Справа № 633/430/15-ц
Номер провадження 2/633/189/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
8 грудня 2015 року Печенізький районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Танасевич О.В.,
при секретарі - Панченко С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Печеніги, Харківської області позовну заяву
ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до
про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином (а.с. 25, 26, 27,28), свої вимоги підтримав у повному обсязі, в судове засідання не зявився, просив суд розглядати справу за відсутності його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а. с. 34).
Як убачається з листа Печенізького РС ГУДМС України в Харківській області № 397 від 15 жовтня 2015 року ОСОБА_2 значиться зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 18). Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав (а. с. 22-24, 29-31, 36-38). Згідно зі зворотними поштовими повідомленнями відповідачу направлялися копія ухвали про відкриття провадження, копія позову та доданих до нього матеріалів та судові повістки з викликами на 22 жовтня, 12 листопада та 8 грудня 2015 року, які повернулись до суду у звязку з закінченням терміну зберігання. Разом з тим, відповідно до положень частини 5 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач вважається таким, що повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.
Відповідно до частини 1 статті 224 Цивільного процесуального кодексу України суд за згодою позивача розглядає справу за відсутності відповідача та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено принцип обовязковості виконання договору сторонами, а відповідно до положень статей 526, 527, 530 цього ж Кодексу зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу.
Згідно з кредитним договором банк надав відповідачу кредитний ліміт «Торговий фіксований» в сумі 150 830 гривень 05 копійок, строком до 31 травня 2014 року включно, у вигляді не відновлюваної кредитної лінії на наступні цілі: 132 230 гривень 00 копійок на придбання автомобіля (згідно з пунктом 6 додаткової угоди № 2), винагороди за надання фінансового інструменту, яка сплачується одноразово в момент надання кредитного ліміту в розмірі 10 578 гривень 40 копійок, оплату за реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в розмірі 34 гривень 00 копійок, а також в розмірі 7 987 гривень 65 копійок на оплату страхових платежів на строк до 30 травня 2008 року та в наступному щорічно збільшувати кредитний ліміт на суму оплати чергових страхових платежів, у випадках та в порядку, передбачених пунктами 15.2., 17.7. даної угоди. Процентна ставка по кредитному ліміту встановлена в розмірі 0, 75 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом з розрахунку 360 днів в році, а також щомісячно в розмірі 0,5 % від суми виданого кредитного ліміту, комісії за резервування коштів згідно з пунктом 31 даної угоди № 2 та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно пункту 39 даної угоди (а. с. 5, 6- зворотній бік, 7).
На виконання вимог статті 1054 Цивільного кодексу України позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 150 830 гривень 05 копійок у вигляді не відновлюваної кредитної лінії. Відповідно до пункту 6.5. кредитного договору та пункту 1.2. додаткової угоди № 2 до нього відповідач зобов'язувався з «01» по «20» число щомісяця вносити на картковий рахунок грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення частини суми заборгованості за кредитним лімітом, відсотками за користування кредитом, погашення за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором, Правилами користування платіжними картками та Тарифами банку. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця починаючи з наступного місяця в період сплати позичальник повинен був надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 3 242 гривні 85 копійок для погашення заборгованості за кредитом, що складається із заборгованості по кредитному ліміту, відсоткам, винагороди, комісії (а. с.7).
Разом з тим, пункт 29. додаткової угоди № 2 до кредитного договору передбачає, що у разі непогашення кредитного ліміту в строки, встановлені пунктами 1.1. та 16.3., заборгованість в частині своєчасно непогашеної суми кредитного ліміту вважається простроченою. На залишок заборгованості за простроченою сумою кредитного ліміту розрахунок відсотків здійснюється згідно з пунктом 23 з дати виникнення простроченої заборгованості (а. с. 9).
Відповідно до пункту 23. додаткової угоди № 2 до кредитного договору при порушенні відповідачем зобовязання по погашенню кредитного ліміту, передбаченого пунктами 1.1., 17.4. та 16.3. даної угоди, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитним лімітом в подвійному розмірі від указаного в пункті 1.1. в місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості по кредитному ліміту (а. с. 9).
Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами, відповідно до статті 11, частини 1 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про те, що в порушення вимог статті 1056-1 Цивільного кодексу України відповідачем не виконано зобовязання з повернення кредиту та сплати процентів за Кредитним договором.
З огляду на вищевикладене, станом на 25 вересня 2015 року у відповідача виникла обґрунтована належними і допустимими доказами заборгованість за кредитним договором (а.с. 4), яка підлягає стягненню на користь позивача, у вигляді основного зобовязання у розмірі 171 833 гривень 42 копійок та відсотків за користування кредитом у розмірі 341 804 гривень 16 копійок.
Разом з тим, як убачається з матеріалів справи розмір неустойки у виді пені значно перевищує розмір збитків, завданих позивачу внаслідок невиконання відповідачем грошового зобовязання.
Сторонами узгоджена відповідальність за несвоєчасне виконання боржником зобовязання у пункті 32 додаткової угоди № 2 до Кредитного договору у виді пені у розмірі 0,1 % від суми поточної заборгованості по кредитному ліміту, але не менше 30 гривень за кожен факт виникнення прострочки (а. с. 9), що складає станом на 25 вересня 2015 року 901 460 гривень 15 копійок.
Виходячи з правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові № 6-100цс14 від 4 вересня 2014 року, частина 3 статті 551 Цивільного кодексу України з урахуванням положень статті 3 та частини 4 статті 10 цього ж Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.
За таких обставин, суд зменшує розмір пені, яка підлягає стягненню на користь позивача за несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобовязання, до 500 000 гривень.
Згідно з частиною 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України суд розподіляє судові витрати між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (а.с. 1).
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовну заяву ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог статті 229 Цивільного процесуального кодексу України.
Заочне рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Печенізький районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: