У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Наумов С.В.,

при секретарі Слакві-Марчук Н.В.,

представника заявника скарги ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ПАТ «Кредобанк» на бездіяльність старшого державного виконавця Кузнецова О.В. ВПВР ДВС України та постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, -

Встановив:

ПАТ «Кредобанк» звернувся до суду із скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2 та постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, в якій просить визнати неправомірною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.06.2015 року ВП №43875529 та відновити виконавче провадження; зобовязати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 негайно направити до виконання засвідчену копію ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 19.02.2015 року постановленої у справі №761/4447/15-ц про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документу; зобовязати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 надати відповідь на клопотання представника ПАТ «Кредобанк» вих. №29/05/15-01 від 29.05.2015 року про надання інформації.

Свої вимоги мотивує тим, що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2 18.06.2015 р. передчасно прийнято постанову про повернення стягувачу виконавчого листа № 2-6185 виданого 01.12.2011 року Рівненським міським судом Рівненської області у справі №2-6185/2010 р., яким зобовязано ОСОБА_3 повернути ПАТ «Кредобанк»4 000 000,00 доларів США в зв'язку із відсутністю у боржника майна, на яке б можна було звернути стягнення. Вказане рішення старшого державного виконавця вважає незаконним, так як ним не було вжито усіх можливих заходів по розшуку майна та доходів боржника, які застосовуються до боржника при примусовому виконанні рішення суду.

Представник скаржника у судовому засіданні надав аналогічні пояснення, викладені в скарзі і просив задоволити таку скаргу, з підстав, викладених у такій.

Представник ВПВР ДВС України ОСОБА_4, у судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги. Після оголошення судом перерви в розгляді скарги, вказаний представник до суду не зявився, причини неявки суду невідомі, надав суду письмові заперечення на скаргу ПАТ «Кредобанк» та копії матеріалів виконавчого провадження.

Неявка сторін не перешкоджає розгляду питання про скасування постанови державного виконавця.

Вивчивши матеріали скарги, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав:

Судом встановлено, що 07.07.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-6185 виданого 01.12.2011 року Рівненським міським судом Рівненської області у справі №2-6185/2010 р., яким зобовязано ОСОБА_3 повернути ПАТ «Кредобанк»4 000 000,00 доларів США.

18.06.2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення).

Окремо представник ВПВР ДВС України зосереджує увагу суду на безпідставності вимоги скаржника щодо зобовязання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень ОСОБА_2 негайно направити до виконання засвідчену копію ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 19.02.2015 року постановленої у справі №761/4447/15-ц про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документу. Додатково зазначає, що від направлення ухвали суду до Державної прикордонної служби України майно у боржника не зявляється і це жодним чином не впливає на майновий стан боржника.

Суд бере до уваги належне обгрунтування зазначеної вимоги скаржника ПАТ «Кредобанк» з посиланням на пункт 11.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5, що визначає, що державний виконавець не пізніше наступного дня після надходження ухвали суду про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань направляє засвідчену судом копію цієї ухвали для виконання до Адміністрації ДПС.

ОСОБА_5 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобовязані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Положенням статті 2 Закону України «Про державну виконавчу службу» визначено, що правову основу діяльності державної виконавчої служби становлять Конституція України, цей Закон, інші закони та нормативно-правові акти, що прийняті на їх виконання.

ОСОБА_5 пункту 1.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5 ця Інструкція розроблена відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

З огляду на вищенаведені положення Закону, при здійсненні виконавчого провадження про стягнення із боржника грошових коштів, державний виконавець зобовязаний здійснити всіх можливих заходів, направлених на виявлення майна, в т.ч. грошових коштів, боржника, за рахунок якого можливе погашення вимог стягувача за виконавчим документом. З метою виконання вказаного обовязку, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника (п. 3.12. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5).

Лише у випадку, якщо за результатами проведення передбачених чинним законодавством заходів державним виконавцем буде встановлено факт відсутності у боржника рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, на які можливо звернути стягнення з метою задоволення вимог стягувача за виконавчим документом, в результаті чого виконання за виконавчим документом не здійснено або здійснено частково, державний виконавець відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виносить постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві. Крім того, за правилами ч. 2 вказаної статті, про наявність обставин, які є підставою для повернення виконавчого документу стягувачеві, державним виконавцем складається відповідний акт.

Ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право:

- викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ.

ОСОБА_5 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника фізичної особи державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника. Тобто, у випадку відсутності боржника та неможливості встановлення його місцезнаходження, державний виконавець зобов'язаний вирішити питання щодо оголошення розшуку боржника.

