Справа №587/1880/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/2271/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Попруги С. В. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П. ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 10 листопада 2015 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3, ОСОБА_4

про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду із вищезазначеним позовом в серпні 2015 року. Просило стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на його користь заборгованість з урахуванням 3% річних від простроченої суми за договором про іпотечний кредит № 2124 від 20 червня 2008 року, яка станом на 31 липня 2015 року складала 33 522 доларів США 06 центів, з них: 27 545 доларів США 74 цент заборгованість за кредитом; 5 110 доларів США 95 центів заборгованість за відсотками; 715 доларів США 98 центів пеня за простроченим кредитом та відсоткам та 149 доларів США 39 центів 3% річних від простроченої суми. Стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в сумі 3 654 грн.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 10 листопада 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» 33 372 доларів 67 центів США заборгованості, що еквівалентно 759 228 грн. 24 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» 3 654 грн. судових витрат у вигляді сплаченого судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України» посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. Просить змінити рішення Сумського районного суду Сумської області від 10 листопада 2015 року в частині відмови щодо стягнення грошових коштів у вигляді 3% річних від простроченої суми заборгованості в сумі 149, 39 дол. США та в цій частині задовольнити позовні вимоги. Також просить змінити рішення Сумського районного суду Сумської області від 10 листопада 2015 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_4 та задовольнити вказані позовні вимоги.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 20 червня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 укладений договір про іпотечний кредит № 21245, відповідно до якого Банк зобовязався надати позичальнику грошові кошти в сумі 30 000 доларів США на придбання квартири до 20 червня 2028 року, а позичальник зобовязався повернути кредит у вказаній сумі, сплатити проценти в розмірі 14% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Відповідно до п. 1.5 договору, позичальник зобовязався погашати кредит рівними частинами в сумі 125 доларів США щомісячно до 25 числа, сплачувати проценти. Сторонами було погоджено графік платежів, котрий, відповідно до п. 1.3 договору, разом з сукупною вартістю кредиту, видом та предметом сукупної послуги, є невідємною частиною договору та визначений у додатках № 1-3 до Договору. Відповідно до п. 4.2.2 Договору, при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами більше, ніж за два місяці, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту з нарахованими процентами та інших платежів. Розділом 5 Договору іпотечного кредиту визначена відповідальність за порушення зобовязань, зокрема, у вигляді сплати пені у розмірі 0, 04% від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення. Графіком погашення заборгованості, з яким погодився та підписав позичальник, визначена сума щомісячного платежу, яка складається з суми платежу за кредитом в розмірі 125 доларів США та суми відсотків, яка не є фіксованою і коливається від 350 доларів США в сторону зменшення. Відповідно до вказаного графіка, загальна сума, яка підлягала до сплати на момент закінчення дії договору складала 30 000 доларів США за кредитом та 42 175 доларів США за відсотками, а всього до сплати підлягало до сплати 72 175 доларів США.

В забезпечення виконання договору про іпотечний кредит між ОСОБА_4 та ВАТ «Державний ощадний банк України» було укладено договір поруки від 20 червня 2008 року № 2124 відповідно до якого, поручитель ОСОБА_4 зобовязався відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязань за договором про іпотечний кредит, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені у майбутньому. У випадку неможливості виконати зобовязання боржником, поручитель зобовязався протягом пяти календарних днів з моменту отримання відповідного повідомлення виплатити несплачену боржником суму. Розділом 4 Договору поруки передбачені умови її припинення: припиненням забезпеченого зобовязання за договором; не предявлення кредитором протягом строків давності вимог до поручителя; заміни боржника новою особою за відсутності згоди поручителя відповідати за нового боржника; у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

