Справа № 450/1856/15-ц Провадження № 2/450/1472/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Гук О.П.

з участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фокстрот», третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Філіпс Україна» про зобовязання вчинити дії та стягнення неустойки,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернувся із цивільним позовом до ТзОВ «Фокстрот», третьої особи ТзОВ «Філіпс Україна» у якому просить суд визнати бездіяльність відповідача щодо неусунення недоліків придбаного позивачем товару неправомірними та стягнути з відповідача на користь позивача неустойку за прострочення виконання зобовязання про безоплатне усунення недоліків товару у розмірі 200,00 грн., зобовязати відповідача усунути недоліки придбаного позивачем товару.

Свої вимоги мотивує тим, що у магазині «Фокстрот» придбав мультиварку у якій виявив недоліки, зокрема, відсутність маркування панелі та енергетичне маркування українською мовою. В межах гарантійного терміну звернувся в авторизований сервісний центр для усунення зазначених недоліків, однак у відповідь отримав висновок, у якому було зазначено, що виріб справний, а відсутність маркування панелі мультиварки українською мовою не вважається недоліком і тому не підпадає під гарантійне обслуговування, що робить неможливим безоплатну його заміну. У звязку із наведеним позивач звернувся до відповідача та третьої особи з вимогами про усунення недоліку товару та виплату йому неустойки, однак, оскільки зазначені вимоги позивача задоволені не були, змушений звернутись до суду для захисту своїх прав.

Позивач у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч і був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак зявився його представник, який заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задовольнити із підстав викладених у позовній заяві.

В судове засідання зявився представник відповідача, який просив у задоволенні позову відмовити повністю. Крім того подав заперечення на позовну заяву, у якому зазначив, що хоч спірну ситуацію між сторонами попередньо було вирішено мирним шляхом з підстав клієнтської політики, однак написи на панелі не віднесено до категорії «інформація про продукцію» та законом не передбачена обовязкова наявність на ній будь-якою мовою за умови, що інтерфейс є зрозумілим для користувача, також вказані надписи не є маркуванням в розумінні чинного законодавства. Більше того, законом не передбачено нанесення енергетичного маркування на таку групу товарі як мультиварки. Зазначив, що оскільки заміна мови надписів проводилась не як усунення недоліків на основі заводської гарантії, а як прояв клієнтської політики, прострочення усунення недоліку не відбулось, а відтак відсутні підстави для сплати неустойки.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, обґрунтованих клопотань про відкладення такого, суду не надав, в силу положень ст. 169 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за його відсутності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Так, ч.2 ст.16 ЦК України передбачає перелік способів захисту цивільних прав, серед яких немає такого способу захисту як визнання бездіяльності неправомірною. Та ж ч.2 ст.16 ЦК України передбачає, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, якщо такий конкретний спосіб встановлений договором або законом. Із правовідносин, які фактично виникли між позивачем та відповідачем, не випливає можливість застосовувати обраний позивачем спосіб захисту. Ч.1 ст.25 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачає, що спосіб захисту, обраний позивачем, може застосовуватися лише об'єднаннями споживачів.

Таким чином, вимога позивача про визнання неправомірною бездіяльності відповідача щодо неусунення недоліків придбаного позивачем товару шляхом внесення на товар маркування та енергетичного маркування українською мовою, не може бути задоволена.

Судом встановлено, що 18.03.2015 року ОСОБА_3 у магазині ТОВ «Фокстрот», що знаходиться у с. Сокільники, вул. Стрийська, 30, Пустомитівського району, Львівської області, за 1 929,70 грн. придбав мультиварку Philips HD3065, виробником якої є Китай, що стверджується фіскальним чеком №0021.

Встановлено, що 19.03.2015 року позивач звернувся в авторизований сервісний центр партнерів Philips в Україні «Маркет-Львів» з вимогою про усунення недоліків купленого ним товару, а саме відсутності маркування українською мовою та відсутності енергетичного маркування українською мовою /а.с.10/. У відповідь на таку вимогу йому було надано технічний висновок згідно якого дефектів у роботі виробу не виявлено, виріб справний, його робота відповідає специфікаї виробника і не викликає необхідності ремонту або заміни, також зазначено, що заявлені вимоги не можуть призвести до кваліфікації товару як такого, що має істотні недоліки, а тому його обмін або повернення за нього коштів не може бути здійснено /а.с.21/.

Судом встановлено, що 24.06.2015 року представником позивача було скеровано відповідачу та третій особі вимогу про безоплатне усунення недоліку, який проявляється у відсутності маркування на придбаній ним мультиварці українською мовою /а.с.13-19/.

В судовому засіданні представником відповідача до матеріалів справи долучено акт від 28.09.2015 року, згідно якого, у відповідь на звернення ОСОБА_3, мультиварку Philips HD3065 було прийнято для забезпечення написів на панелі виробу українською мовою та проведено відповідні роботи, на підтвердження чого здійснено фотофіксацію /а.с.56-57/. Крім того пояснив, що зазначені дії було вчинено не у звязку із визнанням позову, а з мотивів клієнтської політики для врегулювання ситуації мирним шляхом. З наведеного слідує, що позовна вимога про зобовязання відповідача усунути недоліки придбаного товару шляхом нанесення маркування українською мовою задоволенню не підлягає, оскільки виконана відповідачем до ухвалення судом рішення.

Ч.1 ст.15 ЗУ «Про захист прав споживачів» гарантує споживачам право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Більше того, згідно ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про захист прав споживачів» інформація доводиться до відома споживачів у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування. Однак, всупереч вимогам ст.60 ЦПК України позивачем не представлено в суд інструкції користувача спірним електроприладом, яка, за твердженням представника відповідача викладена наочним способом, відтак відсутні докази того, що право споживача на інформацію про продукцію було порушено.

