АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/266 Головуючий у 1 інстанції - Винниченко Л.М .
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач Л.Д .

при секретарі Бугай О.О.

розглянула в відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про стягнення невиплаченої заробітної плати

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 5 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом , який обґрунтовував тим, що з 2010 року по 12.08.2014 року працював в ПАТ «Банк Форум» і з 2011 року по час звільнення займав посаду менеджера, з посадовим окладом 15 700 грн., посадовою надбавкою 38 %,що після проведення відрахувань складало в середньому заробітну плату у розмірі 17 542 грн. на місяць. Однак з липня 2014 року йому виплатили заробітну плату із розрахунку 2/3 частини посадового окладу без надбавки, тобто за липень лише 8 575 грн. та за серпень 2 947 грн. В пояснення зменшення заробітної плати йому була надана копія наказу від 23.06.2014 року № 83 «Про оголошення простою у ПАТ «Банк ФОРУМ» з додатком переліку працівників, яким оголошено простій з включенням і його.

Згідно зазначеного наказу встановлено, що у період з 01 липня по 11 серпня 2014 року заробітна плата працівника, зазначеним у додатку до наказу виплачується із розрахунку 2/3 від посадового окладу.

Посилаючись на те, що на порушення вимог ст. 103 КЗпП України про нові або зміну умов праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або змін, що з боку відповідача зроблено не було, позивач просив стягнути з відповідача не донараховану та недоплачену йому заробітної плати за період з 01 липня по 11 серпня 2014 року в розмірі 12 164 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 5 грудня 2014 року ОСОБА_1 в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу та посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення його вимог .

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема, що суд першої інстанції проігнорував всі надані ним пояснення та докази щодо незаконності дій відповідача,щодо зменшення оплати праці та не врахував те,що він добросовісно та в повному обсязі виконував своїх трудові обов'язки та не мав простоїв в роботі. Вважає,що адміністрація банку безпідставно позбавила його частини зарплати посилаючись на процес ліквідаційної процедури,незаконно змінила істотні умови оплати праці та відповідно до ст.103 КЗпП не повідомила його не менше чим за два місяці про їх запровадження або зміни та на порушення ст. 34 КЗпП його не було тимчасово переведено на іншу роботу. Окрім цього, вважає апелянт, судом не було встановлено факту простою та не витребувано у відповідача докази на підтвердження простою, зокрема акт про простій у відповідності до листа Міністерства промислової політики від 01.10.2007 року,не перевірена процедура проведення простою, в той час як на його думку, припинення проведення всіх банківських операцій, повне припинення продажу всіх банківських продуктів, припинення розробки та впровадження нових банківських продуктів не можуть бути підставою для простою працівників служби внутрішнього аудиту. Наказ про оголошення простою не відповідає закону та нормам ДСТУ.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував,просив її відхилити та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В., пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційну скаргу, в межах її доводів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1 Закону України "Про оплату праці" , заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Відповідно до ст. 34 КЗпП України, простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

Згідно ч.1 ст. 113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, з 15.11.2010 року по 12.08.2014 року ОСОБА_1 працював в ПАТ «Банк Форум», що підтверджується записами у трудовій книжці (а.с. 7, 8).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 13.06.2014 р. № 355 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію» від 16.06.2014 року № 49.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» 23.06.2014 року винесено Наказ за № 83 «Про оголошення простою у ПАТ «Банк Форум», у якому зазначено про те, що у зв'язку з відкликанням банківської ліцензії та початком ліквідації ПАТ «Банк Форум», практичним припиненням проведення всіх банківських операцій, повним припиненням продажу всіх банківських продуктів, припиненням розробки та впровадження нових банківських продуктів, звільненням орендованих банком приміщень у ПАТ «Банк Форум» стали відсутніми організаційні умови, необхідні для виконання функціональних обов'язків (робіт) вказаними у додатку 1 до наказу структурними підрозділами та працівниками банку і, як наслідок, стало відсутнє навантаження на визначених працівників та підрозділи ПАТ «Банк Форум», у зв'язку з чим на підставі ст. ст. 34, 113 КЗпП України з 01.07.2014 року по 11.08.2014 року включно оголошено простій, що виник не з вини працівників, для працівників банку, визначених у Додатку 1 до цього наказу (надалі по тексту - наказ, а.с. 11).

У перелік працівників, зазначених у Додатку 1 до вищевказаного наказу, включено позивача, який займав посаду менеджера (а.с. 12).

Пунктом 2 наказу зобов'язано головного бухгалтера банку з 01.07.2014 р. по 11.08.2014 р. включно проводити розрахунки з працівниками вказаними в Додатку 1 згідно КЗпП України з розрахунку оплати 2/3 від встановленого працівникам окладу.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволені позову судом першої інстанції не встановлено порушення відповідачем трудового законодавства щодо виплати позивачу заробітної плати за час простою.

Таких висновків суд першої інстанції дійшов після повного, всебічного з'ясування обставин справи, перевірки доводів і заперечень сторін, надання належної правої оцінки зібраним у справі доказів та застосування правових норми, які регулюють дані правовідносини, з огляду на що рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону, є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до ст. 103 КЗпП України його не було повідомлено про зміну діючих умов оплати праці, не заслуговують на увагу, оскільки ці доводи були предметом дослідження суду першої інстанції,який вірно зазначив,що статтю 103 КЗпП України виключено з глави сьомої Кодексу закону про працю України.

Щодо доводів позивача про відсутність в матеріалах справи акту про простій, що має складатись згідно листа Міністерства промислової політики від 01.10.2007 року № 24/5-4-296, колегія суддів погоджується з цього приводу з запереченнями представника банку про те, що зазначений лист не є нормативно-правовим актом має інформаційний, рекомендаційний та необов'язковий характер. Тому відсутність акту про простій, складання якого не передбачено жодним нормативним актом України, не може свідчити про відсутність факту простою у відповідача.

Не заслуговують також на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що наказ про оголошення простою»№83 від 23 червня 2014 року не відповідає нормам ДСТУ, оскільки зазначений наказ не оспорено та не визнано незаконним. Крім того наказ не є правочином у розумінні ст. 202 Цивільного кодексу України.

Не ґрунтуються також на законі та не відповідають обставинам справи доводи апелянта про те, що такі причини введення у відповідача простою, як припинення проведення всіх банківських операцій, повне припинення продажу всіх банківських продуктів, припинення розробки та впровадження нових банківських продуктів не можуть бути підставою для простою працівників служби внутрішнього аудиту, оскільки внутрішній аудит не бере участі у жодних з банківських операцій, оскільки внутрішній аудит направлений на контроль за банківською діяльністю комерційного банку. Зупинення такої діяльності зумовлює відсутність предмета контролю, відповідно призводить до відсутності навантаження на працівників служби внутрішнього аудиту.

Стосовно доводів позивача про тимчасове переведення його на іншу роботу, що передбачено ст. 34 КЗпП, колегія суддів також погоджується з доводами представника банка про те, що здійснення зазначеного переведення є правом, а не обов'язком роботодавця. Крім того, таке переведення можливе за наявності іншої роботи, що відповідає спеціальності та кваліфікації працівника. Доказів наявності такої роботи, так як і відповідності її спеціальності та кваліфікації ОСОБА_1 надані не були.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати,що судом першої інстанції допущено порушення матеріального та процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313,315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 5 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів, з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді