Справа № 689/314/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.10.2015 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі -

головуючого - судді Шевчик О.М.,

при секретарі Фурман Н.Л.,

з участю прокурорів - Лазарєвої М.В., Лежніна О.І.,

позивача-відповідача - ОСОБА_1,

представника позивача-відповідача - ОСОБА_2,

відповідача-позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача-позивача ОСОБА_4,

представника служби у справах дітей Ярмолинецької районної державної адміністрації - Курятніка О.Г.,

представника Ярмолинецької районної державної адміністрації -Гуменюка В.В.,

представника органу опіки та піклування Ярмолинецької селищної ради - Мойчук Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у вихованні дитини,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 24.10.2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був розірваний рішенням Ярмолинецького районного суду від 01.08.2012 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 року у вказаному шлюбі народилася донька, ОСОБА_8. Позивач вказує, що з часу фактичного припинення шлюбних стосунків та до цього часу, батько дитини не піклується про неї. Під час вагітності позивач проживала разом зі своїми батьками, із самого народження дитини, вона проживає також з нею та її батьками. На даний час доньці 4 роки, вона відвідує дитячий садочок, різні гуртки, а також часто хворіє; всі додаткові витрати із цього приводу покладені лише на позивача та її батьків, оскільки відповідач, крім аліментів, які із нього стягуються ДВС у примусовому порядку, коштів дитині не надає.

Крім того, позивач вказала, що відповідач після народження дитини, жодного разу її не відвідав, ні дома, ні під час хвороби у лікарні. Він ніколи не цікавиться життям дитини, її здоров'ям, не відвідує її, не бере участі у її вихованні, тому донька свого батька зовсім не знає.

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у вихованні дитини. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що під час вагітності дружини, з листопада 2010 року, вони почали проживати окремо, а рішенням Ярмолинецького районного суду від 01.08.2012 року шлюб було розірвано. Позивач вказав, що після народження дитини, у нього з відповідачкою почалися непорозуміння щодо участі у вихованні дитини; нею та її родичами створювалися штучні перешкоди для нормального спілкування з дитиною, у зв'язку з чим він звернувся з заявою до служби в справах дітей Ярмолинецької районної державної адміністрації.

Позивач протягом судового розгляду змінював позовні вимоги та остаточно просив суд усунути йому перешкоди у спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_8, встановивши систематичні побачення щомісяця, два рази в місяць: першої та третьої неділі місяця з 10 год. до 18 год. в присутності матері - ОСОБА_1 за відсутності інших осіб, за місцем розташування дитячого розважального комплексу «Скай Парк», м.Хмельницький, або в іншому місці за згодою батька ОСОБА_3 та матері ОСОБА_1 з метою організації дозвілля дитини, налагодження контакту та спілкування між батьком та донькою, за виключенням місця проживання ОСОБА_3 та місця проживання ОСОБА_1; дозволити батьку дитини бути присутньому у дитячому садку під час урочистих і святкових заходів, у яких братиме участь донька; дозволити необмежене спілкування між ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_8 особисто засобами телефонного зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування; зобов'язати відповідачку не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою; зобов'язати сторони при зустрічах з дитиною не травмувати дитячу психіку, не з'ясовувати стосунки в присутності дитини, не налаштовувати дитину один проти одного.

Ухвалою суду від 23 березня 2015 року дані позови об'єднані в одне провадження.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві; у позові ОСОБА_3 просили відмовити.

Відповідач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у своїй позовній заяві; у позові ОСОБА_1 до нього про позбавлення батьківських прав просили відмовити.

Представник служби у справах дітей Ярмолинецької районної державної адміністрації та представник Ярмолинецької районної державної адміністрації просили в позові про позбавлення батьківських прав відмовити, в задоволенні позову ОСОБА_3 не заперечили та вказали, що побачення батька з дитиною мають відбуватися у присутності матері.

Представник органу опіки та піклування Ярмолинецької селищної ради позов про позбавлення батьківських прав підтримала, вважає його обґрунтованим, а проти позову ОСОБА_3 про усунення перешкод у вихованні дитини заперечила.

Прокурор вважає позов про позбавлення батьківських прав безпідставним, проти позову про усунення перешкод у вихованні дитини не заперечив.

Представник органу опіки та піклування Кадиївської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без представника сільської ради.

Суд, заслухавши пояснення позивача-відповідча ОСОБА_1, її представника, відповідача-позивача ОСОБА_3, його представника, представників служби у справах дітей Ярмолинецької районної державної адміністрації таЯрмолинецької районної державної адміністрації, представника органу опіки та піклування Ярмолинецької селищної ради, прокурора, свідків, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав задоволенню не підлягає, а позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у вихованні дитини підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 24 липня 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі. 15 травня 2011 року у них народилася дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. У 2011 році шлюб між сторонами розірвано. На теперішній час малолітня ОСОБА_8 проживає зі своєю матір'ю.

Дані обставини підтверджуються рішенням Ярмолинецького районного суду від 15.08.2011 року,свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 26.05.2011 року, довідкою Ярмолинецької селищної ради № 264 від 04.02.2015 року.

ОСОБА_1 у своєму позові посилається як на підстави позбавлення батьківських прав відповідача, зокрема, те, що він не забрав дитину з пологового будинку, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та жорстоко поводиться з дитиною.

Відповідно до п.п.1-3 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною.

Щодо першої підстави позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає, що позивач не довела наявність даної обставини, оскільки, як пояснила в судовому засіданні сама позивач, ОСОБА_3 був присутній в пологовому будинку, коли забирали дитину, цю обставину підтвердив і батько позивачки - свідок ОСОБА_9 ОСОБА_3 суду пояснив, що він забрав дитину та завіз їх з дружиною до неї додому, оскільки остання відмовилася їхати на квартиру, яку він зняв у м.Хмельницькому. Дані обставини фактично визнані ОСОБА_1

Щодо підстави позбавлення батьківських прав - ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, суд виходить з наступного.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 суду пояснили, що після народження дитини ОСОБА_3 приходив один раз до позивачки, бив її батька; після цього випадку він до дитини не приходив. Дані обставини підтвердив і свідок ОСОБА_9

ОСОБА_3 не заперечив того факту, що бачив дитину, коли їй було 2 місяці, після того він її не бачив, однак, пояснив, що бажає бачитися з дитиною, але йому було рекомендовано не робити цього протягом 6-ти місяців, щоб не травмувати дитину. ОСОБА_3 також пояснив, що така ситуація виникла, оскільки у нього з дружиною та її батьками склалися конфліктні відносини. Дані обставини ОСОБА_1 не заперечувалися та підтверджуються постановою Ярмолинецького районного суду від 23.08.211 року.

Щодо підстави позбавлення батьківських прав - жорстоке поводження з дитиною, суд виходить з наступного.

Відповідно до абзацу 2 п.16 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що коли в ОСОБА_3 був конфлікт з батьком позивачки, то вона бачила, як він шарпав каляску, це підтвердив і свідок ОСОБА_9, однак, суд не вважає такі дії жорстоким поводженням з дитиною, інших належних та допустимих доказів цього суду не надано.

Відповідно до п.15вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 вказаної постанови ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування

дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її

внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_3 сплачує аліменти за рішенням суду на утримання дочки ОСОБА_8 і заборгованості немає. Дані обставини підтверджуються рішенням Ярмолинецького районного суду від 15.08.2011 року, довідкою управління освіти, молоді та спорту Ярмолинецької РДА, довідкою відділу ДВС Ярмолинецького районного управління юстиції від 17.02.2015 року № 1731/03-45.

Суд враховує, що згідно характеристик Михайлівської ЗОШ І-ІІІ ступенів та виконавчого комітету Михайлівської сільської ради ОСОБА_3 характеризується позитивно.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_3 16.01.2015 року звернувся до Ярмолинецької РДА з заявою про визначення способу його участі у вихованні дитини, оскільки у зв'язку з конфліктом з дружиною та її батьками, іншим чином це питання вирішити неможливо.

Суд також бере до уваги висновок Ярмолинецької РДА від 06.04.2015 року, згідно якого ОСОБА_3 за місцем роботи характеризується позитивно, щомісяця сплачує визначені судом аліменти, звернувся з заявою про участь у вихованні доньки, а тому підстав для позбавлення його батьківських прав немає.

Суд також враховує висновок психолога ОСОБА_13 державного закладу «Хмельницький обласний центр соціально-психологічної допомоги» та її пояснення в судовому засіданні про те, що у вихованні дитини важливою є роль як матері, так і батька, що у даній ситуації є передчасним і безпідставним рішення про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, оскільки ще не вичерпано усі механізми налагодження взаємостосунків між батьком та дитиною. Психолог пояснила, що при цьому враховувався і малолітній вік дитини, а також те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

Крім того, суд враховує, що у судовому засіданні ОСОБА_3 вказав, що бажає бачитися з дитиною.

Враховуючи викладене, а також наявність конфлікту між позивачем та відповідачем, суд приходить до висновку, що невиконання ОСОБА_3 обов'язків по вихованню дитини не є наслідком його винної поведінки чи свідомого нехтування ним своїми обов'язками, у зв'язку з цим суд не бере до уваги висновокоргану опіки та піклування Ярмолинецької селищної ради про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав як такий, що суперечить інтересам дитини.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, суд враховує, також, наступне.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно статті 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Щодо вирішення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у вихованні дитини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини (ч.3 ст.157 СК України).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Оскільки судом встановлено, що між сторонами існує тривалий конфлікт, через який, в тому числі, ОСОБА_3 не бере участі у вихованні дитини, суд вважає, що його вимога про зобов'язання ОСОБА_1 не перешкоджати йому брати участь у вихованні та спілкуванні з донькою, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Однак, як вбачається з висновку служби в справах дітей Ярмолинецької РДА на заяву ОСОБА_3 про його участь у вихованні дитини, при спілкуванні з дитиною ОСОБА_8 з'ясовано, що дитина батька не знає, на питання чи бажає проводити з ним спільно час, гратися з ним, відповіла, що не бажає.

Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини від 28.01.2015 року від терміновано побачення батька з донькою на 6 місяців, враховуючи те, що дитина психологічно не готова до їх зустрічі та рекомендовано матері терміном у 6 місяців підготувати доньку ОСОБА_8 до зустрічі з батьком у її присутності.

Відповідно до висновку психолога ОСОБА_14 Хмельницького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 11.02.2015 року та її пояснень в судовому засіданні, спілкування ОСОБА_8 з її батьком травматично впливає на її психічний стан, у дівчинки підвищується рівень тривоги та розвивається відчуття страху.

Відповідно до висновку психолога ОСОБА_13 державного закладу «Хмельницький обласний центр соціально-психологічної допомоги» батькові рекомендовано певний час зустрічатися з дитиною у присутності матері на протязі одніє-двох годин, близько двох разів на місяць на нейтральній території (ігровому майданчику, парку тощо); це допоможе звикнути до появи у її житті батька та мінімізувати загрозу виникнення конфліктів між колишнім подружжям.

Зважаючи на викладене, а також на малолітній вік дитини та те, що дитина фактично не знає батька, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід визначити побачення щомісяця, два рази в місяць (першої та третьої неділі) з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00хв. у присутності матері - ОСОБА_1

При цьому суд не вважає за необхідне визначати місце цих побачень, та вважає, що у даній ситуації батьки повинні самостійно визначати місце побачень залежно від стану здоров'я дитини, погодних умов тощо, а також при визначенні місця побачень враховувати недопустимість негативного впливу на психіку дитини.

Щодо вимог ОСОБА_3 про дозвіл на присутність у дитячому садочку під час урочистих і святкових заходів та спілкування з дитиною засобами телефонного зв'язку, суд вважає, що вказані права належать кожному з батьків і не підлягають окремому вирішенню як способи участі у вихованні дитини.

Щодо вимоги про зобов'язання сторін при зустрічах з дитиною не травмувати дитячу психіку, не з'ясовувати стосунки в присутності дитини, не налаштовувати дитину один проти одного, суд вважає, що дані вимоги є загальними для усіх спорів даної категорії, а тому не потребують додаткового визначення у рішенні суду.

Згідно ст.88 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 97 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.157,159,164 СК України, п.15,16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав ", ст.ст.10,11,60,88,213, 215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у вихованні дитини задовольнити частково.

Визначити спосіб участі ОСОБА_3у вихованні дочки, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення систематичних побачень щомісяця, два рази в місяць (першої та третьої неділі) з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00хв. у присутності матері - ОСОБА_1.

Зобов'язати ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_3 брати участь у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_8.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 97,40 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення, однак якщо учасники процесу не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис

Копія вірна

Суддя О.М. Шевчик