Провадження № 2/127/710/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

24.11.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Бойка В.М.,

за участю секретаря Паламарчук А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом Національного університету харчових технологій в особі Вінницького коледжу Національного університету харчових технологій до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби в справах дітей Вінницької міської ради про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення, мотивуючи позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 працювала у Вінницькому коледжі НУХТ в період з 15.08.1996 р. по 20.07.1999 р., що підтверджується Наказом № 241 від 15.08.1996 р. та Наказом № 464 від 19.07.1999 р. 29.11.1996 р. ОСОБА_1 було надано у користування кімнату № 24 у гуртожитку загальною площею 51,91 кв.м., що підтверджено ордером № 18, виданим 29.11.1996 р. Вінницьким політехнікумом.

Проте, оскільки з наказу № 464 від 19.07.1999 р. вбачається, що відповідач ОСОБА_1, була звільнена з роботи за власним бажанням вона втратила право на проживання в гуртожитку. Проте, остання самостійно надане в гуртожитку приміщення не звільнила, а отже, займає його самовільно та без належних на те підстав.

Позивач в заяві від 29.09.2015р. уточнив позовні вимоги, так як ним було встановлено, що у кімнаті №24 по пров. Ясний, 10-а в м. Вінниці також зареєстровані повнолітня дочка ОСОБА_1, -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітня дочка ОСОБА_1, - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. Тому, позивач просив виселити з кімнати № 24 в гуртожитку, який розташовано по пров. Ясному, 10-а, в м. Вінниці, - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та її неповнолітню дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та її неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради в судовому засіданні покладалась на думку суду.

В судове засідання відповідачі не з'явилися з невідомих суду причин, хоча повідомлялися належним чином, повідомлення про причини неявки до суду не надійшло.

Керуючись ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала у Вінницькому коледжі НУХТ в період з 15.08.1996 р. по 20.07.1999 р., що підтверджується Наказом № 241 від 15.08.1996 р. та Наказом № 464 від 19.07.1999 р. 29.11.1996 р. ОСОБА_1 було надано у користування кімнату № 24 у гуртожитку загальною площею 51,91 кв.м., що підтверджено ордером № 18, виданим 29.11.1996 р. Вінницьким політехнікумом. ( а. с. 12, 14,)

Відповідно до наказу № 464 від 19.07.1999 р. вбачається, що відповідач ОСОБА_1, була звільнена з роботи за власним бажанням. ( а. с. 13)

Гуртожиток, який розташовано по пров. Ясному, 10-а, в м. Вінниці є державною власністю в особі Міністерства освіти і науки України. Право оперативного управління гуртожитком здійснює Вінницький коледж НУХТ, що підтверджено свідоцтвом про право власності, серія САЕ № 133603, виданим 23.02.2012 р. виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 23.02.2012 р. № 422, та зареєстрованим у встановленому законом порядку, що підтверджено витягом про державну реєстрацію прав № 33823489 від 12.04.2012 р., виданим Комунальним підприємством «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації». Даний гуртожиток знаходиться на балансі Вінницького коледжу НУХТ. ( а. с. 6-7, 11,)

Частиною 2 ст. 132 Житлового кодексу України визначено, що працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин.

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Вінницькій області, вбачається, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, м. Вінниця (а.с. 21).

Відповідно до довідки про склад сім?ї №284-10 від 16.10.2014 року, у кімнаті №24 по пров. Ясний, 10-а в м. Вінниці також зареєстровані повнолітня дочка ОСОБА_1, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітня дочка ОСОБА_1, - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 48).

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого порушеного особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав .

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Проте, суд зауважує, що згідно зі ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 64 ЖК УРСР до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

ч. 3 ст. 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи у віці від 10 до 14р. є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного із них, з ким вона проживає ч. 4 зазначеної статті визначено, що місцем проживання фізичної особи, що не досягла 10 років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного із них, з ким вона проживає.

ст. 18. Закону України " Про охорону дитинства" встановлено, що держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

ст. 58 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо

предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для

підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на, які вонапосилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, з метою недопущення порушення прав дітей на житло, та враховуючи те, що як вказала в судовому засіданні представник позивача, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 вселені та зереєстровані в гуртожиток з відома та дозволу позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, а саме виселити з кімнати № 24 в гуртожитку, який розташовано по пров. Ясному, 10-а в м. Вінниці, - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4. В частині виселення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітніх дітей відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 243,60 грн., який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 316, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 18. Закону України " Про охорону дитинства", ст.ст. 10, 11, 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Виселити з кімнати № 24 в гуртожитку, який розташовано по пров. Ясному, 10-а, в м. Вінниці, що є державною власністю, в особі Міністерства освіти і науки України, право оперативного управління яким здійснює Вінницький коледж Національного університету харчових технологій, без надання іншого житлового приміщення, наступних осіб: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національного університету харчових технологій, в особі Вінницького коледжу Національного університету харчових технологій (код за ), судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 243,60 грн.

В решті вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його отримання через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: