Справа № 362/5580/15-ц Головуючий у І інстанції Лебідь-Гавенко Г. М.
Провадження № 22-ц/780/5607/15 Доповідач у 2 інстанції Верланов С. М.
Категорія 29 12.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

12 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Березовенко Р.В., Приходька К.П.,

при секретарі - Бобку О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Київоблгаз» про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до публічного акціонерного товариства «Київоблгаз», в якому просив стягнути з відповідача на свою користь шкоду завдану здоров'ю у розмірі 2 796 грн. 36 коп. та моральну шкоду у розмірі 140 000 грн.

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з моменту отримання даної ухвали.

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що вимоги суду щодо усунення недоліків позовної заяви ним виконані, яка відповідає вимогам ст.ст.119, 120 ЦПК України, а тому просить ухвалу судді першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду з підстав порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Постановляючи ухвалу від 30 липня 2015 року про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без руху, суддя вважав її такою, що не відповідає вимогам ст.ст.119, 120 ЦПК України, оскільки позивачем невірно вказано найменування відповідача, зазначена позивачем вимога про покладення на відповідача судових витрат не є позовною вимогою по своїй суті, так як вирішення цього питання здійснюється судом відповідно до вимог ЦПК України при ухвалені рішення, позивачем не зазначено доказів на підтвердження вказаних ним обставин: витягу з ЄРДР та/або вироку суду щодо факту вчинення відповідачем чи його працівниками кримінального правопорушення стосовно позивача; акта або постанови про визнання позивача потерпілим; виписки із листка призначення лікування щодо обґрунтування придбання позивачем медикаментів, а також позивачем не залучено ОСОБА_3 до участі у справі та не надано доказів, що останній перебуває в трудових відносинах з відповідачем.

На виконання зазначеної ухвали судді, позивачем 11 серпня 2015 року подано до суду заяву про усунення недоліків позову, в якій вказано повне найменування відповідача - публічне акціонерне товариство «Київоблгаз», зазначено докази на підтвердження викладених ним у заяві обставин, додано копії документів до позовної заяви.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви від 12 серпня 2015 року, суддя виходив зі того, що позивачем не виконано вимоги ухвали від 30 липня 2015 року, а саме:

- не уточнено змісту позовних вимог щодо покладення на відповідача судових витрат;

- в обґрунтування заявлених позивачем обставин не надано: витягу з ЄРДР та/або вироку суду щодо факту вчинення відповідачем чи його працівниками кримінального правопорушення стосовно позивача; акта або постанови про визнання позивача потерпілим; виписки із листка призначення лікування щодо обґрунтування придбання позивачем медикаментів;

- не визначено суб'єктного складу, зокрема статусу ОСОБА_3, який зі змісту позову завдав тілесних ушкоджень позивачу, не надано доказів на підтвердження заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3, а також, що останній перебуває в трудових відносинах з відповідачем.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Зі змісту позову та заяви про усунення недоліків позову (а.с.1,6) вбачається, що позивачем вказано повне найменування відповідача - публічне акціонерне товариство «Київоблгаз» та його місцезнаходження, викладено зміст позовних вимог та обставини, яким ці вимоги обґрунтовуються, зазначено докази на їх підтвердження та надано копії документів до позовної заяви.

Тобто, позовна заява відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

У пункті 2 (абз.4) та пункті 7 (абз. 4)постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз'яснено, що суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з підстав, передбачених законом. Не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших передбачених законом підстав. Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Таким чином висновки судді місцевого суду про те, що позивачем в обґрунтування заявлених позивачем обставин не надано: витягу з ЄРДР та/або вироку суду щодо факту вчинення відповідачем чи його працівниками кримінального правопорушення стосовно позивача; акта або постанови про визнання позивача потерпілим; виписки із листка призначення лікування щодо обґрунтування придбання позивачем медикаменті, не надано доказів на підтвердження заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3, а також, що останній перебуває в трудових відносинах з відповідачем, не ґрунтуються на вимогах закону.

Не ґрунтується на вимогах закону і висновок судді про те, що позивачем не визначено суб'єктного складу, зокрема, статусу ОСОБА_3, оскільки відповідно до положень статей 10, 11, 60, 119 ЦПК України позивач сам зазначає сторін та інших учасників спору, а суддя при прийнятті заяви не має права давати оцінку зазначеному позивачем складу осіб, які братимуть участь у справі.

До того ж відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України.

Крім того, при постановленні оскаржуваної ухвали, суддею не враховано приписи ч.6 ст.130 ЦПК України, якими передбачено, що у попередньому судовому засіданні суд: 1) уточнює позовні вимоги або заперечення проти позову; 2) вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі; 3) визначає факти, які необхідно встановити для вирішення спору і які з них визнаються кожною стороною, а які підлягають доказуванню; 4) з'ясовує, які докази подані чи подаються на попередньому судовому засіданні кожною стороною для обґрунтування своїх доводів чи заперечень щодо невизнаних обставин.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність передбачених ч.2 ст.121 ЦПК України підстав для визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу.

Відповідно до вимог ч.3 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню на підставі ст.312 ЦПК України з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки постановлена з порушенням порядку, встановленого для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2015 року скасувати, матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Київоблгаз» про відшкодування шкоди повернути до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді