1Справа № 335/9644/15-ц 2-о/335/107/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 грудня 2015 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

при секретарі Гончаренко М.А.,

за участю заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, про встановлення юридичного факту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити юридичний факт, що не було законного прийняття ОСОБА_3 до громадянства України Указом Президента України від 9 грудня 2000 р., а це є підробкою документів робітниками УДМСУ, а відповідь начальника ОСОБА_4 є службовою підробкою.

В обґрунтування заяви зазначив, що він 17 вересня 2013 р. подав до Орджонкідзевського РВ УДМСУ у м. Запоріжжя заяву з проханням видати довідку на підставі архівних документів з даними його першого паспорту громадянина України, виданого 19 січня 1994 р. серія Ф9 № 17, на яку отримав відповідь, що 10 січня 2001 р. було оформлено паспорт серії СВ 329228 на імя ОСОБА_1 у звязку з прийняттям до громадянства України. Паспорт виданий на підставі паспорта (громадянина РФ) та довідки про реєстрацію особи громадянином України від 9 грудня 2000 р. Проте, ніякого прийняття до громадянства України 9 грудня 2000 р. не було, оскільки у довідці, на яку посилається ОСОБА_4 нема номера Указу Президента України і бути не може, оскільки заявник не подавав документи на прийняття громадянства України в 2000 р., це є підробкою документів. З наведених підстав просив заяву задовольнити.

У судовому засіданні заявник пояснив, що він здавав свій паспорт на обмін, це був паспорт не колишнього СРСР, а РФ, т.я. у 1992 р. вже СРСР не існувало. Він не надавав документів для процедури прийняття громадянства України. У 2001 р. він в заяві зазначав, що надавав її для обміну паспорта, і на цей час він був громадянином України. Вказав, що у його свідоцтві про народження наявний штамп про видачу паспорта громадянина України, який він і здав у 2001 р. разом із паспортом громадянина РФ, щоб обміняти та отримати паспорт громадянина України. Зазначив, що у 1994 р. в Україні не було бланків паспортів, тому йому видавалась довідка про паспорт. Те, що не було бланків, не означає, що він не був громадянином України. Метою встановлення даного факту вказав, що його не влаштовує розбіжність у його документах у прізвищі, т.я. в різний час у документах зазначалось прізвище як «Олійников», так і як «Олейников», та бажає встановити, що ОСОБА_4 надає неповну, невірну та недостовірну інформацію. У заяві він зазначив «підробка» документів, однак вважає, що мала місце помилка.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні зазначив, що прийняття ОСОБА_1 до громадянства України відбулось за п. 3 ст. 2 Закону України «Про громадянство», для чого Указ Президента України не вимагався. Зазначив, що 2 вересня 2000 р. ОСОБА_1 подав заяву про визначення його належності до громадянства України разом із анкетою, в якій зазначено відомості щодо нього. На підставі цієї заяви та інших документів відповідальним працівником міліції прийнято висновок про належність до громадянства України ОСОБА_1, на підставі чого йому було видано паспорт громадянина України. Просив в задоволенні заяви відмовити.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду з таких підстав.

Згідно з частиною шостою статті 235 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

В судовому засіданні заявник зазначив, що у корінці довідки № 40518 від 9 грудня 2000 р., на яку посилалась начальник Орджонікідзевського РВ УДМСУ в Запорізькій області ОСОБА_4 в наданій заявнику відповіді від 19 жовтня 2013 р. № 23.14-2857, не зазначено номеру Указу Президента України, але вказано його дату. Вказує, що ніякого Указу Президента України про прийняття його до громадянства України не було, і саме цей факт він вважає за необхідне встановити в межах даної справи, чим підтвердити, що йому було надано недостовірну та невірну інформацію.

Представник УДМСУ в Запорізькій області вважав вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими, оскільки заявника було прийнято до громадянства України на підставі п. 3 ст. 2 Закону України «Про громадянство», а не на підставі Указу Президента України.

Зазначені обставини свідчать про наявність між сторонами спору про право, а саме спору з приводу оскарження ОСОБА_1 дій посадової особи УДМС з приводу надання йому відповіді на його звернення, оскільки він вказує, що в даному випадку нею було надано недостовірну, неповну та невірну інформацію.

Тому, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду із розясненням ОСОБА_1 права звернутись до суду в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 210, 235, 256 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, про встановлення юридичного факту.

Розяснити ОСОБА_1, що він має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 9 грудня 2015 року.

Повний текст ухвали складено 11 грудня 2015 року.

Суддя А.В. Шалагінова