Справа №295/2528/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

Головуючої - судді Чішман Л.М.

Секретаря Савіної Л.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом Першого заступника прокурора Житомирської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, треті особи - Романівський дитячий будинок-інтернат та Служба у справах дітей Житомирської міської ради про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування та об"єднаний позов ОСОБА_2 до Житомирської міської ради, третя особа реєстраційна служба Житомирського міського управління юстиції про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

19.02.2015 року Перший заступник прокурора Житомирської області, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_1, після померлої ОСОБА_3

13.01.2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою до Житомирської міської ради, третя особа - Реєстраційна служба Житомирського міського управління юстиції про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними будівлями, в будинку АДРЕСА_1, після померлої матері ОСОБА_3

Ухвалою Богунського районного судуд м.Житомира від 27.04.2015 року вказані цивільні справи було об'єднано в одне провадження.

В обґрунтування вказаних вимог сторони зазначили, що після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1. Крім того, вказали, що за життя ОСОБА_3 не склала заповіт, тому ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки являється єдиною дочкою спадкодавця, адже її брат, син померлої ОСОБА_2 та її сестра, дочка померлої, ОСОБА_5, померли. ОСОБА_2 зазначила, що з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину зверталась до Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., але їй було відмовлено в оформленні спадщини, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року, та відповідно до ст. 1ё261 ЦК України має право на спадкування після смерті свого батька ОСОБА_7 за правом представлення після смерті матері батька ОСОБА_5

В судовому засіданні представник прокуратури Житомирської області заявлені позовні вимоги підтримала просила визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину житлового будинку.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_8 просила визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку.

Представник Житомирської міської ради Сищук Н.М. при винесенні рішення покладалась на розсуд суду. Крім того просила врахувати, що право власності зареєстровано лише на житловий будинок, а всі інші прибудови є самовільно прибудованими та не належать до спадкової маси, у зв'язку із цим на них не може бути визнано право власності в порядку спадкування.

Треті особи в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, їх неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Представник Романівського дитячого будинку-інтернату Житомирської обласної ради подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. /а.с. 186/

Представник Реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при винесені рішення покладався на розсуд суду. /а.с. 175/

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши належність та допустимість доказів суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1. /а.с. 194/

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10.10.2014 року та копії актового запису про народження №418 від 12.04.1955 року ОСОБА_3 являлась матір'ю ОСОБА_2 та ОСОБА_5. /а.с. 18, 71/

Відповідно до свідоцтва про одруження ОСОБА_2 змінила прізвище на ОСОБА_2, актовий запис № 42. /а.с. 72/

Відповідно до запису акта про розірвання шлюбу №497 від 27.11.1981 року вбачається, що прізвище ОСОБА_5 до розірвання шлюбу було змінено на ОСОБА_5. /а.с. 21/

Згідно запису акта про народження № 206 від 23.01.1975 року вбачається, що ОСОБА_5 являється матір'ю ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. /а.с. 17/

ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією актового запису про смерть №2978 від 19.12.2013 року. /а.с. 24/

Відповідно до запису акта про народження № 540 від 24.03.1999 року вбачається, що ОСОБА_7 являється батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3. /а.с. 198/

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_4 від 27.06.1996 року, виданого Виконкомом Богунської районної ради. /а.с. 26/

Зі змісту дослідженої в судовому засіданні фотокопії спадкової справи №40/2014 вбачається, що спадкоємицею померлої ОСОБА_3 є ОСОБА_2 /а.с. 216/

Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. №183/02-31 від 07.11.2014 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року матері ОСОБА_3, оскільки не було подано правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок. /а.с. 82/

Згідно зі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обов'язок доказування покладено на сторони. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 25 Цивільного кодексу України визначено, що цивільна правоздатність - це здатність мати цивільні права та обов'язки. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадщину у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. У першу чергу право на спадкування за законом згідно до ст. 1261 ЦК України мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті.

Згідно частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5 (в редакції чинній на момент видачі оспорюваного свідоцтва про право на спадщину за законом) свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Як вбачається з матеріалів справи відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 20.11.2008 року, 04.12.2009 року, 03.11.2010 року, 28.10.2011 року, 25.10.2012 року, 16.01.2014 року, 29.04.2014 року, ОСОБА_1 проживав разом із своїми опікунами ОСОБА_5 та ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1. /а.с. 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45,46/

Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно ст. 1261 ЦК України ОСОБА_2 відноситься до спадкоємців першої черги. Позивачка ОСОБА_2 могла б спадкувати спадщину своєї померлої матері, якби не було спадкоємців за правом представлення.

Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 за життя була власником будинку АДРЕСА_1, та за життя не оформила належним чином право власності на дану квартиру, в свою чергу ОСОБА_2 є спадкоємицею першої черги, після смерті матері та ОСОБА_1 є спадкоємцем за правом представлення після бабусі ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року, а тому визнає за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 кожному.

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 319, 328, 392,1220, 1222, 1261, 1266, 1267, 1297 ЦК України, суд,-

вирішив:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на ? частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на ? частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М.Чішман