Справа № 587/217/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Дашутіна І.В., при секретарі Макошенець С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ Агрофірма «Косівщинська» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з ТОВ АФ «Косівщинська» на її користь 2636 грн. 95 коп., з них заборгованість з орендної плати за 2011-2013 року у сумі 2005 грн. 54 коп., 3% річних у сумі 120 грн., інфляційне збільшення заборгованості у сумі 511 грн. 41 коп.; розірвати договір оренди землі від 10 січня 2005 року, який укладений між нею та ТОВ АФ «Косівщинська», який зареєстрований у Сумському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» номер запису в Державному реєстрі земель № 85 від 14.09.2006 року; стягнути з відповідача на її користь витрати на судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп.

В судове засідання позивачка та її представник не зявились, в письмовій заяві представник позивача позов підтримала та просила розглянути справу без їх участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявилась, в письмовій заяві проти позову заперечувала та просила розглянути справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії IV-СМ № 009775, виданого Косівщинською сільською радою 24 січня 2000 року, позивачці ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,72 га, кадастровий номер 020020020, що розташована на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 14).

10 січня 2005 року між позивачем та ТОВ АФ «Косівщинська» був укладено договір оренди цієї земельної ділянки (далі - Договір), який 14 вересня 2006 року за №85 зареєстрований у Сумському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» (а.с. 11, 12).

Згідно з цим Договором ОСОБА_2 надала вказану земельну ділянку товариству в користування строком на 5 років (п.8) на умовах сплати даним товариством орендної плати у розмірі 442 грн., що становить 1,5% від грошової оцінки землі (п.10) і яка вноситься до 30 числа останнього у звітному році місяця (п.12); обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п. 11).

Крім того, п.14 цього Договору визначено, що розмір орендної плати переглядається один раз у два роки зокрема в разі змін розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції.

Відповідно до п.36 вказаного Договору його дія припиняється шляхом розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання іншою стороною договірних зобов'язань, а також з інших підстав, визначених законом.

Земельна ділянка була передана позивачем та прийнята відповідачем в оренду згідно акту приймання - передачі від 15 вересня 2006 року (а.с. 12).

01 січня 2009 року між позивачем та відповідачем до вищевказаного Договору землі було укладено Додатковий договір, який 12 жовтня 2010 року за №97 зареєстрований у Сумському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» (а.с. 10).

Пунктом 1.2 цього додаткового Договору викладено в новій редакції п.8 Договору оренди землі та збільшено до 10 років строк оренди, а пунктом 1.3 - внесено зміни до п.9 Договору оренди землі та визначено, що орендна плата вноситься в розмірі 1083 грн. 75 коп. за рік, що становить 3,0% від нормативної грошової оцінки земельної частки (паю).

Як вбачається з видаткових касових ордерів №101233 та №101234, та визнали сторони, ОСОБА_1 було 10 грудня 2013 року двома платежами по 1712 грн. 89 коп. виплачено 3425 грн. 78 коп. орендної плати за 2011 - 2013 роки (а.с. 35-36).

Згідно з розрахунків ОСОБА_1, вона вважає, що на її користь з відповідача підлягають стягненню 2636 грн. 95 коп., з них заборгованість з орендної плати за 2011-2013 року у сумі 2005 грн. 54 коп., 3% річних у сумі 120 грн., інфляційне збільшення заборгованості у сумі 511 грн. 41 коп. (а.с. 79-82).

У той же час, за розрахунками відповідача, з урахуванням річних індексів інфляції та пені, орендна плата за 2011 - 2013 роки складає 3424 грн. 51 коп.

За вирахуванням утримань податку з доходів фізичних осіб, до виплати позивачу товариство визначає 2910 грн. 84 коп., з яких:

за 2011 рік: 1214,20 грн. - 182,13 грн. (15% ПДФО) = 1032 грн. 07 коп.;

за 2012 рік: 1121,14 грн. - 168,17 грн. (15% ПДФО) = 952 грн. 98 коп.;

за 2013 рік: 1089,17 грн. - 163,38 грн. (15% ПДФО) = 925 грн. 79 коп.

