Справа № 481/973/15-ц
Провадж.№ 2/481/386/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

11.11.2015 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В., при секретарі Кузьміній Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Миколаївської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог: відділ Держземагенства у ОСОБА_2 районі Миколаївської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачів ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно з яким просив визнати за ним, в порядку спадкування, право власності на земельну ділянку площею 6,33 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території ОСОБА_2 міської ради Миколаївської області.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав, що зазначена земельна ділянка належала його матері ОСОБА_5, яка померла 28.10.2012 року. Після її смерті прийняти у спадок вищевказане нерухоме майно в органах нотаріату він до цього часу не зміг, оскільки спадкодавцем за життя було втраченого оригінал державного акту, що посвідчував її право власності на вказану земельну ділянку. Посилаючись на те, що інші спадкоємці за законом відмовилися від прийняття спадщини, а відновити втрачений документ у звязку з смертю його власника неможливо, просив ухвалити судове рішення про визнання за ним в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 право власності на вищезазначену земельну ділянку.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надав письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Миколаївської області, в судове засідання не зявився, втім направив на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи без його участі, зазначивши в заяві про визнання позовних вимог позивача.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на розгляд судової справи також не прибули, проте направили письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, предявлений до них позов визнали і не заперечували проти його задоволення.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділ Держземагенства у ОСОБА_2 районі Миколаївської області в судове засідання явку свого представника не забезпечив, хоча про дату, час, і місце розгляду судової справи повідомлявся належним чином, про причину такої неявки суд не повідомив. Заяв про розгляд справи за відсутності представника відділу до суду не надходило.

Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно державного акту про право власності на земельну ділянку, серії МК № 050326 від 11.12.2003 року, громадянці ОСОБА_5, належала земельна ділянка, загальною площею 6,33 га (5,5 рілля, 0,83 - пасовище), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території ОСОБА_2 міської ради Миколаївської області.

28 жовтня 2012 року у віці 58 року в м. Новий Буг Миколаївської області ОСОБА_5 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть, серії І-ФП №171973, видане 01.11.2012 року відділом ДРАЦС ОСОБА_2 РУЮ Миколаївської області.

Відповідно до свідоцтва про народження (копії) серії ІІ-ФП № 494808, виданого 22.02.1980 року, позивач ОСОБА_1 є сином спадкодавця ОСОБА_5

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №51/2013, ОСОБА_1 16.05.2014 року звернувся до нотаріуса з заявою видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері у звязку з фактичним прийняттям цієї спадщини шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інші спадкоємці за законом першої черги, відповідачі у справі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 19.03.2013 року звернулися з заявами до нотаріуса про відмову від прийняття спадщини після смерті дружини та матері відповідно.

Згідно вимог ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції 2005 року) право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами.

Однак, за життя спадкодавець втратила оригінал вищезгаданого державного акту, про що свідчить відповідне оголошення в газеті «Вперед» від 03.10.2015 року, що відповідно перешкоджало позивачу ОСОБА_1 одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку.

Зважаючи на те, що власниця земельної ділянки, ОСОБА_5, померла, а в силу положень ч. 4 ст. 25 ЦК України, спадкоємці за законом не мають можливості згідно з чинним законодавством, взамін втраченого державного акту на право власності на землю, отримати дублікат вказаного правовстановлюючого документу або провести державну реєстрацію права власності на таке нерухоме майно, суд вважає, що спадкові права ОСОБА_1 підлягають захисту у судовому порядку.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як свідчать Витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 19.06.2015 року за №№ 735, 736, видані відділом Держземагенства в ОСОБА_2 районі, спадкодавець ОСОБА_5 дійсно являється власником двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 6,33 га, з яких площею 5,5 га - рілля та 0,83 га - пасовище, що розташовані в межах території ОСОБА_2 міської ради Миколаївської області, на які виданий один державний акт, серії ЯА №740954, виданий їй 11.12.2003 року, тому з огляду на викладене, зазначене нерухоме майно може входити до складу спадщини і бути успадкованим спадкоємцями.

Зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_1 являючись спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_5, в силу положень ч. 1 ст. 1261 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України має право на успадкування належної останній вищезазначеної земельної ділянки.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на законі, тому вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вимоги щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачем на оплату судового збору, остання не заявляла, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Миколаївської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог: відділ Держземагенства у ОСОБА_2 районі Миколаївської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, яка померла 28 жовтня 2012 року, право власності на земельну ділянку, загальною площею 6,33 га, з яких площею 5,5 га - рілля та 0,83 га пасовище, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території ОСОБА_2 міської ради Миколаївської області, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії МК № 050326 від 11.12.2003 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча по справі суддя: