УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2015 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

судді Діденко С.А.,

при секретарі Коломойцеві М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2010р. у цивільній справі за позовом КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

02.10.2015р. суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2010р. ухваленого у цивільній справі за позовом КП «ХТМ» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, у якій ОСОБА_1 просила вищевказане заочне рішення скасувати. В обгрунтування заявлених вимог заявник посилалась на стягнення боргу поза межами строку позовної давності, вона є пенсіонеркою, часто хворіє, її донька ОСОБА_2 одна виховує неповнолітню дитину, про ухвалення заочного рішення вони дізналися лише 24.09.2015р., а не в квітні 2010р., як це передбачає закон, т.я. копія заочного рішення направляється рекомендованим листом із повідомленням не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

У судовому засіданні заявник просив скасувати заочне рішення.

Представник КП «ХТМ» проти скасування заочного рішення заперечував, посилався на те, що рішення суду набрало законної сили і звернуто до виконанняв 2011 році..

Суд, дослідивши матеріали заяви та заочне рішення суду від 22.04.2010 року, доходить наступного.

З дослідженого оригіналу судового рішення вбачається, що 22.04.2010р. заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова задоволений цивільний позов КП «ХТМ» до до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

У відповідності до положень ч.2 ст. 228 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Згідно з повідомленням архіваріуса Київського районного суду м. Харкова, цивільна справа № 2-2833/10/17 за позовом КП «ХТМ» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості знищена, що підтверджено витягом з акту знищення.

Як вбачається з описової частини заочного рішення, а також з інформації повідомленої ОСОБА_1 у заяві місця проживання, відповідачі станом на час ухвалення оскаржуваного рішення і до теперішнього часу, тобто протягом останніх 5 років 6 міс. мешкали та продовжують мешкати за адресою: м. Харків, вул. Нат. Ужвій, 92, кв.163.

У відповідності до ч.1 ст. 232 ЦПК України, підставою скасування заочного рішення є встановлення поважності причин неявки відповідача до судового засідання, або встановлення поважності неповідомлення відповідачем причини неявки до судового засідання, а також істотність доказів, на які він посилається для правильного вирішення справи.

Знищення цивільної справи за збігом термінів її зберігання, фактично позбавляє суд можливості перевірки доводів заявника про не направлення їй судових повісток, копії заочного рішення та правильності проведених нарахувань.

Втім, ч. 1 ст. 77 ЦПК України передбачає, обовязок сторін та інших осіб, які беруть участь у справі повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Доказів відсутності відповідачів за місцем проживання в період з 01.11.2006р. по 31.01.2010р. заявниця суду не надала.

Натомість, факт проживання відповідачів за вказаною вище адресою обєктивно підтверджений її вказівкою у заяві про перегляд заочного рішення. Водночас, посилання заявниці на неправильність стягнення судом заборгованості неконкретизовані та відповідними розрахунками і доказами не підтверджені.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачі на час утворення заборгованості в період з 01.11.2006р. по 31.01.2010р., а також на час ухвалення заочного рішення 22.04.2010р. мешкали і дотеперішнього часу мешкають у кв.№163 буд.№92 по вул. Нат.Ужвій у м. Харкові, а, відповідно, користувались і продовжують користуютьсь послугами опалення та гарячою водою, обізнані про власну заборгованість.

З урахуванням викладеного, доказів, які мають істотне значення у справі, відповідачем суду не надано, поважність причини неявки до судового засідання 22.04.2010р. не доведені, а тому підстави скасування заочного рішення відсутні.

Керуючись ст. 231 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2010р. у цивільній справі № 2-2833/10/17 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним Кодексом України. Строк апеляційного оскарження заочного рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: