Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"05" жовтня 2015 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

при секретарі Сапронецькій К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування квартирою №147 в будинку №42 по вул.Ген. Бочарова в м.Одесі, посилаючись на те, що позивач є власником вказаної квартири, а відповідач, будучи лише зареєстрованим в ній, не проживає з 1993 року, і не вчиняв ніяких дій, які б свідчили про намір користуватися приміщенням, речей його також в квартирі немає. Наявність реєстрації відповідача в квартирі перешкоджає позивачці повноцінно користуватись своєю власністю та призводить до додаткових витрат по оплаті житлово-комунальних послуг.

Сторони у судове засідання не зявилися. Про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином. В матеріалах справи є заява позивачки про підтримання позовних вимог, згода на заочний розгляд справи і розгляд справи у її відсутності.

Оскільки у справі достатньо матеріалів про взаємовідносини сторін та наявна згода позивачки на заочний розгляд справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін при заочному розгляді справи, відповідно до вимог ст.ст.224-226 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У ході судового розгляду встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору дарування від 15.07.2004 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_4 прийняла в дар квартиру АДРЕСА_1 (а.с.5). Зазначена квартира належала дарителю на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого виконкомом Одеської міської ради 28.04.2004 р. №031147, та зареєстрованого в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації в книзі №46 к, на сторінці №82, за №299, р.№6156865.

23 липня 2013 р., у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, актовий запис №1031, внаслідок чого дружина змінила прізвище з «Гошуренко» на «Волчанова» (а.с.6).

З 1976 року відповідач, як колишній власник квартири був зареєстрований за вказаною адресою (а.с.7).

Не проживання відповідача в квартирі підтверджується письмовим актом про непроживання від 09.07.2015 р., підписаним сусідами ОСОБА_6А, ОСОБА_7А, ОСОБА_8, підписи яких завірено начальником «ЖКС «Ленінський-26» ОСОБА_9 (а.с.8), у якому зазначається, що ОСОБА_2 з 1993 року не проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1., та відміткою працівника поштового звязку про непроживання на довідці про доставку курєром поштової кореспонденції - судового виклику.

Згідно з вимогами ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Нормами ст.391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються статтею 391 ЦК України «Захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння», якою визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до положень частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Оцінивши усі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відповідач понад один рік без поважних причин не проживає у вказаній квартирі та втратив своє право на користування житлом.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215,224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою №147 в будинку №42 по вул.Ген. Бочарова в м.Одесі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачами в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: