АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 686/5167/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1552/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Грох Л.М.,

при секретарі Гриньовій А.М.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Пашковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, Пашковецького сільського голови про визнання бездіяльності неправомірною, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 червня 2015 року, -

встановила:

В березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Пашковецької сільської ради Хмельницького району (далі - сільська рада), голови сільради ОСОБА_2 зі зміненими під час судового розгляду справи позовними вимогами про визнання неправомірними та такими, що перешкоджають у користуванні землі дії/бездіяльність голови Пашковецької сільської ради Хмельницького району, які полягають у відмові голови сільради ОСОБА_2 підписати акт прийома-передачі межових знаків на зберігання та акт встановлення та погодження меж земельної ділянки згідно проекту землеустрою; усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_1 шляхом визначення порядку користування, що полягає у наданні згоди на використання зазначеної земельної ділянки відповідно до конфігурації, визначеної проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3090 га для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення №4 від 25 листопада 2013 року 22-ї сесії 4-го скликання Пашковецької сільської ради та передачі земельної ділянки їй у власність.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі рішення №4 від 25 листопада 2013 року 22-ї сесії 4-го скликання Пашковецької сільської ради вона виготовила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3090 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_1. 17 липня 2014 року вона звернулося до сільської ради щодо затвердження проекту землеустрою, однак 24 липня 2014 року отримала відмову, оскільки межі земельної ділянки не було погоджено з усіма суміжними землевласниками та землекористувачами через твердження суміжного землекористувача ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, про самовільне захоплення нею 0,10 га земельної ділянки, яка їй належала.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 червня 2015 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подалаапеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду та увалити нове про задоволення позову.

На обґрунтування своїх вимог апелянт зазначила, що судом не враховано усіх обставин справи, зокрема той факт, що спірна земельна ділянка перебувала у її користуванні з 1964 року, що підтверджується даними земельно - облікової книги с. Климашівка, жодного спору між нею та власниками (землекористувачами) суміжних земельних ділянок з приводу меж земельних ділянок не існує, тому висновки суду про те, що обставини справи не підтверджені належними та допустимими доказами є помилковими.

В суді апелянт та її представник підтримали доводи апеляційної скарги.

Відповідач, сільський голова ОСОБА_2, в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та пояснив, що висновки суду є обґрунтованими, рішення суду є законним та справедливим.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Статтею 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини, які мають значення для справи, дав належну оцінку доказам, в результаті чого прийшов до правильного висновку про безпідставність позовних вимог.

Встановлено, що у користуванні позивача перебуває земельна ділянка площею 0,60 га в межах с. Климашівки Хмельницького району Хмельницької області, з яких 0,25 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 та 0,35 га - для ведення селянського господарства.

Вказана обставина підтверджена даними земельно-облікової книги с. Климашівка і не заперечувалася в суді сторонами.

Рішенням Пашковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 25.11.2013 року, № 4 ОСОБА_1 було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,35 га із земель комунальної власності (категорія земель сільськогосподарського призначення) для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Климашівці Хмельницкого району Хмельницької області.

В процесі виготовлення проекту землеустрою ТОВ „Контрактовий дім" було виготовлено акт прийому-передачі межових знаків на зберігання відповідно до Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомітету України із земельних ресурсів № 376 від 18.05.2010 року, та акт встановлення та погодження меж земельної ділянки, від підписання яких відмовилися суміжні власники (користувачі) ОСОБА_3 та голова Пашковецької сільської ради ОСОБА_2

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відмовляючи у задоволенні позову суд правильно виходив з того, що справа не містить об'єктивних даних на підтвердження наявності порушень з боку сільської ради та її голови ОСОБА_2 права позивача на користування земельною ділянкою, відповідно до площі та цільового призначення, визначених у земельно-обліковій книзі с. Климашівка.

Відповідно до ч.ч. 8, 9, 11 ст. 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст. 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Частиною 1 статті 186-1 ЗК України встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Справа містить об'єктивні та неспростовані дані про те, що ОСОБА_1 належить на праві користування земельна ділянка площею 0,60 га в межах с. Климашівки Хмельницького району Хмельницької області, з яких 0,25 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 та 0,35 га - для ведення селянського господарства.

Інших земельних ділянок з аналогічною площею та цільовим призначенням в межах с. Климашівки Хмельницького району у користуванні позивача не значиться.

Вказані обставини підтверджуються даними земельно-облікової книги с. Климашівка і не заперечувалася в суді сторонами.

У відповідності з вимогами ст. 118 ЗК України позивач звернулася до Пашковецької сільської ради із заявою про надання їй у власність в межах процедури безоплатної приватизації землі, яка перебуває у її користуванні площею 0,35 га для ведення селянського господарства.

Розглянувши заяву позивача, сільська рада погодилася з її доводами, про що свідчить рішення Пашковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 25.11.2013 року, № 4, відповідно до якого ОСОБА_1 було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,35 га із земель комунальної власності (категорія земель сільськогосподарського призначення) для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Климашівці Хмельницкого району Хмельницької області.

Послідуюча відмова сільського голови від підписання акту прийому-передачі межових знаків на зберігання та акту встановлення та погодження меж земельних ділянок зумовлена тим, що між ОСОБА_1 та суміжним землекористувачем ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, існує спір щодо меж земельної ділянки.

З урахуванням встановлених обставин справи та вищевказаних вимог законодавчих актів, сама по собі відмова сільського голови від підписання зазначених вище актів ніяким чином не призвели до порушення прав позивача, як землекористувача спірної земельної ділянки.

Підписання вказаних актів не є законодавчо встановленим обов'язком голови сільської ради, тому в даному випадку відсутні підстави для визнання дій/бездіяльності відповідача неправомірними в зв'язку з відмовою від підпису цих документів.

Також необхідно зауважити, що нормами ЗК України передбачено можливість відмови органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність після виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Тобто, відмова одного із суміжних землекористувачів та сільського голови від підписання актів не звільняє орган місцевого самоврядування, в даному випадку Пашковецьку сільську раду, від обов'язку щодо розгляду питання про передачу спірної землі позивачу відповідно до вимог ст. 122 ЗК України.

Діючими нормами земельного законодавства особі надано право на звернення до суду за захистом своїх прав у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду. Однак на такі обставини ОСОБА_1 у позовній заяві не посилається, відповідних доказів з цього приводу до суду не надала.

Що стосується вимог ОСОБА_1 в частині усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_1 шляхом визначення порядку користування, що полягає у наданні згоди на використання зазначеної земельної ділянки відповідно до конфігурації, визначеної проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3090 га для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення №4 від 25 листопада 2013 року 22-ї сесії 4-го скликання Пашковецької сільської ради та передачі земельної ділянки їй у власність, то і в цій частині висновки суду є обґрунтованими.

З огляду на встановлені обставини справи, запропонований позивачем спосіб захисту свого права не відповідає вимогам ст. 16 ЦК України.

До компетенції суду не входить питання надання згоди на використання земельної ділянки та передачі її у власність, згідно ст. 122 ЗК України це є компетенцією органу місцевого самоврядування, в даному випадку - Пашковецької сільської ради.

Конкретний спір стосується передачі земельної ділянки органом місцевого самоврядування у власність фізичній особі, і саме в цій площині підлягають захисту порушені права позивача.

У випадку відмови сільської ради у передачі земельної ділянки позивачу цей спір підлягає вирішенню в судовому порядку, як зазначено у ч. 11 ст. 118 ЗК України.

Питання розподілу між сторонами судових витрат було вирішено судом у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

_______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Демінська А.А. Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 47