Справа № 515/1467/15-ц
Провадження № 2/515/1948/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2015 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Семенюк Л.А.

при секретарі Унгурян Т.В.

позивачка ОСОБА_1

відповідача представника Білоліської сільської

ради Татарбунарського району Одеської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, третьої особи відділу Держземагенства у Татарбунарському районі про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

10.08 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, третьої особи відділу Держземагенства у Татарбунарському районі, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, посилаючись на слідуючі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Одеса помер чоловік позивачки - ОСОБА_2. Після його смерті залишилась земельні ділянка площею 12,24 га, що розташована на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 виданого 17 січня 2001 року.

На підставі рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 09.10.2014 року за ОСОБА_2 було визнано право власності на вищевказану земельну ділянку, яка залишилася після смерті його матері ОСОБА_3. За життя спадкодавець не встиг переоформити на своє ім'я Державний акт на земельну ділянку та зареєструвати в установленому законом порядку, в зв'язку з чим відсутній правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку, який після смерті чоловіка позивачка отримати позбавлена можливості.

Як спадкоємець першої черги за законом, позивачка ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті спадкодавця, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку, який на померлого не видається.

Зазначені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з вказаним позовом про визнання за нею права власності на земельну ділянку.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, але направила до суду заяву про слухання справи у її відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги.

Представник Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, вважаючи їх обґрунтованими та законними.

Представник третьої особи відділу Держземагенства в Татарбунарському районі Одеської області в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 29.10.2014 року (а.с.3) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 10.02.1960 року (а.с.4) ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_2.

Із довідки за №2335 від 25.05.2015 року виданої житлово-комунальною дільницею м. Іллічівськ Одеської області (а.с.5) слідує, що ОСОБА_2 по день смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав однією сім'єю із позивачкою по АДРЕСА_1, де був й зареєстрований.

З копії свідоцтва про одруження НОМЕР_5 від 26.09.1982 року (а.с.8) видно, що позивачка ОСОБА_1 у 1982 році уклала шлюб з ОСОБА_2. Після укладення шлюбу позивачці присвоєно прізвище "ОСОБА_1".

Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6 від 17.01.2001 року (а.с.11) підтверджується, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 12,24 га, розташованої на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, масив НОМЕР_7, ділянка НОМЕР_8, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З листа нотаріуса за №595/02-14 від 30.04.2015 року ( а.с.14 ) видно, що позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону у зв'язку з тим, що вона не надала правовстановлюючий документ про належність спадкового майна спадкодавцю, який за життя не отримав Державний акт на спадкову земельну ділянку на своє ім'я.

Згідно рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 09.10.2014 року (а.с.15), за ОСОБА_2 було визнанано право власності на земельну ділянку площею 12,24 га, розташовану на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району, масив НОМЕР_7, ділянка НОМЕР_8, посвідчену Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_9, яка залишилася після смерті його матері ОСОБА_3.

Як вбачається з витягу з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки № Б-690/0-312/6-15 від 25.08.2015 року (а.с.23), вартість земельної ділянки площею 12,2399 га, що належить ОСОБА_3 згідно Державного акту серії НОМЕР_6, складає 394579 грн. 08 коп.

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 14.09.2015 року (а.с.32) вбачається, що після смерті спадкодавця ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, Іллічівською міською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєстрі НОМЕР_10, зареєстровану у нотаріуса за №376/2014 від 26.11.2014 року по заяві позивачки.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Так, у першу чергу, як передбачено ст.1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги по закону як дружина померлого ОСОБА_2, за яким згідно рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 09.10.2014 року (а.с.15) було визнанано право власності на земельну ділянку площею 12,24 га, розташовану на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району, посвідчену Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_9, яка залишилася після смерті його матері ОСОБА_3 (а.с.11-12). Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину по закону на вказану нерухомість через нотаріальну контору вона позбавлена можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, тобто новий Державний акт на землю, який спадкодавець ОСОБА_2 за життя не встиг виготовити на своє ім'я та зареєструвати у передбаченому законом порядку, про що свідчить відмова нотаріуса (а.с.14).

За встановлених обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами, за відсутності заперечень відповідача, який визнає вимоги позову в повному обсязі (а.с.30), враховуючи, що спадкова земельна ділянка дійсно належала спадкодавцю ОСОБА_2 на праві приватної власності, про що свідчить вищезазначене рішення суду, позивачка не відмовилася від спадку в установлений законом строк, суд вважає, що за ОСОБА_1 повинно бути визнано право власності на земельну ділянку розміром 12,24 га, розташовану на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, масив НОМЕР_7 ділянка НОМЕР_8 посвідчену Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_11, що належала ОСОБА_3 та перейшла у спадок ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2.

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.15, 58-60, 197, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - відділу Держземагенства в Татарбунарському районі Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою села Нива-2 Кандалакшського району, Мурманської області, Росія, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку загальною площею 12,24 га, розташовану на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, масив НОМЕР_7 ділянка НОМЕР_8, посвідчену Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_11 від 17.01.2001 року, на яку визнано право власності за ОСОБА_2, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Семенюк