Справа № 740/3380/15
Провадження № 2/740/1060/15
02 вересня 2015 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Бережняка В.Д.,
при секретарі Полторацькій В.М.,
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ніжині справу за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Ніжинський завод сільськогосподарського машинобудування» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, -
Позивач ОСОБА_2 відповідно до запису у трудовій книжці від 08.06.2015 року був звільнений з посади нормувальника ПАТ «Ніжинський завод сільськогосподарського машинобудування». При звільненні відповідач не розрахувався з ним по заробітній платі за квітень, травень та червень 2015 року. Заробітна плата становила 2 200 грн. на місяць,тому приблизний розмір заборгованості становить 4 950 грн. Точну суму він не може вказати, оскільки відповідач не надає йому довідку про нараховану, але не виплачену заробітну плату та довідку про середньоденну заробітну плату.
Представник позивача у судовому засіданні уточнив позовні вимоги і пояснив, що розмір заборгованості по заробітній платі становить 5016 грн. яку він просить і стягнути, а також середній заробіток за час затримки розрахунку з 09 червня 2015 року по 02 вересня 2015 року включно, та 500 грн. моральної шкоди, так як відповідачу вцей скрутний час прийшлось змінити спосіб свого життя в зв*язку з неможливістю оплачувати комунальні послуги, складністю утримувати сім*ю.
Представник відповідача в судове засідання на неодноразові виклики не з*явився, причини неявки не повідомив, тому відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України суд вважає за можливим розглянути справу у його відсутність на підставі наявних у справі доказів.
Статтею 115 ч.1 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день його звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимог про розрахунки.
Згідно ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки на день фактичного розрахунку.
Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період
затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
У разі непроведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.
Не можна вважати спором про розмір сум, належних до виплати при звільненні, спір про відрахування із заробітної плати (на відшкодування матеріальної шкоди, на повернення авансу тощо), оскільки він вирішується в іншому встановленому для нього порядку.
Як видно з матеріалів справи позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем і 08 червня 2015 року був звільнений з роботи, але розрахунок з позивачем проведений не був. Мала місце заборгованість по заробітній платі за квітень, травень та червень 2015 року.
Суд неодноразово направляв запити відповідачу про надання довідки, яка б підтвердила борг по зарплаті перед позивачем. Запити суду були проігноровані.
Довідкою управління Пенсійного фонду України у м.Ніжині і Ніжинському районй від 28.08.2015 року підтверджується факт нарахування позивачу заробітної плати починаючи з квітня 2015 року і по день звільнення 08 червня 2015 року, яка становить 5016 грн. 34 коп.. Дана сума і підляга примусовому стягненню.
Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу заробітна плата позивача становила 2387 грн. 92 коп. за квітень 2015 року та 2629 грн. 42 коп. за травень 2015 року. Середньодення заробітна плата становить 132 грн..
З моменту звільнення минуло робочих днів: червень 15; липень 23; серпень 20; вересень 2 і загалом 60 робочих днів.
60 х 132 = 7920 грн. заборгованість за затримку розрахунку при звільненні.
Суд погоджується з позицією позивача, що йому завдана невиплатою заробітної плати моральна шкода пов*язана зі зміною умов життя - проблеми з оплатими комунальних послуг, складність в утриманні сім*ї, тому відповідно до ст..237-1 КЗпП підляга стягненню моральна шкода у сумі 500 грн..
Позивач звертався за наданням юридичної допомоги до адвоката. Суду наданий розрахунок суми гонорару за надану юридичну допомогу проведену у відповідності до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року №4191-УІ яка становить 3410 грн. 40 коп.. Суд вважає за можливим стягти 487 грн.20 коп. за участь адвоката у судовому засіданні, в решті вимог слід відмовити.
Керуючись ст.213-215, 226 ЦПК України, ст.115 -117, 237-1 КЗпП України суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Ніжинський завод сільськогосподарського машинобудування» задовольнити.
Стягнути з приватного акціонерного товариства «Ніжинський завод сільськогосподарського машинобудування» 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору на користь держави.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання заочного рішення.

Суддя Бережняк В.Д.