У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Дем'яносова М.В., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: прокурор Шевченківського району м. Києва, Служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, про вселення та усунення перешкод у користуванні квартирою, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_2 в інтересах малолітнього ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про вселення та усунення перешкоди у користуванні квартирою.

Позивач посилався на те, що 23 грудня 1987 року на квартиру АДРЕСА_1 було видано ордер № 24956 на сім'ю у складі 5 осіб, у тому числі й ОСОБА_7, яка в подальшому змінила прізвище на ОСОБА_7.

16 вересня 2010 року ОСОБА_7 уклала шлюб з позивачем, а ІНФОРМАЦІЯ_4 року у них народилась дитина ОСОБА_3, який 06 грудня 2011 року був зареєстрований у АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою за формою № 3 КП «ЖЕК «Нива».

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7 померла.

Позивач зазначав, що станом на 10 липня 2013 року у спірній квартирі зареєстровано троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_8, 2002 року народження, ОСОБА_9, 2004 року народження, та ОСОБА_3, 2011 року народження, що підтверджується довідкою ТОВ «Київградсервіс» від 10 липня 2013 року № 1046. Оскільки відповідач не приймає позивача та перешкоджає йому користуватися житловою площею, позивач звернувся до суду за захистом прав малолітнього сина.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 25 травня 2015 року, позов задоволено.

Ухвалено вселити малолітнього ОСОБА_3 до квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_8 не чинити перешкод малолітньому ОСОБА_3 у користуванні вказаною квартирою.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_8 - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Статтею 342 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій та з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами попередніх інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дем'яносов М.В. Нагорняк В.А. Писана Т.О.