АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Чупікової В. В.

суддів Галичанського А.Д., Яремка В.В.

за участю секретаря Паучек І.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення коштів з депозитного рахунку, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 25 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення банківського вкладу в розмірі 100 000 дол. США та процентів за користування вкладом в розмірі 15 843, 82 дол. США.

Зазначала, що між публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та нею укладено договір №929/3-13 від 21 січня 2013 року про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на три місяці в іноземній валюті.

26 листопада 2014 року вона звернулась до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» з заявою про дострокове розірвання депозиту, проте,у визначений в договорі строк вклад не був повернутий.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 25 березня 2015 року позов задоволено, стягнуто з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_3 банківський вклад за договором №2630.7.051207.004 від 21 січня 2013 року у розмірі 100 000 дол.

№22ц-872/2015 рік Головуючий у 1 інстанції Літвінова О.Г.

Категорія 19/27 Доповідач Чупікова В.В.

США та 15 843, 82 дол. США нарахованих процентів за користування вкладом.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 25 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення банківського вкладу відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 про стягнення суми банківського вкладу, суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст.530, 629, 1060 ЦК України та правильно виходив з того, що відповідач не виконав своє зобовязання, яке визначено договором про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» від 21 січня 2013 року, щодо повернення ОСОБА_2 вкладу в розмірі 100 000 дол. США, який прийнятий на вкладний рахунок №2630.7.051207.004, та процентів в сумі 15 843, 82 дол. США

Згідно із ч.1 ст.1058, 1059 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором, договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Встановлено, що між публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2. укладено 21 січня 2013 року договір №929/3-13 з вкладним рахунком № 2630.7.051207.004 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на три місяці в іноземній валюті.(а.с.5-6). Вказаний договір неоспорений та не визнаний в установленому в законі порядку недійсним.

На підставі п.1.1 наведеного договору вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти на вкладний рахунок №2630.7.051207.004 у сумі 100 000 дол. США на строк з 21 січня 2013 року по 21 квітня 2013 року зі сплатою процентів за ставкою 9% річних. Пунктом 4 договору визначено, що після закінчення строку, вказаного в п.4.1 кошти з депозитного рахунку № 2630.7.051207.004 повертаються за письмовою вимогою клієнта, якщо така вимога не надана, то строк розміщення вкладу вважається продовженим на 3 місяці.(а.с.5-6).

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року №516, (далі - Положення) передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Згідно із п.2.1 Положення про порядок здійснення банками України вкладних(депозитарних) операцій з юридичними і фізичними особами, затверджено Постановою правління Національного банку України №516 від 03.12.2003 року грошові кошти в іноземній валюті обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті.

Пунктом п.2.9. глави 2 розділу ІV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління НБУ від 01 червня 2011 року № 174, передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Відповідно квитанції від 21 січня 2013 року №7 на виконання договору, укладеного між ОСОБА_2 та публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» №929/3-13 вкладний рахунок №2630.7.051207.004 від 21 січня 2013 року про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» остання перерахувала кошти в розмірі сумі 100 000 дол. США на рахунок №2630.7.051207.004, який вказаний в цьому договорі (а.с.7).

Квитанція №7 від 21 січня 2013 року містить всі реквізити, що визначені в п.2.9. розділу ІУ вказаної Інструкції, підписана працівником банку начальником відділення №87 ОСОБА_5, про що стверджує апелянт, містить відбиток печатки банку.

По справі встановлено, що між сторонами було укладено договір №929/3--13 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на три місяці в іноземній валюті, а не договір заява, як стверджує апелянт. Відповідач належними та допустимими доказами не довів, що позивач ознайомлена з Основними умовами залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та погодилася керуватися їх положеннями при виконанні укладеного нею договору. А тому доводи апелянта, що умовами договору, укладеного з позивачем ОСОБА_2, передбачено, що саме виписка по вкладному рахунку є належним доказом розміщення нею вкладу та свідчить про додержання письмової форми договору банківського вкладу спростовується письмовими доказами, дослідженими у справі.

Факт відсутності фіксації укладеного з позивачем договору в електронній (операційній) системі банку не можна вважати недодержанням письмової форми договору банківського вкладу за наявності квитанції №7 від 21 січня 2013 року та не може бути підставою для відмови в позові.

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає, що доводи апелянта публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про те, що кошти позивача не поступали на депозитні рахунки банку, що не виникло договірних зобовязань між позивачем і банком через нікчемність договору, не ґрунтуються на правових нормах.

Згідно із ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежного від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу.

Порядок та строки повернення вкладу при достроковому розірванні договору за ініціативою позивача визначений п.4.2 договору №929/3-13 від 21 січня 2013 року.

Відповідно до умов договору №929/3-13 від 21 січня 2013 року позивач ОСОБА_2 26 листопада 2014 року звернулась до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» з заявою про дострокове розірвання договору та повернення коштів (а.с.8), яка залишена відповідачем без задоволення.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 квітня 2015 року, яке ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: