РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/16907/15-ц

Провадження № 2/522/1918/16

12 січня 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Тарасова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Громова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 022-028850/12-00938-вкл-к від 27.09.2012 року у розмірі 14834,68 грн. та судові витрати.

Позов обґрунтований такими обставинами. 27.09.2012 року між сторонами було укладено договір № 004-Z/022973 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску. На ім'я позичальника було відкрито картковий рахунок та емітовано відповідну платіжну картку Visa Electron Instant Issue. Відповідно до укладеного договору № 022-028850/12-00938-вкл-к від 27.09.2012 року відповідачу відкрито відновлювальну кредитну лінію у формі овердрафту та надано йому в користування 6900 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі 60 % річних. Позичальник зобов'язався повернути отримані грошові кошти у строк до 28.09.2015 року. Відповідач не виконав належним чином зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 03.02.2015 року виникла прострочена заборгованість.

У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог з проханням розглядати справу за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову з проханням розглядати справу за його відсутності.

Оскільки відповідач позовні вимоги визнав, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення в судовому засіданні, що відповідає вимогам ст. 174 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини.

27.09.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір № 004-Z/022973 про відкриття карткового рахунку та надання і використання платіжної картки миттєвого випуску, за умовами якого на ім'я ОСОБА_1 було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_2 у гривні та емітовано відповідну платіжну картку Visa Electron Instant Issue. Отримання відповідачем зазначеної картки підтверджується копією розписки в матеріалах справи.

27.09.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір №022-028850/12-00938-вкл-к про відкриття відновлюваної кредитної лінії у формі овердрафту. За умовами цього договору банк відкриває на картковий рахунок позичальника, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням картки Visa Electron Instant Issue на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювану кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 6 900 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі 60 % річних, а позичальник зобов'язується повернути отримані в рахунок відновлюваної кредитної лінії кредитні ресурси у строк до 28.09.2015 року та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та у строки, передбачені договором.

Відповідно до п. 2.1.1 Кредитного договору, протягом періоду кредитування, починаючи з 27.09.2012 р. і закінчуючи кінцевою датою терміну дії відновлюваної кредитної лінії, тобто до 28.09.2015 р. кредитний ліміт, зазначений в п. 2.1. договору, щомісяця в день нарахування процентів, зменшується рівними частинами на суму кожного зменшення у розмірі 186,49 грн., при тому, що перше зменшення кредитного ліміту здійснюється у день нарахування процентів у місяці, наступному за місяцем, в якому був встановлений кредитний ліміт.

Згідно з п. 6.1. вищезазначеного договору від 27.09.2012 року за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, відповідно до п. 3.2., 2.1.1, 4.3., 4.4 договору позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 60% річних з простроченої суми за кожен день прострочення.

Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, суму кредиту в зазначений договором строк не повернув, проценти за користування кредитом не сплачував.

Враховуючи викладене, відповідач порушив істотні умови укладеного договору щодо здійснення платежів за користування овердрафтом. У зв'язку з цим виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 03.02.2015 року становить загальну суму у розмірі 14 834,68 грн., що підтверджується відповідним розрахунком в матеріалах справи та складається з наступного:

- 1678,28 грн. - заборгованість за кредитом;

- 3827,24 грн. - прострочена заборгованість за кредитним договором ;

- 5812,07 грн. - нараховані проценти за користування кредитом;

- 3517,09 грн. - пеня.

Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов'язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 549, 612, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 174 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (65014, м. Одеса, бульв. Лідерсовський, 3-б, МФО 328823, Код , р/р 1980) заборгованість за договором № 022-028850/12-00938-вкл-к від 27.09.2012 року в розмірі 14834 (чотирнадцять тисяч вісімсот тридцять чотири) грн. 68 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси, яка подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Тарасов

12 січня 2015 року