№ 274/643/15-ц
провадження № 2/0274/662/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2015 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Замеги О.В., при секретарі Павлюк - Жук А.В., за участю позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, виконавчого комітету Бердичівської міської ради, третя особа: Міське комунальне виробниче житлове ремонтно-експлутаційне підприємство № 7, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у зв"язку з відсутністю в ньому понад шість місяців, та про визнання права користування на житло, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, та визнати за нею право користування на житло за вищевказаною адресою.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона з 08.03.1988 року зареєстрована та постійно проживає у квартирі АДРЕСА_1. З травня 1988 року по травень 2005 року у вказаній квартирі був зареєстрований та проживав відповідач - її брат ОСОБА_4, з яким уповноваженим органом було укладено договір найму житлового приміщення. 05.05.2005 року її брат ОСОБА_4 був знятий з реєстрації за вказаною адресою, та виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю. Тобто, відповідач вже більше 9 років не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, його особистих речей в квартирі немає і взагалі квартирою він не цікавиться. Незважаючи на вказані обставини, відповідач до цього часу продовжує залишатись наймачем даної квартири. Комунальні платежі нараховуються в тому числі і на відповідача, а сплачує дані платежі за нього вона. Перешкод у користуванні житлом відповідачу вона не чинила.

У відкритому судовому засіданні позивачка і її представник ОСОБА_2 позовні вимоги зменшили і просять суд визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Представник відповідача - виконавчого комітету Бердичівської міської ради ОСОБА_3 у відкритому судовому засіданні не заперечив проти задоволення зменшених позовних вимог.

Представник третьої особи - МК ВЖРЕП № 7 в судове засідання не з"явився, про час і місце повідомлений належним чином заяви про розгляд справив його відсутності суду не надав.

Заслухавши покази свідків, з"ясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 08.03.1988 року зареєстрована та постійно проживає у квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується копією паспорту, довідками МК ВЖРЕП № 7, та показами свідків(а.с. 8, 9, 14).

З травня 1988 року по травень 2005 року у вказаній квартирі зареєстрований та проживав відповідач - її брат ОСОБА_4, з яким уповноваженим органом було укладено договір найму житлового приміщення, даний факт сторони не оспорюють.

05.05.2005 року ОСОБА_4 був знятий з реєстрації за вказаною адресою, та виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, що підтверджується довідкою МК ВЖРЕП № 7 від 15.10.2014 року № 1147(а.с.13).

Також даний факт в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_5, та ОСОБА_6, які зазначили, що позивачка на даний час проживає в спірній квартирі, а відповідач вже більше як 10 років виїхав до Ізраїлю, і після того вони його ні разу не бачили.

Тобто, відповідач вже більше 10 років не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, даний факт підтвердив і відповідач в поданій на ім"я суду заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців.

Жодних доказів про те, що ОСОБА_4 відсутній в даній квартирі з поважних причин судом не здобуто.

Крім того судом не здобуто жодних доказів про те, що вищевказане житло за відповідачем збережено у відповідності до вимог частини 3 ст. 71 ЖК України.

Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім"ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім"я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім"ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Згідно вимог ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому(гуртожиток), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст. 3 Закону України „ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", місцем проживання є адміністративно - територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад 6 місяців на рік.

Суд, при винесенні рішення виходить з доказів, які були надані позивачкою, так як відповідач ОСОБА_4 не надав жодного доказу на їх спростування.

Що стосується доводів представника відповідача, що рішенням суду було змінено існуючий договір найму житлового приміщення- квартири АДРЕСА_1, то на думку суду, дане рішення не позбавляє позивачку права на звернення до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_4 витратив права на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, тобто позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того суд вважає, що стягнення судового збору слід покласти на позивачку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 214 -215 ЦПК України, ст.ст. 71, 72, 107 Житлового Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії даного рішення.

Головуючий: