АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4358/15 Головуючий 1 - інстанції - Пашнєв В.Г.
Справа № 642/1840/15-ц Доповідач - Зазулинська Т.П.
Категорія -договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів колегії - КРУГОВОЇ С.С.,

- МІНЕНКОВОЇ Н.О.,

за участю секретаря - Прийміч А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 24 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 123 міста Харкова Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання протиправними дій та про зобов`язання здійснити повернення вкладу, нарахованих відсотків за договором банківського вкладу,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Ленінського районного суду міста Харкова з позовом до ПАТ " Банк "Фінанси та кредит" і Відділення № 123 міста Харкова ПАТ " Банк "Фінанси та кредит", в якому просила визнати незаконними дії ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" щодо невиконання умов договору від 27.11.2014 року №300131/138901/3-14 та приписів постанови Правління НБУ від 13.12.2003 року №516 та зобов'язати вказаного відповідача повернути їй у готівковій формі вклад у розмірі 10000 дол. США з нарахованими відсотками у розмірі 312,50 дол. США у валюті вкладу.

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 24 квітня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_410155,72 дол.США, з яких : 10 000 доларів США - сума банківського вкладу; 155,72 доларів США - сума нарахованих відсотків, а на користь держави судовий збір у розмірі 2 253 грн 10 коп. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_5 - відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» просить скасувати вказане рішення першої інстанції як ухвалене з порушеннямии норм прроцесуального права та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі..

Вказує, що ОСОБА_4 звернулася з позовом до неналежного відповідача, оскільки відділенні №123 АТ «Фінанси та Кредит» не є юридичною особою та здійснює свою діяльність від імені банку і не є самостійним платником податків.

Посилаючись на постанови Правління НБУ від 01.12.2014 року №758 та №160 від 03.03.2015 року, що діяли з 03.12.2014 року до 03.06.2015 року, тобто в період звернення позивача, та яка є обов'язковою для банків, зазначає, що уповноважені банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ.

Крім того вважає, що вказана справа не підсудна Ленінському районному суду міста Харкова, оскільки правовідносини між сторонами не є предметом регулювання Законом України «Про захист прав споживачів», а регулюються параграфом 3 глави 71 ЦК України та Законом України «Про банки та банківську діяльність». Тому посилання позивача на п.5 ч.1 ст.110 ЦПК України вважає помилковими. Місцезнаходженням ПАТ " Банк "Фінанси та кредит" є вул.Артема, 60 у місті Київ, що виключає підсудність справи Ленінському районному суду міста Харкова.

Сторони в засідання апеляцйного суду не з"явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді; перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, судова колегія доходить висновку про те, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Зобов'язальні відносини, як і інші цивільні правовідносини, виникають з обставин, передбачених законом як юридичні факти.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків серед юридичних фактів є, зокрема, договори та інші правочини.

За положеннями статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За змістом частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Вклад (депозит) - це кошти в готівковій або в безготівковій формі, у валюті України або іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору (стаття 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

По справі встановлено, що 27.11.2014 року між ОСОБА_4 та ПАТ " Банк"Фінанси та кредит" укладено договір №300131/138901/3-14 про строковий банківський вклад(депозит) "Нові гроші" в іноземній валюті в сумі 10000,00 дол.США на 3 місяці, до 27 лютого 2015 року із виплатою відсотків за ставкою 12.5% річних. Пунктом 3 договору передбачено , що виплата процентів, нарахованих на вклад, здійснюється Банком у день закінчення строку, визначеного п.1 договору у порядку та на умовах. викладених у п.п.4.2,4.3.1 основних умов одночасно з поверненням вкладу.

Відпвідно до п.7 договору строк розміщення вкладу не може бути продовжений сторонами.

На звернення позивачки до банку 27.02.2015 року вклад з нарахованими на нього відсотками їй не був повернутий.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до умов Договору банківського вкладу та в силу ч.2 ст.1060 ЦК України відповідач був зобов'язаний повернути позивачці суму банківського вкладу на вимогу ОСОБА_4 у визначену договором дату та вказав, що статтею 1074 ЦК України визначено, що обмеження права клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які перебувають на його рахунку, не допускаються, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом, а також послався на положення п.10.12 Інструкції " Про порядок відкриття, використання й закриття рахунків у наційональній і іноземних валютах".

Розмір стягнення на користь позивача суд визначив з урахуванням суми вкладу, вимог ч.5 ст.1061 ЦК України та Податкового Кодексу України, а також часткової виплати їй позивачем 100,00 доларів США.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду. Посилання на Постанови правління НБУ України щодо обмеження розмірів видачі (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15000 гривень на добу на одного клієнта в еквівалентів за офіційним курсом НБУ є безпідставними, оскільки зобов"язання за договором мають виконуватися відповідно до його умов. Крім того, банк не пропонував позивачці будь-яких умов повернення вкладу з урахуванням положень вказаних постанов.

Інші доводи скарги також не є підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції . Позивач як споживач фінансових послуг правомірно звернулась з позовом до суду за місцем свого проживання, при цьому саме дії ПАТ " Банк"Фінанси та кредит" щодо невиконання умов договору просила визнати незаконними і зобов"язати цього відповідача до повернення їй вкладу з нарахованими відсотками.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307,ст. ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 24 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя - підпис

Судді колегії - підписи

Копія вірна. Суддя -