Справа № 199/5060/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

24 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючий-суддя Сенчишин Ф.М.

При секретарі Карабань А.Є.

За участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Дніпропетровська в особі ОСОБА_2 міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог, Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що померла є матірю позивачки. ОСОБА_3 1/3 частину квартири набула у власність при приватизації, а 1/6 частину успадкувала після чоловіка батька позивачки. На успадковану частку ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, однак своє право власності не зареєструвала в БТІ. За таких обставин, нотаріусом відмовлено позивачці у видачі їй свідоцтва про право на спадщину після смерті матері і вона за захистом свого права вимушена звернутися до суду.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала в повному обсязі заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються.

Відповідач ОСОБА_2 міська рада та третя особа Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, належним чином та завчасно сповіщені про час та місце розгляду справи, в судове засідання представників не направили, про причини неявки суд не повідомили. За ухвалою суду справа розглянута за відсутності відповідача та третьої особи в порядку ст. 224 ЦПК України заочно за наявних в справі доказів.

На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини:

Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с. 8), 18 вересня 2008 року померла ОСОБА_3.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла належна померлій 1/2 частка квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с. 9) та копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 6).

З зазначених правовстановлюючих документів вбачається, що за свідоцтвом про право власності на житло ОСОБА_3 при приватизації набула право власності на 1/3 частку вказаної квартири, а за свідоцтвом про право на спадщину за законом на 1/6 частку.

При цьому, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та довідкою КП «ОСОБА_2 міжміське бюро технічної інвентаризації» (а.с. 10), ОСОБА_3 право власності на успадковану 1/6 частку квартири за життя не зареєструвала.

За ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру «Заповіти/спадкові договори» вбачається, що ОСОБА_3 заповіту після себе не залишила.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З наявної у справі копії свідоцтва про народження вбачається, що позивачка ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_3

Таким чином, ОСОБА_1 на підставі ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_3

Інші спадкоємці ОСОБА_3 дослідженими в судовому засіданні доказами не встановлені.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як передбачено ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З довідки КП «Жилсервіс-9» (а.с. 11) вбачається, що ОСОБА_3 на момент смерті була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 80, кв. 270, і єдиною особою, зареєстрованою разом з останньою за вказаною адресою на момент її смерті була позивачка ОСОБА_3, яка згідно вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину після смерті матері.

При досліджені копії спадкової справи до майна ОСОБА_3 встановлено, що єдиною особою, яка звернулася до нотаріуса з приводу прийняття спадщини також є позивачка ОСОБА_1, яка 02 квітня 2015 року подала до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 в якості спадкоємця за законом.

12 травня 2015 року нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 7), якою ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, оскільки вищевказане свідоцтво про право на спадщину за законом не зареєстроване належним чином у відповідних державних реєстраційних органах.

Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання за позивачкою права власності на 1/6 частку квартири, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд виходить з того, що на цей час наявні обєктивні перешкоди для реалізації спадкових прав позивачки в цій частині.

За ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Визнання права є способом захисту права, передбаченим п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За наведених обставин, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання за позивачкою права власності на 1/3 частку квартири, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, суд виходить з наступного.

Як розтлумачив Пленум Верховного Суду України у постанові № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

На цей час наявні умови для одержання позивачкою свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, таке право позивачки на час розгляду справи в суді не порушене та не потребує судового захисту.

На підставі викладеного, у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214, 224 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Дніпропетровська в особі ОСОБА_2 міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог, Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, яка народилася 18 серпня 1966 року в м. Дніпропетровську, іпн НОМЕР_1, право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_2, яка належала ОСОБА_3, померлій 18 вересня 2008 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30 листопада 2002 року Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 3-3204.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

На рішення позивачем та третьою особою може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Відповідач, який не зявився у судове засідання, може подати до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий :