У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Маляренко А.В., розглянувши касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до прокуратури Дніпропетровської області, Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто за рахунок Державного бюджету України з Державної Казначейської служби України на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. В іншій частині вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2015 року рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська змінено. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_2 50 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині - рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі Державна казначейська служба України, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій у частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову у позові у повному обсязі.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками апеляційного суду з їх оцінкою.

Згідно ч.2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до прокуратури Дніпропетровської області, Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних А.В. Маляренко

і кримінальних справ