Справа № 471/1251/15-ц
Провадження №2/471/553/15
Номер рядка звіту 57
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Братський районний суд Миколаївської області
у складі: головуючого - судді Губанової В.М.
при секретарі- Тягнирядно І.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області про звільнення майна з-під арешту,
Позивач звернувся до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області про звільнення майна з-під арешту.
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором № DN81AR02660250 від 31.01.2008 року ОСОБА_1 надав в заставу автомобіль ВАЗ, модель: 210994-20, рік випуску: 2008, тип ТЗ: Легковий-В, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_1.
Позивачем було отримано інформацію про те, що згідно бази даних автомобіль ВАЗ, модель: 210994-20, рік випуску: 2008, тип ТЗ: Легковий-В, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, знаходиться в арешті, заборонено відчуження та реєстрацію, оголошено у розшук, а саме за:
1) Постановою відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області, Вих.N 9910 від 08.09.2014 р.
2) Постановою відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області, Вих.N 9911 від 08.09.2014 р.
Вищезазначене обтяження підтверджуються даними з бази ДАІ, які додаються до справи.
Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р. та ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі:
- виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів;
- коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.
Крім того, Банку надано всі повноваження, необхідні для здійснення продажу предмету застави згідно нотаріально посвідченої довіреності від 03.03.2015 р., якою позичальник уповноважив Банк продати заставний автомобіль.
Отже, відділ державної виконавчої служби не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувача, який не є заставодержателем.
Згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна найвищий пріоритет на заставлене майно має ПРИВАТБАНК, оскільки саме ПРИВАТБАНК раніше зареєстрував обтяження на предмети застави: автомобіль ВАЗ, модель: 210994-20, рік випуску: 2008, тип ТЗ: Легковий-В, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2.
ПРИВАТБАНК має намір звернути стягнення на заставне майно в порядку визначеному вищевказаним рішенням суду, але, оскільки у відношенні заставного майна існує арешт в базах даних ВРЕО ОДАІ УМВС України "РЕЗУЛЬТАТИ ЗВІРЕННЯ ПО ВСІХ БАЗАХ НА АМТ" знаходиться запис за системою "ЗААРЕШТОВАНИЙ АМТ" та оголошено в розшук, ПРИВАТБАНК не може скористуватися своїм правом Заставодержателя - звернути стягнення на заставлений автомобіль шляхом його реалізації.
Крім того, згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має ПриватБанк .
Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями.
До початку судового засідання представник позивача звернувся із заявою, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному об'ємі.
Відповідач, який був повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив.
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором № DN81AR02660250 від 31.01.2008 року ОСОБА_1 надав в заставу автомобіль ВАЗ, модель: 210994-20, рік випуску: 2008, тип ТЗ: Легковий-В, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_1.
Позивачем було отримано інформацію про те, що згідно бази даних автомобіль ВАЗ, модель: 210994-20, рік випуску: 2008, тип ТЗ: Легковий-В, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, знаходиться в арешті, заборонено відчуження та реєстрацію, оголошено у розшук, а саме за:
1) Постановою відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області, Вих.N 9910 від 08.09.2014 р.
2) Постановою відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області, Вих.N 9911 від 08.09.2014 р.
Вищезазначене обтяження підтверджуються даними з бази ДАІ, які додаються до справи.
Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р. та ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі:
- виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів;
- коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.
Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави.
Крім того, Банку надано всі повноваження, необхідні для здійснення продажу предмету застави згідно нотаріально посвідченої довіреності від 03.03.2015 р., якою позичальник уповноважив Банк продати заставний автомобіль.
Отже, відділ державної виконавчої служби не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувача, який не є заставодержателем.
Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту.
Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту.
Згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна найвищий пріоритет на заставлене майно має ПРИВАТБАНК, оскільки саме ПРИВАТБАНК раніше зареєстрував обтяження на предмети застави: автомобіль ВАЗ, модель: 210994-20, рік випуску: 2008, тип ТЗ: Легковий-В, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2.
ПРИВАТБАНК має намір звернути стягнення на заставне майно в порядку визначеному вищевказаним рішенням суду, але, оскільки у відношенні заставного майна існує арешт в базах даних ВРЕО ОДАІ УМВС України "РЕЗУЛЬТАТИ ЗВІРЕННЯ ПО ВСІХ БАЗАХ НА АМТ" знаходиться запис за системою "ЗААРЕШТОВАНИЙ АМТ" та оголошено в розшук, ПРИВАТБАНК не може скористуватися своїм правом Заставодержателя - звернути стягнення на заставлений автомобіль шляхом його реалізації.
Крім того, згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має ПриватБанк.
Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями.
Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту.
Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту.
У відповідності до ч.2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або його частини.
В силу ч. 2 ст. 114 Цивільного процесуального кодексу України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини, отже судовий захист прав та законних інтересів, підлягає вирішенню у Братському районному суді Миколаївської області за місцем знаходження заставленого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується Актом, який залучається до даної заяви у формі додатку.
У відповідності з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, оскільки позивач в заяві не просить стягнути судовий збір з відповідача на його користь, тому суд залишає судові витрати за позивачем.
Керуючись ст.ст.10, 209, 210 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області про звільнення майна з-під арешту, -задовольнити в повному об'ємі.
Зняти арешти, заборону відчуження та реєстрацію, оголошення розшуку з заставного майна - автомобіль ВАЗ, модель: 210994-20, рік випуску: 2008, тип ТЗ: Легковий-В, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, накладені за:
1) Постановою відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області, Вих.N 9910 від 08.09.2014 р.;
2) Постановою відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області, Вих.N 9911 від 08.09.2014 р.
Судові витрати залишити за позивачем.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом, тобто протягом десяти днів з дня проголошення або отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Суддя Губанова В. М.,