ОСОБА_5 державного виконавця від 10.03.2014 року гуртожиток по вул. Млинівська 26 в м. Рівне, де зареєстроване місце проживання боржника згідно наданої ГУ ДМС у Рівненській області інформації, переобладнано в житловий будинок з двома підїздами в кожному з яких знаходяться окремі кімнати, нумерація на більшості дверей відсутня. У звязку з цим державні виконавці зробили висновки, що встановити місце, а саме кімнату, в якій проживає ОСОБА_3 не вдалось.

ОСОБА_5 державного виконавця від 10.03.2015 року, що складений за місцем по вул. Нестерова 7 в м. Рівне, як встановлено зі слів сусідів не вдалось перевірити майновий стан боржника, оскільки хвіртка та ворота зачинені на замки. На дзвінки в домофон ніхто не відповів та двері не відкрив.

З дослідження даних письмових доказів суд вбачає, що такі ОСОБА_5 складені без врахування положення ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», п. 3 ч. 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» та наданої інформації ГУ ДМС у Рівненській області, а тому не можуть вважатися достатніми та належними доказами щодо спростовують вжиття державним виконавцем заходів для встановлення відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника фізичної особи.

П.3 ч.3ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець з метою захисту інтересів стягувача може самостійно безоплатно одержувати від установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій, пояснення, довідки чи інформацію, у тому числі конфіденційну.

Із поданих на розгляд матеріалів вбачається, що всупереч зазначеним вимогам закону, державним виконавцем не вживалося заходів із встановлення місця роботи боржника, навчання чи отримання пенсії, з метою подальшого звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Також, не виносилась постанова про привід боржника через органи внутрішніх справ та не вживалось заходів пов'язаних з розшуком боржника, не впевнившись у не проживанні боржника за адресою зазначеною у виконавчому листі, передчасно ухвалено постанову, якою повернуто виконавчий документ стягувачу.

При цьому, факт вчинення вищезазначених дій, які надають можливість дійти до беззаперечного висновку про відсутність у боржника майна, за рахунок якого можливо здійснити примусове виконання рішення, повинен підтверджуватись відповідними документами, складеними державним виконавцем та відомостями, отриманими від компетентних органів, які обовязково долучаються до матеріалів виконавчого провадження відповідно до п. 3.3 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008р. №2274/5.

Так, матеріали виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-6185 виданого 01.12.2011 року Рівненським міським судом Рівненської області у справі №2-6185/2010 р., яким зобовязано ОСОБА_3 повернути ПАТ «Кредобанк» 4 000 000,00 доларів США, які надано відділом ДВС, не містять інформації щодо здійснення державним виконавцем всіх передбачених законом заходів, спрямованих на реальне виконання рішення суду.

При першому виконавчому провадженні та при повторному виконавчому провадженні ДВС стверджує про відсутність зареєстрованого за боржником нерухомого майна.

Натомість з інформаційної довідки №86265928 від 11.02.2015 року з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців, наданої представником ДВС з копіями матеріалів виконавчого провадження, що за ОСОБА_3 з 15.08.2006 року зареєстровано на праві спільної часткової власності одноповерховий житловий цегляний будинок (реєстраційний номер майна: 13545693) за адресою Рівненська обл., Корецький р-н, с. Гвіздів, вул. Перемоги, буд. 2 А.

Будь яких доказів про накладення арешту та звернення стягнення на вказане майно не надано.

За обставин неповного встановлення даних щодо майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення, невжиття всіх можливих заходів, направлених на виявлення належного боржнику майна, невжиття всіх заходів стягнення на майно боржника, зокрема, нерухомого, правові підстави для повернення стягувачу виконавчого документа у державного виконавця відділу державної виконавчої служби були відсутні.

Враховуючи наведене суд вважає, що державним виконавцем поспішно винесено постанову про повернення стягувачеві виконавчого документу.

В частині вимог ПАТ «Кредобанк» про зобовязання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 надати відповідь на клопотання представника ПАТ «Кредобанк» вих.№29/05/15-01 від 29.05.2015 року про надання інформації, суд вважає такі вимоги безпідставними та необгрунтованими, оскільки згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії та користуватися іншими правами, наданими законом.

Керуючись ст. 387 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України ОСОБА_2 та постанову від 18.06.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачу, задоволити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України ОСОБА_2, про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.06.2015 року ВП №43875529 та відновити виконавче провадження.

Зобовязати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 негайно направити до виконання засвідчену копію ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 19.02.2015 року постановленої у справі №761/4447/15-ц про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документу.

В решті вимог скарги, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п"яти днів з дня її проголошення . У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи , яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Наумов