НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/5585/15
№ 2/183/3094/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дубовенко І.Г.

при секретарі Литвиновій У.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2, в якому просить суд розподілити спільне сумісне майно подружжя, шляхом визнання за нею права власності по 1/2 частині за кожним квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалась на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07 вересня 1996 року. Під час шлюбу вони з відповідачем придбали квартиру АДРЕСА_1, яку оформили на відповідача. Враховуючи, що угоди про поділ спільного майна ними не досягнуто просила на підставі ст.ст.. 69, 70, 71 СК України поділити спільне сумісне майно подружжя, визнавши за кожним права власності по 1/2 частині за кожним квартири АДРЕСА_1.

В судове засідання сторони не зявилися, надавши заяви про розгляд справи з їх відсутності, позивач підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, а відповідач визнає їх.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків, а саме.

Судом по справі встановлено, що 07 вересня 1996 року між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають неповнолітню дини ту ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

10 грудня 1997 року між ОСОБА_4, як продавцем, та ОСОБА_2., як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Зазначена квартира була придбана за спільні кошти сторін, в шлюбі сторони дбали про матеріальне забезпечення сім'ї та дбали про спільне майно, не витрачали його на шкоду інтересам сім'ї, що не заперечується сторонами, а тому, відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що квартира АДРЕСА_1 являється спільною сумісною власністю сторін, як подружжя.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Аналізуючи вищевикладене, суд доходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача про поділ спільного майна подружжя, шляхом визнання за кожним по 1/2 частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі задоволених вимог, а саме в розмірі 1414,11 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.5-8, 10, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 60, 69, 70, 71 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Розподілити спільне майно подружжя та визнати за:

- ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2;

- ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1414 (одна тисяча чотириста чотирнадцять) гривень 11 (одинадцять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Г.Дубовенко