Справа № 487/4395/15-ц
Провадження № 2/487/1962/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2015 м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді ТЕМНІКОВОЇ А.О.,

при секретарі - ІГНАТЬЄВІ А.О.,

за участю позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Заводського районного суду міста Миколаєва із вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано за рішенням суду від 22.12.2011 року. Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є повнолітньою та продовжує навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Позивачка є інвалідом 3 групи та не працює за станом здоровя. З огляду на викладене позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи від дати предявлення позову 12.06.2015 року і до припинення навчання ОСОБА_3, тобто до 30.06.2018 року.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі та наполягала на їх задоволені, надавши суду пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Зокрема, ОСОБА_1 зазначила, що рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 16.01.2012 року з відповідача були стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини доходів до повноліття дітей. У звзяку з тим, що в даний момент найстарша дитина досягла повноліття, але продовжує навчання існує необхідність у продовженні стягнення аліментів на її утримання. Оскільки позивачка за станом здоровя не працює, вона просить стягнути аліменти саме у розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Відповідач ОСОБА_2, не заперечуючи факт потреби доньки у матеріальній допомозі, позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення аліментів у розмірі, визначеному рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 16.01.2012 року. При цьому ОСОБА_2 зазначив, що в даний момент сплата аліментів на обох дітей здійснюється ним добровільно, про що надав відповідні підтверджуючи документи.

Дослідивши матеріали страви, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина, згідно ст. 200 СК України, визначається судом у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 22.12.2011 року.

Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 16.01.2012 року з відповідача були стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дітей.

На теперішній час ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, досягла повноліття та продовжує навчання на І курсі денної форми навчання навчально-наукового інституту фізичної культури і спорту Миколаївського національного університету імені ОСОБА_5 за державним замовленням. Календарний термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року.

Згідно довідки про доходи №533 від 24.09.2015 року, за період з вересня 2014 року по вересень 2015 року ОСОБА_3 було отримано стипендію у сумі 12033 гривень 25 копійок.

Позивачка у даний момент не працює, отримує пенсію по інвалідності 3 групи за загальним захворюванням.

Відповідач працює докером-механізатором комплексної бригади на НРР в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_6 Компанія». Згідно довідки №02-1-3/1179 від 25.09.2015 року дохід ОСОБА_2 за період з 01.03.2015 року по 31.08.2015 року склав 78120 гривень 91 копійка, з яких сплачено аліментів у розмірі 20848 гривень 33 копійки.

З огляду на викладене, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), беручи до уваги склад сімї відповідача, рівень його доходу, часткове визнання ним позовних вимог, а також матеріальне становище кожної із сторін, та самої дитини, яка отримує самостійний дохід у вигляді стипендії, суд вважає, що відповідач зобовязаний і має можливість сплачувати на користь позивачки на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи від дати предявлення позову 12.06.2015 року і до припинення навчання ОСОБА_3, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 243 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 59, 60, 82, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 180-183, 198-200 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи від дати предявлення позову 12.06.2015 року і до припинення навчання ОСОБА_3, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) 60 копійок у дохід держави.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в межах сплати платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: А.О. ТЕМНІКОВА