Справа № 539/1734/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Жаги Е. Г.

при секретарі судового засідання Гусак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ОДПІ про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд із позовом до ОСОБА_3 ОДПІ про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Позовні вимоги мотивували тим, що 21 січня 2000 року ОСОБА_4 купив жилий будинок, який розташований в м. Лубни, 1 пров. вул. Р.Люксембург ( зараз це 1 пров. вул. Г.Сковороди), №20, Полтавської області.

Вказаний жилий будинок розташований на неприватизованій земельній ділянці, площею згідно договору купівлі - продажу 600 кв.м.

ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_1 є сином , а по відношенню до ОСОБА_2 братом.

Договір купівлі - продажу житлового будинку з надвірними господарчими побудовами був оформлений в ОСОБА_3 філії Полтавської регіональної аграрно-промислової біржі, а після цього був зареєстрований в ОСОБА_3 БТІ.

ОСОБА_4 сплатив всі необхідні кошти за будинок, перерахувавши грошові кошти на рахунок продавця, тобто, ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції, відповідача по даній справі.

Отже, ОСОБА_4 виконав всі умови договору купівлі - продажу будинку, і став власником вказаного житлового будинку, оскільки цей договір був зареєстрований в БТІ, як того вимагало діюче на той час законодавство.

8 січня 2006 року ОСОБА_4 помер.

ОСОБА_1 після смерті сина, маючи право на спадщину на його майно, в нотконторі відмовилась від прийняття спадщини на користь свого чоловіка ОСОБА_5, рідного батька померлого ОСОБА_4

В силу різних обєктивних обставин ОСОБА_6 документи на спадщину не оформив, свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі не отримав.

30 серпня 2014 року ОСОБА_5 помер.

Позивачі після смерті ОСОБА_6 звернулись з заявами про прийняття спадщини, оскільки вони є спадкоємцями першої черги. Крім них, інших спадкоємців у покійного ОСОБА_6 немає.

Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з частини квартири, вкладів в Ощадбанку, та жилого будинку з господарчими будівлями, який належав покійному ОСОБА_4, а покійний ОСОБА_6, вступивши в спадщину, свідоцтва про право на спадщину на цей будинок не отримав.

Частину спадкового майна після смерті ОСОБА_6 позивачі оформили в нотконторі, а відносно будинку, що належав покійному ОСОБА_4, від нотаріуса отримали постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в позивачів відсутні відповідні документи, а саме: правовстановлюючий документ про право власності на жилий будинок, розташований в м. Лубни. 1 пров. вул. Р.Люксембург (ОСОБА_7), 20, Полтавської області. Нотаріус вважає, що договір купівлі- продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, а вказаний договір на імя ОСОБА_4 посвідчений іншою організацією.

Позивачі вважають, що, не дивлячись на те, що договір купівлі- продажу жилого будинку з надвірними господарчими будівлями, який підписав 21 січня 2000 року покійний ОСОБА_4, не посвідчений нотаріально, був укладений, і ОСОБА_4 став власником цього жилого будинку на законних підставах, а тим більше, такий договір був зареєстрований у БТІ, як того вимагали норми Цивільного кодексу УРСР, діючого на час укладення і підписання вказаного договору.

Згідно ст.47 ЦК УРСР в редакції 1963 року, тобто діючого на час укладення договору ОСОБА_4 і відповідачем по даній справі, якщо сторона повністю або частково виконала угоду, то суд має право визнати таку угоду дійсною. Ці ж вимоги викладені і в статті 220 Цивільного кодексу України, діючого в даний час.

Оскільки позивачі по справі, згідно ст.1261 ЦК України, є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6, то вважають, що мають право отримати у власність в порядку спадкування майно, яке належало покійномуЛаврику ОСОБА_8 в рівних долях.

Таким чином, отримавши від нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно покійного ОСОБА_4, а потім по спадковій трансмісії від ОСОБА_6, вони змушені звернутись до суду з таким позовом.

Просили суд визнати право власності в рівних частинах на жилий будинок з надвірними господарчими побудовами, який розташований в м. Лубни, 1 пров. вул. Г.Сковороди, 20, Полтавської області на неприватизованій земельній ділянці і належав ОСОБА_4, за ОСОБА_1 та за ОСОБА_2, в порядку спадкування (спадкової трансмісії) після померлого 30 серпня 2014 року чоловіка та батька ОСОБА_5.

В судовому засіданні позивачі скористалися процесуальним правом передбаченим ст.31 ЦПК України та змінили позовні вимоги подавши суду 21.07.2015 року заяву в якій збільшили позовні вимоги шляхом доповнення позовною вимогою про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними господарчими побудовами, розташованого в м. Лубни по 1 пров. вул.Г.Сковороди, 20 Полтавської області, який був укладений 21.01.2000 року в ОСОБА_3 філії Полтавської регіональної агарно-промислової біржі між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 обєднаною державною податковою інспекцією дійсним.

Окрім того, позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про визнати за нею повністю , а не в частині право власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними господарчими побудовами, який розташований в м. Лубни по 1 пров. вул.Г. ОСОБА_7,20 Полтавської області на неприватизованій земельній ділянці і належав померлому 30.08.2014 року ОСОБА_5 в порядку спадкування після померлого 11.01.2006 року ОСОБА_9.

Відповідна заява позивача ОСОБА_2 була подана до суду після того як в судовому засіданні інший позивач ОСОБА_1 фактично відмовилася від позову, із підстав попередньої відмови від прийняття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_6

Представник відповідача ОСОБА_3 ОДПІ за довіреністю ОСОБА_10 після зміни позовних вимог проти задоволення позову не заперечувала.

Представник третьої особи ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_11 при вирішенні даної справи покладалася на думку суду.

Представники третіх осіб, а саме Реєстраційної служби ОСОБА_3 МРУЮ та Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори до суду не прибули, проте були належним чином повідомленні про час і місце судового розгляду.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що змінені позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення, а в задоволенні позовних вимог іншого позивача ОСОБА_1 необхідно відмовити із наступних підстав.

Так,є судом дійсно встановлено, що 21 січня 2000 року ОСОБА_4 купив жилий будинок, який розташований в м. Лубни, 1 пров. вул. Р.Люксембург ( зараз це 1 пров. вул. Г.Сковороди), №20, Полтавської області ( а.с.8).

Вказаний жилий будинок розташований на неприватизованій земельній ділянці, площею згідно договору купівлі - продажу 600 кв.м.

ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_1 є сином, а по відношенню до ОСОБА_2 братом.

Договір купівлі - продажу житлового будинку з надвірними господарчими побудовами був оформлений в ОСОБА_3 філії Полтавської регіональної аграрно-промислової біржі, а після цього був зареєстрований в ОСОБА_3 БТІ.

ОСОБА_4 сплатив всі необхідні кошти за будинок, перерахувавши грошові кошти на рахунок продавця, тобто, ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції, відповідача по даній справі.

8 січня 2006 року наш син і брат ОСОБА_4 помер ( а.с. 15).

ОСОБА_1 після смерті сина, маючи право на спадщину на його майно, в нотконторі відмовилась від прийняття спадщини на користь свого чоловіка ОСОБА_5, рідного батька померлого ОСОБА_4 ( а.с 90).

В силу різних обєктивних обставин ОСОБА_6 документи на спадщину не оформив, свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі не отримав.

30 серпня 2014 року ОСОБА_5 помер ( а.с. 47).

Позивачі після смерті ОСОБА_6 звернулись з заявами про прийняття спадщини, оскільки вони є спадкоємцями першої черги. Крім їх, інших спадкоємців у покійного ОСОБА_6 немає.

Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з частини квартири, вкладів в Ощадбанку, та жилого будинку з господарчими будівлями, який належав покійному ОСОБА_4, а покійний чоловік, вступивши в спадщину, свідоцтва про право на спадщину на цей будинок не отримав.

Частину спадкового майна після смерті ОСОБА_6 позивачі оформили в нотконторі, а відносно будинку, що належав покійному ОСОБА_4, від нотаріуса отримали постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в позивачів відсутні відповідні документи, а саме: правовстановлюючий документ про право власності на жилий будинок, розташований в м. Лубни. 1 пров. вул. Р.Люксембург (ОСОБА_7), 20, Полтавської області. Нотаріус вважає, що договір купівлі- продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, а вказаний договір на імя ОСОБА_4 посвідчений іншою організацією ( а.с. 11).

Відповідно до ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Ст. 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

В силу ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Ст. 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України „ Про товарну біржу" біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня.

Угоди зареєстровані на біржі не потребують нотаріального засвідчення. На підставі ч. 4 ст. 15 Закону України „ Про товарну біржу" угода вважається заключеною з моменту її реєстрації на біржі.

Таким чином, позовна вимога ОСОБА_2 про визнання дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними господарчими побудовами, розташованого в м. Лубни по 1 пров.вул.Г.Сковороди,20 Полтавської області, який був укладений 21.01.2000 року в ОСОБА_3 філії Полтавської регіональної агарно-промислової біржі між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 обєднаною державною податковою інспекцією є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Згідно ст.1261 ЦК України, дійсно спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є позивачі по справі.

Проте в матеріалах справи ( а.с. 46) є заява ОСОБА_1 подана до другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори в змісті якої вказано, що ОСОБА_1 відмовляється від прийняття спадщини за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_6

Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь якого із спадкоємців за законом незалежно від черги. ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила наявність даної заяви та відмову від спадщини на користь своєї дочки ОСОБА_2 чим фактично відмовилася від своїх позовних вимог, проте жодних заяв щодо відмови від позову до суду не подавала. ОСОБА_2 заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 не подавала .Окрім того, згідно копії свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с. 84,87) отримала інше спадкове майно після смерті ОСОБА_6

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання за нею права власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними господарчими побудовами, який розташований в м. Лубни по 1 пров. вул. Г.Сковороди, 20 Полтавської області на неприватизованій земельній ділянці і належав померлому 30.08.2014 року ОСОБА_5 в порядку спадкування після померлого 11.01.2006 року ОСОБА_4 підлягають до задоволення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити в цілому на підставі вищенаведених мотивів та правових підстав.

На підставі викладеного та керуючисьст.41 Конституції України, ст.ст.328, 392, 655, 657, 1222, 1261,1266, 1274 ЦК України, ст..47, 227 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.15 ЗУ «Про товарну біржу», ст.ст. 10, 60, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними господарчими побудовами, розташованого в м.Лубни по 1 пров.вул.Г.Сковороди,20 Полтавської області, який був укладений 21.01.2000 року в ОСОБА_3 філії Полтавської регіональної агарно-промислової біржі між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 обєднаною державною податковою інспекцією.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними господарчими побудовами, який розташований в м. Лубни по 1 пров. вул. Г. Сковороди, 20 Полтавської області на неприватизованій земельній ділянці і належав померлому 30.08.2014 року ОСОБА_5 в порядку спадкування після померлого 11.01.2006 року ОСОБА_4.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області в десятиденний строк з дня проголошення рішення через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_12 Е. Г.