Крім того, до позовної заяви долучено: відповідь Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській області №2385 від 22.05.2013 року, згідно якої нанесення маркування на товарі іноземною мовою є недоліком, якщо нормативно-правовими актами та нормативними документами передбачено обовязкове маркування державною мовою України /а.с.22/; лист Комітету з питань культури і духовності Верховної Ради України №04-22/6/1-38(21606) від 03.02.2015 року у якому зазначено, що ч.3 ст.26 ЗУ «Про засади державної мовної політики» встановлює обовязковість виконання маркування товарів та інструкцій про їх застосування державною мовою. За рішенням виробників товарів поруч із текстом, викладеним державною мовою, може розміщуватись його переклад іншими мовами. Тому, якщо маркування товару чи інструкція про його застосування подані лише недержавною мовою, це суперечить законодавству України /а.с.23/; відповідь про фахову експертизу кафедри товарознавства непродовольчих товарів Львівської комерційної академії від 11.09.2013 року, у якій зазначено, що маркування, нанесене виключно недержавною мовою не відповідає законодавчим вимогам /а.с.25/; лист ДП «Науково-дослідний інститут метрології вимірювальних і управляючих систем» №19/871 від 14.05.2013 року із повідомленням, що згідно з ДСТУ 2887-94 «Паковання та маркування. Терміни та визначення», в якому термін «маркування» визначено як «нанесення тексту, умовних позначень та малюнків на паковання та (чи) продукцію», нанесення тексту на панель керування пральної машини є маркуванням /а.с.26/; висновок №1312 експертного товарознавчого дослідження складений 29.04.2013 року у ТзОВ «Незалежний центр судових експертиз», згідно якого текстові написи на панелях керування пральних машин відносяться до маркування та носять інформаційний характер для керування (управління) ними /а.с.2-32/; лист щодо надання розяснень з приводу маркування товарів та, зокрема, енергетичного маркування блоків живлення до ноутбуків Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській області №0405 від 27.04.2015 року, згідно якого написи на панелі товарів щодо керування їх функціями (властивостями), виготовлені виробником є маркуванням, а інформація про рівень ефективності споживання продуктом енергетичних та інших основних ресурсів вказана на блоці живлення ноутбуку є енергетичним маркуванням /а.с.33/; лист Технічного комітету стандартизації науково-технічної термінології НУ «Львівська політехніка» згідно якого текст та символи на кнопках мультиварки є маркованням для споживача, яке відображає функційні можливості приладу /а.с.34/; відповідь судово-психіатричного експерта КЗ ЛОКПЛ від 21.04.2015 року, у якій зазначено, що відсутність маркування українською мовою на побутових предметах може викликати дискомфорт, тугу, зниження настрою та інші розлади емоцій /а.с.35/; відповіді на запит про фахову експертизу кафедри загального мовознавства ЛНУ імені ОСОБА_4, згідно яких сприйняття інформації, яка надається іноземною мовою, сповільнюється у порівнянні зі сприйняттям інформації рідною мовою /а.с.36-37/. На зазначені документи позивач посилається як на підстави для задоволення позовних вимог, оскільки вважає, що такі є належними та допустимими доказами у справі та підтверджують законність його позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ «Про стандартизацію» стандартом є документ, розроблений на основі консенсусу та затверджений уповноваженим органом, що встановлює призначені для загального і багаторазового використання правила, інструкції або характеристики, які стосуються діяльності чи її результатів, включаючи продукцію, процеси або послуги, дотримання яких є необов'язковим. Таким чином, застосування ДСТУ 2887-94 «Пакування та маркування. Терміни та визначення» не є обов'язковим для відповідача під час здійснення ним господарської діяльності. А зазначені вище відповіді стосовно тлумачення терміну «маркування» можуть мати виключно консультативний характер, як такі, що посилаються на ДСТУ 2887-94 «Пакування та маркування. Терміни та визначення». Отже, суд дійшов до висновку, що чинним законодавством конкретно не визначено поняття «маркування». Проте, оскільки деякі нормативно-правові акти, зокрема ЗУ «Про засади державної мовної політики», містять вимоги до товарів, які виражаються через термін «маркування», цей термін не може довільно тлумачитися кожним суб'єктом господарювання. Відповідно до Наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.10.2010 року №487 «Про затвердження Технічного регламенту щодо правил маркування харчових продуктів»: маркування - усі слова, описи, знаки для товарів і послуг, назва марки, зображення чи символи, що стосуються харчових продуктів і розміщені на будь-якій упаковці, етикетці (стікері), споживчій тарі, контретикетці, кольєретці, ярлику, пробці, листку-вкладиші, документі, повідомленні, інших елементах упаковки, що супроводжують чи належать до цього виду харчових продуктів.

Відповідно до ч.1 ст.8 Цивільного кодексу України: якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Згідно з ч.8 ст.9 Цивільного процесуального кодексу України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Отже, застосовуючи аналогію закону в даному випадку слід вважати, що позначки на панелі мультиварки є маркуванням, як і усі слова, описи, знаки для товарів і послуг, назва марки, зображення чи символи, що стосуються даного товару і розміщені на будь-якій упаковці, етикетці (стікері), споживчій тарі, контретикетці, кольєретці, ярлику, пробці, листку-вкладиші, документі, повідомленні, інших елементах упаковки, що супроводжують чи належать до цього товару або розташовані на самому товарі. Відповідно до ч.3 ст.26 ЗУ «Про засади державної мовної політики» маркування товарів, інструкції про їх застосування тощо виконуються державною мовою і регіональною мовою або мовою меншини.

Таким чином, хоча вимоги законодавства про мови не було дотримано, однак споживачем перед судом не доведено, що його право на інформацію про товар було порушено з підстав зазначених вище.

У ч. 9 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості товару. Однак зважаючи на той факт, що заміна мови надписів проводилась не як усунення недоліків на основі заводської гарантії, а як прояв клієнтської політики, беручи до уваги те, що позивачем не доведено, що його право на інформацію про товар було порушено, то прострочення усунення недоліку на товар не відбулось, а тому підстав для сплати неустойки немає.

За вказаних вище обставин та встановлених судом фактів суд прийшов до переконання, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 8-10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 8, 15 ЗУ «Про захист прав споживачів», ч.3 ст.26 ЗУ «Про засади державної мовної політики», ст.1 ЗУ «Про стандартизацію», суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

СуддяОСОБА_5