державної реєстрації речових прав на земельні ділянки, визначення порядку користування земельною ділянкою.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулися до суду із вказаним позовом, просили ухвалити рішення, яким:

визнати незаконним та скасувати рішення Миргородської міської ради від 04 липня 2008 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 888 м.кв. по АДРЕСА_1, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та безоплатну передачу цієї ділянки у власність; визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_3 про право власності на земельну ділянку площею 888 м.кв. по АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_1, виданий 06 листопада 2008 року на ім'я ОСОБА_7; скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі України земельної ділянки площею 888 м.кв. по АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_1; скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 888 м.кв. по АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_1;

визнати незаконним та скасувати рішення Миргородської міської ради від 17 липня 2009 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 421 м.кв. по АДРЕСА_1, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та безоплатну передачу цієї ділянки у власність; визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_4 про право власності на земельну ділянку площею 421 м.кв. по АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2, виданий 26 грудня 2012 року на ім'я ОСОБА_6; скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі України земельної ділянки площею421 м.кв. по АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2; скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку площею421 м.кв. по АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2;

визнати незаконним та скасувати рішення Миргородської міської ради від 14 грудня 2012 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 338 м.кв. (утому числі земельна ділянка площею 282 м.кв. і земельна ділянка площею 56 м.кв.) по АДРЕСА_1, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та безоплатну передачу цієї ділянки у власність; визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_5, видане Реєстраційною службою Миргородського міжрайонного управління юстиції на ім'я ОСОБА_5; скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі України земельної ділянки площею 282 м.кв. по АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_5; скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 282 м.кв. по АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_5.

Визначити порядок користування земельною ділянкою згідно варіанту №4 висновку судової земельно-технічної експертизи №137 від 26 травня 2014 року.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що земельні ділянки передані у власність відповідачам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з порушенням принципу пропорційності визначення розмірів земельних ділянок відповідно до розмірів часток у будинку, співвласниками, якого вони є. Окрім того, земельні ділянки сформовані таким чином, що співвласники будинку позбавлені права на вільний проїзд з вулиці до житла та інших господарських споруд, права доступу до свого житла для його обслуговування.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просять рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги повторно наведені доводи позовної заяви, а також зазначено, що висновки суду про пропуск строку позовної давності суперечить фактичним обставинам.

Колегія суддів, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав:

Відповідно до п.3 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги має право змінити рішення суду першої інстанції у разі порушення або неправильного застосування судом норм матеріального або процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 19 червня 2009 року належить на праві власності 13/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1.

Іншими співвласниками цього будинку є ОСОБА_4 - 13/50 на підставі договору дарування від 07 серпня 2007 року, ОСОБА_5 - 6/25 на підставі договору дарування від 05 квітня 2012 року, ОСОБА_6 - 6/25 на підставі договору купівлі-продажу від 28 липня 1992 року.

Згідно технічного паспорту садиба АДРЕСА_1 складається з житлового будинку «А-1», сараю з прибудовою «Б», погребу «Г», вбиральні «Д», які розташовані на земельній ділянці площею 2 616 м.кв.

Будинок поділений на квартири: №1 - ОСОБА_4, №2 - ОСОБА_5, №3 - ОСОБА_6, №4 - ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

Рішенням Миргородської міської ради від 04 липня 2008 року затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 888 м.кв. по АДРЕСА_1, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку посвідчене державним актом серії НОМЕР_3 про право власності на земельну ділянку, виданим 06 листопада 2008 року.

Рішенням Миргородської міської ради від 17 липня 2009 року затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 421 м.кв. по АДРЕСА_1, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку посвідчене державним актом серії НОМЕР_4 про право власності на земельну ділянку, виданим 26 грудня 2012 року.

Рішенням Миргородської міської ради від 14 грудня 2012 року затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 338 м.кв. (у тому числі земельна ділянка площею 282 м.кв. і земельна ділянка площею 56 м.кв.) по АДРЕСА_1, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Право власності ОСОБА_5 посвідчене свідоцтвом про право власності на земельну ділянку, виданим Реєстраційною службою Миргородського міжрайонного управління юстиції.

Рішенням Миргородської міської ради №123 від 25 вересня 2012 року ОСОБА_8 і ОСОБА_9 надано дозвіл на розробку технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право спільної сумісної власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 600 м.кв.

Встановивши наведені фактичні обставини, суд першої інстанції з дотриманням вимог процесуального закону дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом ст.1, ст.5, ст.15 ЦПК України завданням і метою цивільного судочинства є захист судом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів осіб.

Відповідно до ст.10, ст.58-60, ст.119 ЦПК України особа, звертаючись до суду з позовом, має довести належними і допустимими доказами існування обставин, які порушують її права, свободи чи законні інтереси.

Основними обставинами, які наведені в позовній заяві та апеляційній скарзі, і які, на переконання позивачів, порушують їхні законні права на отримання у власність земельної ділянки для обслуговування належної їм частини будинку, є такі:

оскаржувані рішення Миргородської міської ради про передачу у власність земельних ділянок іншим співвласникам (відповідачам) порушують принцип пропорційності - загальний розмір отриманих у власність земельних ділянок унеможливлює отримання позивачами у власність земельної ділянки розміром, який відповідає розміру їхньої частки у будинку (приблизно 625 м.кв.);

конфігурація переданих у власність земельних ділянок іншим співвласникам (відповідачам) позбавляє позивачів можливості доступу до господарських будівель і споруд, а також до своєї частини будинку.

На підтвердження існування зазначених обставин позивачі, по суті, посилаються на єдиний доказ - висновок №137 судової земельно-технічної експертизи від 26 травня 2014 року, виготовлений у цивільній справі № 541/3403/13-ц (а.с.35-56).

У дослідницькій частині експертизи судовим експертом зроблені наступні висновки:

1. (а.с.38). Склад і зміст технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 421 м.кв. відповідає вимогам ЗУ «Про землеустрій» і методичним рекомендаціям для розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання планів існуючого використання земель в межах територій сільських (селищних, міських) рад.

2. (а.с.39). Згідно кадастрового плану земель ділянка по АДРЕСА_1 має площу 2 410 м.кв.

Разом з тим, згідно технічного паспорту (а.с.9 зворот) площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 становить 2 616 м.кв. Згідно отриманої Апляційним судом завіреної світлокопії рішення виконавчого комітету Миргородської міської Ради народних депутатів №683 від 21 серпня 1996 року за будинковолодінням по АДРЕСА_1 зареєстрована земельна ділянка площею 1 000 м.кв. у постійне користування, а земельна ділянка площею 1 616 м.кв. - у тимчасове користування під город до 01 листопада 1996 року. У справі відсутні будь-які належні і допустимі докази щодо зменшення розміру земельної ділянки.

3. (а.с.39 зворот).

ОСОБА_3 фактично мають вільний прохід до належних їм господарських будівель і споруд - сарай літ. «Б» і погріб літ. «Г». Проте, буквально через один абзац експерт робить протилежний висновок - вільний прохід від квартири позивачів до належних їм господарських споруд і будівель відповідно державного акту ОСОБА_6 відсутній.

ОСОБА_6 і ОСОБА_4 не мають вільного проходу до належних їм господарських споруд,;

ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_4 не мають можливості користуватися спільним проходом (проїздом) у разі винесення меж в натуру їхніх земельних ділянок;

У ОСОБА_5 відсутній прохід до частини земельної ділянки, яка виділяється для обслуговування житлового будинку літ. «А-1»;

При накладанні державного акту ОСОБА_6 та державного акту ОСОБА_4 на кадастровий план межі земельної ділянки ОСОБА_6 виходять за межі кадастрового плану земельної ділянки по АДРЕСА_1;

Частина межі земельної ділянки ОСОБА_6 проходить на відстані 50 см. (норма не менше 1 м.) від найбільш виступаючої стіни квартири №4 (належить позивачам).

Аналіз висновку експерта у сукупності з іншими доказами у справі дає підстави вважати доведеною єдину обставину, на яку посилаються позивачі в обґрунтування факту порушення їхніх прав, - це зменшення ширини смуги земельної ділянки, що прилягає до найбільш виступаючої стіни квартири №4.

Зазначена обставина не може бути підставою для визнання недійсними державних актів інших співвласників, оскільки для забезпечення належного доступу для обслуговування своєї частини будинку позивачі вправі вимагати встановлення земельного сервітуту в порядку норм глави 16 ЗК України.

У судовому засіданні ОСОБА_6 підтвердила свою згоду на встановлення сервітуту, при цьому вказала, що позивачі до неї з таким питанням не зверталися.

Факт відсутності у ОСОБА_3 доступу до належних їм господарських споруд і будівель внаслідок неправильного формування земельних ділянок інших співвласників не можна вважати доведеним належними і допустимими доказами з огляду на суперечливість висновків експерта у цій частині.

За загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Згідно договору дарування від 19 червня 2009 року ОСОБА_3 набули у власність 13/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, що розташовані на земельній ділянці Миргородської міської ради площею 1 000 м.кв.(а.с.13).

ОСОБА_3, посилаючись на висновок №137 судової земельно-технічної експертизи від 26 травня 2014 року, стверджують, що мають право на виділення їм у власність земельної ділянки площею 626,60 м.кв., виходячи з загальної площі земельної ділянки 2 410 м.кв.

Матеріалами підтверджено, що рішенням Миргородської міської ради №123 від 25 вересня 2012 року позивачам надано дозвіл на розробку технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право спільної сумісної власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 600 м.кв. (а.с.18). Таким чином, орган місцевого самоврядування у межах своїх повноважень надав дозвіл позивачам на виготовлення необхідних документів на приватизацію земельної ділянки у розмірі, який приблизно відповідає розміру їхньої частки у будинку.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що вони не можуть реалізувати своє право на приватизацію землі у зв'язку з відмовою суміжних землекористувачів (інших співвласників) погодити межі земельної ділянки. Це питання, у тому числі, було предметом розгляду комісії по вирішенню земельних спорів (а.с.20,21).

За змістом норм ст.33,43 ЗУ «Про місцеве самоврядування», ст.158, ст.198 ЗК України відмова сусідніх землекористувачів погодити межі земельної ділянки не є підставою для відмови у прийнятті рішення про технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, отже оскаржувані рішення Миргородської міської ради та видані на їх підставі іншим співвласникам державні акти про право власності на землю не позбавляють позивачів можливості набути у власність земельну ділянку у розмірі, що відповідає розміру їхньої частки у будинку.

Таким чином, рішення суду першої інстанції, по суті, є законним і обґрунтованим.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про безпідставність висновків суду першої інстанції щодо пропуску строків давності у частині вимог, заявлених відносно ОСОБА_4

У позовній заяві ОСОБА_2 наголошували, що про існування оспорюваних рішень та відповідних державних актів про право власності на землю у відповідачів вони дізналися лише після того як почалося виготовлення технічної документації згідно рішення Миргородської міської ради №123 від 25 вересня 2012 року. У справі відсутні об'єктивні дані про те, що позивачі з червня 2009 року знали або могли знати про існування оспорюваних рішень Миргородської міської ради. Навпаки зі змісту листа Державної інспекції сільського господарства у Полтавській області від 03 лютого 2012 року вбачається, що узгодження меж між сусідніми землекористувачами при оформлені документів ОСОБА_6 у квітні 2009 року відбулося без участі позивачів (а.с.23). Відповідно позивачі не могли і не були зобов'язані знати про існування рішення Миргородської міської ради про передачу у власність землі ОСОБА_4, яка приватизувала землю раніше за ОСОБА_6 За таких обставин висновок суду пропуск строку давності по вимогам до ОСОБА_4 не є обґрунтованим.

Приймаючи до уваги наведене колегія суддів, приходить до висновку про необхідність виключення з мотивувальної частини рішення суду першої посилання на пропуск строку давності як підставу для відмови у позовних вимогах до ОСОБА_4

Керуючись ст.303, п.3 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309, ст.316, ст.319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Виключити з мотивувальної частини рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 серпня 2015 року посилання на відмову у задоволенні вимог до ОСОБА_4 у зв'язку з пропуском строку давності.

В іншій частині рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 серпня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.А. Лобов

Судді В.І. Корнієнко

Ю.М. Винниченко

З оригіналом згідно

Суддя А.О.Лобов