Враховуючи виплачені 3425 грн. 78 коп., ТОВ АФ «Косівщинська» вважає, що за 2011-2013 роки заборгованості перед позивачем немає, навпаки переплачено 514 грн. 94 коп. (а.с. 32).

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Закон України «Про плату за землю» втратив чинність з 01 січня 2011 року, згідно з Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Із положень ст.13 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами у застосуванні щодо спірних правовідносин, убачається, що договір оренди землі - це договір, згідно з яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Розмір, форма та строки орендної плати за землю, які відповідно до ст. 21 цього Закону встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди законодавству.

Обов'язки та права сторін договору визначені статтями 24 і 25 даного Закону та умовами договору. Так, в силу ч. 1 ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець вправі, зокрема вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Статтею 18 Закону України «Про оренду землі» (у чинній на час укладення Договору та Додаткового договору редакції) було передбачено, що цей договір набирає чинності після його державної реєстрації, тобто у даному випадку розмір щорічної орендної плати повинен обраховуватись, виходячи із 1083 грн. 75 коп., лише з 12 жовтня 2010 року дати державної реєстрації цих змін.

Проаналізувавши положення Договору і Додаткового договору, та виходячи з вимог чинного у ті періоди законодавства, суд частково не погоджується з розрахунками сторін та вважає, що лише за 2011 рік товариство правильно нарахувало орендну плату позивачу: 1083,75 грн. х 104,6% + 80,60 грн. пені = 1214 грн. 20 коп.

При нарахуваннях за 2012, 2013 роки ТОВ АФ «Косівщинська» помилково брало за основу непроіндексовану суму, яка була визначена у договорі - 1083 грн. 75 коп., у той час як обрахунки за вказані роки слід було проводити із уже проіндексованої орендної плати за 2011 рік - 1133 грн. 60 коп. (1083,75 грн. х 104,6%).

Законних підстав застосовувати до обумовленої сторонами у Додатковому договорі (набрав чинності з 12 жовтня 2010 року) річної орендної плати індексів інфляції за попередні періоди, тобто з 2006 року (як про це просить позивач), не вбачається.

Таким чином, орендна плата за 2013 рік була виплачена позивачу своєчасно і у повному обсязі, орендна плата за 2011 і за 2012 роки була йому виплачена із порушеннями визначених договором строків, однак теж у повному обсязі з нарахуванням інфляційних та пені.

За таких обставин суд не убачає законних підстав до стягнення орендної плати за спірний період, а відповідно і для застосування до цих виплат положень ч.2 ст.625 ЦК України.

Відповідно до ст.16 ЦК України суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права та інтереси особи.

Як встановлено судом, отримавши повністю орендну плату за 2011-2013 роки, ОСОБА_1 протягом грудня 2013 року - грудня 2014 року не зверталася ТОВ АФ «Косівщинська» чи до компетентних органів або суду із будь-якими запереченнями проти подальшого обробітку його земельної ділянки цим товариством.

Отже, на день звернення з даним позовом права позивача фактично були відновлені, а договірні правовідносини продовжились, і у подальшому аналогічних порушень прав позивача відповідачем допущено не було.

Таким чином, сам по собі лише факт систематичної несвоєчасної сплати орендної плати за не може бути у даному випадку підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди.

Враховуючи викладене, необхідно відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі.

Керуючись ст.ст. 60, 212 - 215 та 218 ЦПК України, ст. ст. 526, 611, 625, 629 та 651 ЦК України, абз. 4 ч. 1 ст. 15, абз. 5 ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 32 та ч. 1 ст. 36 Закону України «Про оренду землі» п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ Агрофірма «Косівщинська» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі в звязку його необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Сумської області через районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.В. Дашутін