Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2015 р.Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Присяжний А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні прав власника шляхом виселення,-

Встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, просить суд виселити відповідачку ОСОБА_2 з будинку № 24 по вул. Л.Семиренко в м.Одесі.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що вона, ОСОБА_1 є власницею будинку № 24 по вул. Л.Семиренко в м.Одесі на підставі Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 22.06.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та про визнання права власності на спадкове майно.

Суд встановив факт прийняття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, спадщини після смерті батька ОСОБА_4. Визнав за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння №24 по вулиці Льва Симиренка у м. Одесі, яке в цілому складається з двох житлових будинків загальною площею 54,0 кв./м., житловою площею 27,7 кв./м., а саме із житлового будинку під літерою «А», загальною площею 41,4 кв./м., житловою площею 18,2 кв./м., та житлового будинку під літерою «Б», загальною площею 18,6 кв./м., житловою площею 8,8 кв./м., в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_4, який помер 01 листопада 1987 року.

Рішення суду набуло законної сили 03 липня 2015 року.

Також позивачка вказує про те, що раніше вищевказане домоволодіння належало її батькові ОСОБА_4 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 22 травня 1961 року.

З 2006 року в будинку з її дозволу проживає громадянка ОСОБА_2 - відповідач по даній справі.

Відповідачка не мала де жити, тому що в неї в селі Нерубайському згорів будинок, в якому вона проживала, позивачці дозволила відповідачці пожити у спірному будинку, поки онук не відремонтує будинок який належить відповідачці ОСОБА_2

Але, на теперішній час будинок вже давно відремонтований і в ньому проживає онук відповідачки , яка відмовляться виселятися з спірного будинку, який належить позивачці, і розташований за адресою вулиця Льва Симиренка, №24.

Позивачка в позовній заяві вказує про те, що відповідачка зробила в спірному будинку притон, де збираються пияки та наркомани, веде аморальний спосіб життя на її зауваження та вимоги звільнити будинок не реагує. Комунальні послуги відповідачка ОСОБА_2 не оплачує, у зв'язку з цим виник великий борг, який позивачка оплачує за власні кошти.

Разом з тим, відповідачці належить житловий будинок, в селі Нерубайському Біляївського району, Одеської області по вулиці Прикордонній № 15, де вона зареєстрована, але за вищевказаною адресою відповідачка не проживає.

У 2015 році позивачка тричі зверталася з письмовою заявою про захист своїх прав до Суворовського РВОМУ ГУМВС України в Одеській області про виселення відповідачки ОСОБА_2 з спірного будинку, власником якого є позивачка ОСОБА_1

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов в повному обсязі. Також, представник позивачки звернувся до суду з письмовою заявою про те, що позивачка обіцяє забезпечити житлом відповідачку ОСОБА_2 до 1 травня 2016 року, враховуючи гарні відносини між ними.

Представник відповідачки в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, є доказаними, тому підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, про те, що позивачка ОСОБА_1 є власницею будинку № 24 по вул. Л.Семиренко в м.Одесі, на підставі Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 22.06.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та про визнання права власності на спадкове майно.

Суд встановив факт прийняття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, спадщини після смерті батька ОСОБА_4. Визнав за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння №24 по вулиці Льва Симиренка у м. Одесі, яке в цілому складається з двох житлових будинків загальною площею 54,0 кв./м., житловою площею 27,7 кв./м., а саме із житлового будинку під літерою «А», загальною площею 41,4 кв./м., житловою площею 18,2 кв./м., та житлового будинку під літерою «Б», загальною площею 18,6 кв./м., житловою площею 8,8 кв./м., в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_4, який помер 01 листопада 1987 року.

Рішення суду набуло законної сили 03 липня 2015 року (арк.сп.10-11);

Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №445017747 від 25.09.2015 року, за позивачкою ОСОБА_1 зареєстровано право власності на будинок № 24 по вул. Л.Семиренко в м.Одесі, на підставі Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 22.06.2015 року (арк.сп.16);

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст.321 ЦК України, право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до письмової довідки КП ЖКС «Пересипський» про склад сім?ї та прописку №1715 від 29.09.2015 року, вбачається про те, що в будинку № 24 по вул.Л.Семиренко в м.Одесі зареєстрована та проживає позивачка ОСОБА_1 (арк.сп.8);

Відповідно до технічного паспорту, який виготовлений 14.09.2015 року ПП «Діжен», домоволодіння № 24 по вул. Л.Семиренко в м.Одесі складається з житлового будинку літ. «А»- загальна площа 41,4 кв.м., житлова площа 18,2 кв.м.; з житлового будинку літ. «Б»- загальна площа 12,6 кв.м., житлова площа 8,8 кв.м., огорожа №1-5 ( арк.сп.12-15);

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном по власному розсуду.

Судом встановлено, про те, що у 2015 році позивачка тричі зверталася з письмовою заявою про захист своїх прав до Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області про виселення відповідачки ОСОБА_2 з будинку № 24 по вул.Л.Семиренко в м.Одесі, власником якого є позивачка ОСОБА_1

Відповідно до талону-повідомлення за № 000557 від 21.05.2015 року, за № 001081 від 20.09.2015 року, за № 001091 від 22.09.2015 року, вбачається про те, що позивачка ОСОБА_1, тричі, зверталася до Суворовського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, з письмовими заявами про захист своїх прав (арк.сп.18,19,20);

На підставі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає право власнику вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Із матеріалів справи вбачається, про те, що відповідно до письмової довідки яка надійшла до Суворовського районного суду м.Одеси вхід.№.2851/1,з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 03 листопада 2015 року, вбачається про те, що відповідачка ОСОБА_2, з 30 вересня 2003 року є зареєстрованою, за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Нерубайське, вулиця Прикордонна ( Пограничная), будинок № 15 (арк.сп.23);

Згідно ст.9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

У відповідності до ч.3 ст.116 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Судом встановлено, про те, що правових підстав для проживання відповідачки ОСОБА_2 у жиловому будинку № 24 по вул.Льва Семиренко в м.Одесі не має. Так, відповідачка за вказаною адресою не зареєстрована, не є власником, а також не є членом сім'ї власника вищевказаного житлового будинку.

Крім того, відповідачка ОСОБА_2 має інше місце проживання за місцем своєї реєстрації, за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Нерубайське, вулиця ( Пограничная), будинок № 15.

При таких обставинах, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні прав власника шляхом виселення підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 10, 11, 60,64,209, 212-215 ЦПК України, ст.41 Конституції України ст. 16, 319,386, 391 ЦК України, ст.ст.9, 65, 91, 116 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні прав власника шляхом виселення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) з будинку № 24 по вул.Льва Семиренко в м.Одесі, власником якого є позивачка ОСОБА_1

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення.

Суддя Аліна С.С.