Справа №568/1160/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Драновської С.З.

при секретарі Саган В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радивилів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток співвласників земельної ділянки

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позову посилається на те, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_2. Будинок, в якому вони проживають розташований в с.Дружба Радивилівського району Рівненської області і розділений на дві половини, в одній проживає позивачка з чоловіком ОСОБА_3, в другій половині жили її батьки.

Після смерті батька ОСОБА_4, 22.12.2013 року відкрилась спадщина у виді належної йому частини будинку.

При житті ОСОБА_4 в 2009 році склав заповіт посвідчений секретарем Дружбвської сільської ради Радивилівського району Рівненської області ОСОБА_5В згідно якого батько заповів їй все своє майно, яке складається із ? частини житлового будинку, 2 погріба, прибудови, веранди, 2 літні кухні, 3-х сарав, огорожі, 1/2 частини колодязя питного та 1/2 частини земельної ділянки.

До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась своєчасно, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, так як земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель знаходиться в спільній сумісній власності (0,25га). Індексний номер земельної ділянки 3518684, нормативна грошова оцінка складає 35 216,26 грн.

Частини житлового будинку у праві спільної часткової власності визначені в натурі, дане підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно.

Земельна ділянка, відповідно свідоцтва про право власності на землю належить чоловікові позивачки ОСОБА_3 та її покійному батькові ОСОБА_4, і знаходиться в спільній сумісній власності.

Позивачка є спадкоємець за заповітом, її належить 1/2 частка будинковолодіння, але право власності на земельну ділянку відповідно до часток домоволодіння, яка належить їй на праві власності не може отримати, так як згідно ст. 121 «Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами», державний нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення частки померлого у спільному майні.

Оскільки земельна ділянка знаходиться у спільній сумісній власності, та без виділення частки кожного із співвласників, позивачка не може отримати свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на земельну ділянку.

Враховуючи наведене просила суд визнати за ОСОБА_4, що помер 22.12.2013 року та ОСОБА_2 право власності кожного по 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,0125 га., що розташована в с.Дружба Радивилівського району Рівненської області. Представник позивачки ОСОБА_6 позов ОСОБА_1 підтримала з підстав викладених в позові та просила задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився і 15.09.2015 року подав заяву про розгляд справи в його відсутність.

Заслухавши представника ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи суд знаходить, що позов підлягає до задоволення.

Так під час судового слідства доведено, що позивачка проживає із чоловіком ОСОБА_2 в ? частині будинку, що розташований в с. Дружба Радивилівського району Рівненської області і розділений на дві половини. В іншій частині проживали її батьки.

Після смерті батька ОСОБА_4, 22.12.2013 року відкрилась спадщина яка складається із належної йому частини будинку та землі.

Згідно заповіту посвідченого 17.09.2009 року секретарем Дружбвської сільської ради Радивилівського району Рівненської області ОСОБА_5 і зареєстрованого в реєстрі №70 згідно якого батько заповів їй все своє майно.

Частина житлового будинку у праві спільної часткової власності визначені в натурі, дане підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно( Серія САЗ № 386688). Оскільки земельна ділянка знаходиться у спільній сумісній власності, та без виділення частки кожного із співвласників, позивачка не може отримати свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на земельну ділянку

Відповідно ст. 121 «Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами», нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення частки померлого у спільному майні.

Факт відмови в оформленні спадщини ОСОБА_1 на земельну ділянку, що належала її батькові ОСОБА_4 який помер 22.12.2013 року доводиться із листа приватного нотаріуса за №01-16/78 від 07.05.2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду .

В статті 89 Земельного Кодексу України записано, що співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Згідно ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Стаття 86 Земельного Кодексу України «Земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: подружжя співвласників жилого будинку, тощо.

Відповідно до ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, дарування міни, іншими цивільно-правовими угодами, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, приватизація земельних ділянок, що були раніше в надані їм у користування, прийняття спадщини, виділення в натурі ( на місцевості) належної їм земельної частки ( паю).

Відповідно до положення ст. 87 Земельного кодексу України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає також і при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами та за рішенням суду.

Позивачка є спадкоємець за заповітом, її належить 1/2 частка будинковолодіння, але право власності на земельну ділянку відповідно до часток домоволодіння, яка належить їй на праві власності не може отримати, так як нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення частки померлого у спільному майні.

Оскільки земельна ділянка знаходиться у спільній сумісній власності, та без виділення частки кожного із співвласників, позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на земельну ділянку.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 218, ЦПК України ст.ст.353-355, 370 ЦК України, ст.ст.78, 81, 86, 89 Земельного кодексу України суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток співвласників земельної ділянки задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, що помер 22.12.2013 року та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності кожного на 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0.25 га, (кадастровий номер :01:001:0094), що складатиме по 0, 0125 га кожному за адресою: с.Дружба, вул. Швеця, 71 Радивилівського району Рівненської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 30.10.2015 року

Суддя: С.З.Драновська