АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3167/15 Справа № 203/7792/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Маймур Ф. Ф. Доповідач - Кочкова Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді : Кочкової Н.О.,

Суддів: Григорченка Е.І., Каратаєвої Л.О.,

за участю секретаря - Левцунова І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, третя особа - П'ята Державна нотаріальна контора про визнання права власності у порядку спадкування за законом, за апеляційною скаргою Дніпропетровської міської ради на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилались на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1. Після смерті чоловіка вона звернулася до П'ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою щодо оформлення спадщини, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів. Квартира знаходиться в ОК «ЖБК № 27 «Петровськ-1», членом житлово-будівельного кооперативу був ОСОБА_3, пайові внески за квартиру сплачені в повному обсязі, чоловік отримав реєстраційне посвідчення від 27 жовтня 1992 року та зареєстрував право власності в КП ДМБТІ. Посилаючись на відсутність інших спадкоємців 1 черги, позивач просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на вказану квартиру (а.с.2-4)

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2015 року позов задоволено: визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 43,6 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м. у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 68-71).

В апеляційній скарзі Дніпропетровська міська рада, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 73-77).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 1957 року ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8,12). ОСОБА_3, був членом ОК «ЖБК № 27 «Петровськ-1» та мешкав однією сім'єю разом з позивачем та сином ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1. Пайовий внесок було виплачено в повному обсязі до 1964 року, 27 жовтня 1992 року ОСОБА_3 отримав реєстраційне посвідчення та зареєстрував право власності на квартиру в КП ДМБТІ (а.с.7,10,64). ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син позивачки та ОСОБА_3 - ОСОБА_4

07 листопада 2014 року ОСОБА_2 звернулась з заявою про прийняття спадщини до П'ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, було відкрито спадкову справу № 347/2014, крім позивачки, інші спадкоємці до нотконтори не звертались. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. 32, 36).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на ст. 1261, 1270 ЦК України та виходив із доведеності позовних вимог.

Вказаний висновок є правильним, відповідає нормам матеріального та процесуального права і підтверджується матеріалами справи.

Так, відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно із п. 3 Постанови Верховної Ради Української РСР «Про введення в дію Закону України «Про власність» від 26 березня 1991 року, положення статті 15 Закону України «Про власність» застосовуються до правовідносин, що виникли як до, так і після 15 квітня 1991 року. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність», чинного на момент сплати пайових внесків та отримання реєстраційного посвідчення від 27 жовтня 1992 року, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

У п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» зазначено, що згідно із ст. 15 Закону України «Про власність» член ЖБК , який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває права власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд.

Із довідки ОК «ЖБК № 27 «Петровськ-1» вбачається, що пайовий внесок було виплачено в повному обсязі до 1964 року, а згідно довідки КП «ДМБТІ» ДОР № 13177 від 27 листопада 2014 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі довідки «ЖБК № 27 «Петровськ-1» № 1, про що видане реєстраційне посвідчення від 27 жовтня 1992 року, яке зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу № ХV за реєстровим № 103.

Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Із матеріалів справи вбачається, що разом із спадкодавцем у квартирі АДРЕСА_1 мешкала позивачки та син ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, інших спадкоємців 1 черги не має, тому суд правильно задовольнив позовні вимоги, а посилання в апеляційній скарзі на те, що нотаріусом незаконно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину листом, а не постановою, - не являються підставою для скасування рішення суду, оскільки не спростовують правильності висновків суду щодо обґрунтованості позовних вимог.

Доводи апелянта про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту втрати правовстановлюючих документів, - не можна прийняти до уваги, оскільки ці доводи є голослівними.

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, оскільки зводяться, в основному, до переоцінки доказів, але відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду 1 інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, підстав для виходу за межі апеляційної скарги - не вбачається, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року було задоволено клопотання Дніпропетровської міської ради, і відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2015 року до ухвалення апеляційним судом судового рішення. На підставі ст. 82, 88 ЦПК України з Дніпропетровської міської ради слід стягнути судовий збір у сумі 1827гр.

Керуючись ст.. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2015 року - залишити без змін.

Стягнути із Дніпропетровської міської ради на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1827гр.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча: Кочкова Н.О.

Судді:

Каратаєва Л.О.

Григорченко Е.І.