Справа № 573/1439/15-ц
Номер провадження 2/573/394/15
РІШЕННЯ

іменем України

20 липня 2015 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи: Улянівська державна нотаріальна контора Білопільського району Сумської області, відділ Держземагенства у Білопільському районі, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Супрунівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу прийняття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка померла 16 червня 2011 року. Після смерті матері залишилось спадкове майно, а саме: 2/3 частки земельної ділянки площею 2,92 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 жовтня 2004 року, успадкована після матері ОСОБА_4, яка померла 13 березня 2003 року, а також 2/3 частки земельної ділянки площею 2,92 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 жовтня 2004 року, успадкована після батька ОСОБА_5, який помер 17 листопада 2003 року. Заповіт від імені померлої ОСОБА_3 не посвідчувався. Своєчасно спадщину після смерті матері позивачка не прийняла у звязку з відсутністю коштів для оформлення спадщини та складним сімейним становищем. Коли вона мала намір звернутись до нотаріуса із заявою щодо переоформлення спадщини після смерті матері на себе, то виявила, що пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що вона не може реалізувати своє право на спадщину за законом, позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після матері ОСОБА_3, яка померла 16 червня 2011 року.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилась, її представник за довіреністю ОСОБА_6 надав суду письмову заяву про підтримання позовної заяви та розгляд справи у його та позивачки відсутність, просив визначити позивачці додатковий строк для прийняття спадщини строком три місяці.

Представник відповідача Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. причин неявки не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи.

Представник третьої особи Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився, державний нотаріус ОСОБА_7 направила суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник третьої особи відділу Держземагенства у Білопільському районі ОСОБА_8 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання також не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений був належним чином.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Зі змісту ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною 1 статті 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

В силу ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у п. 20 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця і народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину.

Судом встановлено, що батьки позивачки ОСОБА_2 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 18 травня 1968 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 18 травня 1968 року зроблено відповідний запис за № 7, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ-ЯК № 0442107 (а.с.10).

Згідно свідоцтва про народження серії І-АВ № 335701, виданого 25 березня 1969 року, батьками позивачки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 9).

10 листопада 1990 року укладено шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_10. Позивачці після укладення шлюбу було присвоєно прізвище чоловіка ОСОБА_11, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БП № 482357 (а.с. 8).

З свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-БП №062459 вбачається, що шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було розірвано 22 січня 2002 року (а.с. 7).

На підставі свідоцтва про одруження серії І-БП № 076128, ОСОБА_14 12 грудня 2003 року уклав шлюб з ОСОБА_13. Після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище чоловіка ОСОБА_14 (а.с. 6).

У відповідності до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-БП № 032204 шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_1 розірвано 19 вересня 2007 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 908. Після розірвання шлюбу позивачці присвоєно прізвище арченко (а.с. 5).

Відповідно свідоцтва про смерть серії І-БП № 174737, виданого виконавчим комітетом Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області 16 червня 2011 року, мати позивачки ОСОБА_3 померла 16 червня 2011 року (а.с. 11).

Згідно наявної в матеріалах справи копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 024402, виданого Жовтневою селищною радою 31 липня 1999 року на підставі рішення VІІ сесії 23 скликання Жовтневої селищної ради від 23 липня 1999 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1887, ОСОБА_5 на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області, площею 2,92 гектарів в межах згідно з кадастровим планом (а.с. 13, 14).

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 жовтня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори, спадкоємцем на 2/3 частки зазначеного у заповіті майна, належного ОСОБА_5, який помер 17 листопада 2003 року, є його дочка ОСОБА_3. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з земельної ділянки, площею 2,92 га, розташованої на території Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 024402, виданого Жовтневою селищною радою 31 липня 1999 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1887 (а.с. 12).

З Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 024403, виданого Жовтневою селищною радою 31 липня 1999 року на підставі рішення VІІ сесії 23 скликання Жовтневої селищної ради від 23 липня 1999 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1888, ОСОБА_4 на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області, площею 2,92 гектарів в межах згідно з кадастровим планом (а. с. 16, 17).

Зі змісту свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 жовтня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори, спадкоємцем на 2/3 частки зазначеного у заповіті майна, належного ОСОБА_4, яка померла 13 березня 2003 року, є її дочка ОСОБА_3. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається із земельної ділянки, площею 2,92 га, розташованої на території Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 024403, виданого Жовтневою селищною радою 31 липня 1999 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1888 (а.с. 15).

Згідно інформаційної довідки Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області спадкова справа після ОСОБА_3, яка померла 16 червня 2011 року, не заводились (а.с. 27).

Таким чином позивачка ОСОБА_1 має право на спадщину після смерті матері ОСОБА_3, однак не може реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини.

З огляду на положення абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як вбачається з позовної заяви, позивачка ОСОБА_1 пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини, оскільки після смерті матері вона перебувала у скрутному фінансовому становищі, працює лише на 0,5 ставки, самостійно виховує неповнолітню доньку, а отже не мала достатньо коштів для оформлення спадкової справи, що підтверджується копією трудової книжки та копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 18-20).

Суд вважає причини пропуску позивачкою встановленого законом строку для прийняття спадщини поважними і приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визначає їй додатковий строк для прийняття спадщини після матері ОСОБА_3, яка померла 16 червня 2011 року, тривалістю в три місяці з дня набрання чинності рішенням суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1216-1223, ст. 1261, ч. 1 ст. 1270, ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року №7, ст. ст. 4,10, 60, 209, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи: Улянівська державна нотаріальна контора Білопільського району Сумської області, відділ Держземагенства у Білопільському районі, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після матері ОСОБА_3, яка померла 16 червня 2011 року, тривалістю в три місяці з дня набрання чинності рішенням суду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя