Категорія 27 Доповідач Сало Т. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі: головуючого Сало Т.Б., суддів: Денишенко Т.О., Луценко В.В., при секретарі Торбасюк О.І., за участю: представника ТОВ «ФК «Вектор плюс» та представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05.06.2015 року ухвалене у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

встановила:

В грудні 2013 року ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в розмірі 422 291, 23 грн. за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 22.02.2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Сведбанк» укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у сумі 44000,00 дол. США, а позичальник зобов'язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором.

Банк свої зобов'язання за Договором виконав.

28.11.2012 року ПАТ «Сведбанк», на підставі договору факторингу, відступило ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» свої права вимоги за зобов'язаннями відповідача по кредитному договору.

Станом на 11.11.2013 року заборгованість відповідача за Договором становить 422 291, 23 грн.

Оскільки ОСОБА_3 свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, це послужило підставою для звернення позивачем з позовом в суд про стягнення заборгованості.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.06.2014 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» подало апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Скаржник вважає оскаржуване рішення таким, що ухвалене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема апелянт зазначає, що встановлені судом обставини є внутрішньосуперечливими. Судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доказам у справі, у зв'язку з чим ухвалено незаконне рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що 22.02.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» і ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 0101/0207/88-008, відповідно до умов якого останньому було надано кредит в сумі 44 000,00 дол. США. на строк з 22.02.2007 року по 20.02.2014 р. (а.с. 6-7).

Згідно договору факторингу № 15 від 28.11.2012 року (а.с. 11-14) ПАТ "Сведбанк», яке виступає правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», відступило ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених в реєстрі заборгованості боржників, в тому числі і за зобов'язаннями відповідача по кредитному договору.

Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування ним, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

В свою чергу ОСОБА_3 зобов'язання за Договором належним чином не виконувались.

Згідно довідки розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданої позивачем, станом на 11.11.2013 року заборгованість ОСОБА_3 складає 46957, 77 дол. США, що за офіційним курсом НБУ, станом на дату розрахунку складала 422 291, 23 грн., з яких: 22195,10 дол. США заборгованість по основній сумі кредиту, що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку складає 177 405,43 грн.; 3142, 01 дол. США заборгованість за процентами, що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 25114, 09 грн.; 0,00 грн. заборгованість за нарахованою комісією; 21620, 66 дол. США нарахована пеня, що за офіційним курсом НБУ, станом на дату розрахунку складає 172 813, 94 грн. (а. с. 16).

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що доказів на підтвердження того, що відступлення права грошової вимоги факторові мало місце та документи, які містять відомості про те, що вимоги за кредитом відповідача увійшли до пакету передачі активів суду надано не було. Також до позову не було надано документів, які б підтверджували право позивача на здійснення валютних операцій (генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл НБУ на здійснення операцій із валютними цінностями або індивідуальну ліцензію на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу). Крім того, повідомлень чи вимог про відступлення ПАТ "Сведбанк" права вимоги за кредитним договором №0101/0207/88-008 від 22.02.2007 року на користь "Факторингової компанії "Вектор плюс" ОСОБА_3 не отримував.

З такими висновками суду першої інстанції, які повністю співпадають з позицією відповідача, колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Як встановлено судом і підтверджено поясненнями представника відповідача, ОСОБА_3 свої зобов'язання перед банком за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість.

Право вимоги заборгованості по вказаному кредитному договорі,було придбано позивачем шляхом укладення договору факторингу.

Відповідно до ч. 1 ст. 512, ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, відступлення права вимоги являє собою договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредиторі у випадках, встановлених законом.

Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

В даному випадку, оформлюючи відступлення права вимоги (ст. ст. 513, 514, 516, 517, 651, 1077, 1078, 1082, 1084 ЦК України), банк і фактор не обумовлювали ніяких змін щодо обсягу прав і обов'язків, які за договорами перейшли до нового кредитора, тож до ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Висновок суду першої інстанції про те, що будь-яких листів, повідомлень чи вимог про відступлення права вимоги за кредитним договором не направлялось, колегія суддів не бере до уваги, оскільки, по-перше, копії повідомлень міститься в матеріалах справи, і існують докази їх відправки адресату (а.с. 17-18, а.с. 99-98), а по - друге, відсутність таких повідомлень, не позбавляє бржника обов'язку погашення заборгованості.

Частинами 1, 2 ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням ст. 124 Конституції України.

Крім того, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов'язання є належним.

Крім зазначеного, доказів того, що ОСОБА_3 погашав заборгованість за кредитним договором безпосередньо ПАТ «Сведбанк» суду не надано.

На підтвердження того, що ТОВ Факторингова компанія «Вектор Плюс» є новим кредитором за вищевказаним кредитним договором, останнім було надано копію договору про відступлення прав за кредитними договорами (а. с. 11, 73-87).

Відповідач наголошує про відсутність документів, які б підтверджували передачу пакету, але в матеріалах справи існує копія Акту № 23 від 15 січня 2013 року прийому-передачі Документації за Договором факторингу № 15 від 28 листопада 2012 року. (а.с.95-96).

Враховуючи те, що до ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, позивач просив стягнути суму заборгованості відповідача, яка була прийнята позивачем за договором факторингу в момент передачі.

Будь-яких інших нарахувань позивач не вчиняв.

Фактично, відповідач заперечував розмір заборгованості, яка, як встановлено судом, була нарахована ПАТ «Сведбанк», а не позивачем, однак жодним доказом (належним чи допустимим) відповідач не тільки не спростував розрахунки заборгованості, але й не вказав на окремі недоліки їх розрахунку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень.

Твердження апелянта про те, що у позивача відсутня ліцензія на здійснення валютних операцій є необґрунтованим, оскільки ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями необхідна при укладенні кредитного валютного договору, а в даному випадку між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено договір відступлення права вимоги (цесії).

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів бере до уваги довідку з розрахунком загальної заборгованості, оскільки вказаний у ній розмір заборгованості є тотожним розміру заборгованості, що була придбана позивачем на підставі договору факторингу і, яка вказана у витягу з реєстру заборгованості боржників (а.с. 15, 119-120).

Однак, заборгованість по пені в даному випадку слід стягнути в національній валюті у розмірі 459 875 грн. 05 коп.

Враховуючи все вищевикладене, а також доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового, про задоволення позовних вимог.

В зв'язку з задоволенням позовних вимог з відповідача слід стягнути судові витрати (ст. 88 ЦПК України) в розмірі , передбаченого чинним законодавством.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05.06.2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс", (, № п/р одержувача 5702, банк одержувача ПАТ "Альфа Банк", код банку одержувача 300346), заборгованість за кредитним договором № 0101/0207/88-008 від 22.02.2007 року: 25 337,10 дол. США (двадцять п'ять тисяч триста тридцять сім доларів США десять центів), з яких: 22 195,10 дол. США (двадцять дві тисячі сто дев'яносто п'ять доларів США десять центів) заборгованість по основній сумі кредиту, що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку складає 472 093 грн. 48 коп. (чотириста сімдесят дві тисячі дев'яносто три гривні сорок вісім копійок); 3 142 дол. США (три тисячі сто сорок два долара США) заборгованість за процентами, що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 66 830 грн. 86 коп. (шістдесят шість тисяч вісімсот тридцять гривень вісімдесят шість копійок); та пеню в розмірі 459 875 грн. 05 коп. (чотириста п'ятдесят дев'ять тисяч вісімсот сімдесят п'ять гривень п'ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" судовий збір у розмірі 3441 грн. 00 коп. за подання позовної заяви, та судовий збір в розмірі 1827 грн. 00 коп. за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Сало Т.Б.

Судді: Денишенко Т.О.

Луценко В.В.