Справа № 489/4179/15-ц
Номер провадження 2/489/2050/15
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

19 жовтня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі-позивач або Банк) до ОСОБА_1 (далі-відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив

В червні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, на умовах якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1679 грн.

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем основного зобов'язання у розмірі 2666,51 грн. яка складається з: заборгованість за сумою кредиту - 1442,80 грн.; заборгованість за комісіями - 1104,40 грн.; заборгованість за відсотками-119,31 грн.

В судове засідання представник позивача не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду не заперечували.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

12.11.2006 між позивачем, з однієї сторони, та відповідачем, з іншої, був укладений кредитний договір №003-14056-121106, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1679 грн., а відповідач зобов'язувався його повернути зі сплатою відсотків за користування кредитом, виходячи зі ставки 10% в рік.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем була надана суду копія кредитного договору, яка засвідчила факт укладення даного договору. Згода відповідача підтверджується його підписом.

На основі укладеного між позивачем та відповідачем договору суд робить висновок про виникнення зобов'язальних правовідносини між сторонами, відповідно до яких позивач зобов'язувався надати грошові кошти відповідачу в розмірі та на умовах, встановлених в договорі, а відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, 16.12.2011 зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, внаслідок чого було змінено прізвище відповідача на ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В ч. 1 ст. 527 ЦК України зазначається, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 530 цього кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З розрахунку заборгованості за договором №003-14056-121106 від 12.11.2006 вбачається, що відповідач має заборгованість за даним договором у розмірі 2666,51 грн. яка складається з: заборгованість за сумою кредиту - 1442,80 грн.; заборгованість за комісіями - 1104,40 грн.; заборгованість за відсотками-119,31 грн.

Таким чином, підтверджується факт порушення відповідачем умов кредитного договору та не виконання зобов'язань, що випливають з нього.

В ч. 1 ст. 610 ЦК України вказується, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В ч. 1 ст. 527 ЦК України зазначається, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 530 цього кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, відтак з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 549 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-214, 226 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, 19.08.1981 р. н., зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість у розмірі 2666,51 грн. яка складається з: заборгованість за сумою кредиту - 1442,80 грн.; заборгованість за комісіями - 1104,40 грн.; заборгованість за відсотками-119,31 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв