Справа № 444/140/11 Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є.
Провадження № 22-ц/783/5395/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючий суддя: Шумська Н.Л.

судді: Струс Л.Б., Шандра М.М.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 09 червня 2015 року за позовом ОСОБА_5 до ПАТ «Фірма «Львів-Петрополь», ПАТ «Укрнафта», Жовківської РДА, ТзОВ «Нарнія-Трейд», Управління Держкомзему у Жовківському районі Львівської області, третіох осіб: ОСОБА_7 сільської ради, Жовківського районного нотаріального округу ОСОБА_8, ДП «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про визнання недійсними договору купівлі-продажу земельної ділянки, державних актів про право власності на земельну ділянку та зобов»язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 09 червня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_5 до ПАТ «Фірма «Львів-Петрополь», ПАТ «Укрнафта», Жовківської РДА, ТзОВ «Нарнія-Трейд», Управління Держкомзему у Жовківському районі Львівської області, третіох осіб: ОСОБА_7 сільської ради, Жовківського районного нотаріального округу ОСОБА_8, ДП «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про визнання недійсними договору купівлі-продажу земельної ділянки, державних актів про право власності на земельну ділянку та зобов»язання до вчинення дій відмовлено; вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_5 ОСОБА_6.В апеляційній скарзі покликається на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції не проаналізував пояснень позивача, не надав належної оцінки доказам, не в повній мірі з»ясував фактичні обставини справи та не надав їм юридичної оцінки. Матеріалами справи підтверджено, що на частині земельної ділянки матері позивача, яка перебувала у приватній власності, ЗАТ «Львів-Петрополь» збудувало автозаправну станцію, внаслідок чого ОСОБА_5 не може повноцінно і в повному обсязі користуватися та розпоряджатися належною їй на праві приватної власності земельною ділянкою. Просить рішення Жовківського районного суду Львівської області від 09 червня 2015 року скасувати (а справу направити на новий розгляд в цей же суд в іншому складі суду).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, з»ясувавши обставини справи та перевіривши доводи скарги, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.1ст.303 ЦПК під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду, згідно ст.213 ЦПК, повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з»ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції цим вимогам відповідає, доводи апеляційних скарги не ставлять під сумнів його законність та обгрунтованість.

Судом першої інстанції повно та всебічно встановлено обставини справи та підставі належних доказів. Зокрема, відповідно до розпорядження №827 від 15.10.1997року Жовківської райдержадміністрації було надано дозвіл громадянам ОСОБА_7 сільської ради звернутися у відповідні землевпорядні органи для складання проектів відведення земельних ділянок(паїв) для сільськогосподарського виробництва, серед який була позивач. Проект передачі земельних ділянок (паїв) у приватну власність було погоджено на загальну площу 1078,35га, без виділу в натурі земельних ділянок для кожного пайовика.

Судом встановлено дійсні обставини справи, відповідно до яких на час видачі позивачу державного акта про право власності на землю від 30.04.2003року, відповідач був законним користувачем земельних діяльно, які у подальшому набув у власність.

Позивачу при оформленні державного акта про право власності на землю земельна ділянка в натурі не виділялась, не визначались та не узгоджувались межі з сусідніми користувачами, відтак у позивача відсутні правові підстави для звернення до суду за захистом порушеного права у визначений нею спосіб. Тому висновки суду про відсутність порушення права власності на земельну ділянку внаслідок укладення оскаржуваних правочинів обґрунтовані.

Передані за оскаржуваним договором земельні ділянки не належали до земель сільськогосподарського призначення, з 2002року передані в оренду відповідачу для здійснення підприємницької діяльності. Тому позивач не могла в порядку розпаювання отримати у власність саме цю земельну ділянку чи її частину, яка передана у власність за оспорюваним правочином.

Відповідно до п.16-17 Розділу Х (Перехідні положення) Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Судом першої інстанції правильно визначено правовідношення сторін, встановлено дійсні обставини справи та враховано належні і допустимі докази, що свідчить про дотримання судом вимог ст.212-214 ЦПК.

Тому, встановивши дотримання судом першої інстанції вимог норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд, відповідно до ст.308 ЦПК України, залишає рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.303, п.1ч.1ст.307, 308, п.1ч.1ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 09 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й може бути оскаржена протягом 20-ти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Н.Л. Шумська

Судді: Л.Б. Струс

ОСОБА_9