02 липня 2008 року між ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» була укладена Додаткова угода № 1 до Договору про іпотечний кредит, відповідно до якої в новій редакції викладені п.п. 1.5 та 1.6.1 основного Договору. Змінені умови кредитування в частині сплати кредиту та процентів, а саме передбачена їх сплата ануїтетними платежами в сумі 373, 06 доларів США щомісячно до 20 червня 2028 року. Передбачений наступний порядок нарахування процентів: на фактичний залишок заборгованості за кредитом, виходячи з 30 днів у місяці та 360 днів у році, сплати процентів - з першого по останній день платіжного періоду включно. Додаткова угода була підписана представником кредитора та ОСОБА_3 Відповідно до Додаткової угоди щодо зміни розміру, порядку нарахування щомісячних платежів та сплати відсотків за користування кредитом, між кредитором та позичальником погоджений новий графік погашення заборгованості. Відповідно до якого незмінними залишилась сума основного кредиту, відсоткова ставка в розмірі 14%, термін повернення кредиту, однак сума, котра спрямовується на сплату відсотків за користування кредитом збільшилась і склала 59 333, 50 доларів США проти 42 175 доларів США, що перевищує встановлену за день підписання основного договору суму вартості подорожчання кредиту в розмірі 30 000 доларів США і 59 533, 50 доларів США процентів за користування кредитом, в загальній сумі 89 533, 50 доларів США проти 72 175 доларів США за основним договором. Відповідно розрахунку, за відповідачем ОСОБА_3 рахується заборгованість по кредитному договору, а саме: 25 545, 74 доларів США за кредитом; 5 110, 95 доларів США за несплаченими відсотками; 715, 98 доларів США пені за простроченим кредитом та відсотками. Крім того, позивачем нарахована і заявлена до стягнення сума в розмірі 149, 39 доларів США 3% річних від простроченої суми заборгованості.

Відповідачам по справі 09 червня 2015 року були направлені вимоги щодо сплати простроченої заборгованості.

10 вересня 2015 року ОСОБА_3 звертався до позивача з заявою про проведення реструктуризації валютного кредиту в гривневий. 15 вересня 2015 року на вказане звернення відповідачу була направлена відповідь, відповідно до якої АТ «Ощадбанк» не приєднався до меморандуму НБІ. Для вирішення питання щодо зміни валюти зобовязання необхідні наступні умови, а саме:відсутність простроченої заборгованості за кредитом, процентами, комісіями, іншими платежами; документальне підтвердження фінансового стану позичальника; предмет іпотеки є застрахованим; вартість забезпечення повинна бути більшою 100% розміру гривневого кредиту а бо повинно бути надане дострокове забезпечення. При виконанні цих вимог розяснено право позичальника для звернення для реструктуризації кредитної заборгованості.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Державний ощадний банк України» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 625 України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При розгляді справи суд першої інстанції належним чином з`ясував та перевірив доводи та заперечення сторін, дав належну оцінку зібраним у справі доказам.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_4 є необґрунтованими. При ухваленні рішення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що при укладанні Додаткової угоди, згідно якої змінений порядок сплати кредитних коштів на ануїтентні платежі збільшила обсяг відповідальності за кредитом у вигляді збільшення обслуговування кредиту процентів за користування кредитними коштами на 17 358, 50 доларів США, при цьому збільшилась сукупна вартість здорожчання кредиту і при укладенні вказаної Додаткової угоди згоди ОСОБА_4 надано не було. Вказаний висновок суду є обґрунтованим, оскільки відповідає ч. 1 ст. 559 ЦК України, згідно якою порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Крім того п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення договору поруки повязується зі зміною забезпеченого зобовязання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобовязання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобовязанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя, а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобовязання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгодженні, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на предявлення позову про визнання договору поруки припиненим.

З матеріалів справи вбачається, а саме з п. 4.4. Договору поруки № 2124/1 від 20 червня 2008 року порука припиняється у разі зміни зобовязання без угоди поручителя внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності (а.с. 29), а докази того, що Поручитель був проінформований та давав згоду на збільшення розміру його відповідальності відсутні.

З огляду на вищевикладене, суд обґрунтовано відмовив позивачу у стягненні кредитної заборгованості з поручителя.

В той же час ствердження в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції безпідставно було відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині стягнення грошових коштів у вигляді 3% річних від простроченої суми заборгованості в сумі 149, 39 доларів США є обґрунтованими.

Норму статті 625 ЦК України не можна застосовувати лише до зобовязань які не є грошовими та зобовязань в яких грошові знаки використовуються не як засіб погашення грошового боргу, а виконують роль товару зобовязання передачі грошей, що випливають з угод обміну валюти, опціону, купівлі продажу монет і банкнот, зобовязання повернути грошові знаки, які перебували на зберіганні, передати перевізникові банкноти за договором перевезення та інше. Посилання Банку на те, що грошові зобовязання, відповідальність за які встановлена ст.. 625 ЦК України передбачають насамперед договірні правовідносини є такими, що спростовують висновки суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині відмови у стягненні грошових коштів у вигляді 3% річних від простроченої суми заборгованості в сумі 149, 39 доларів США.

Таким чином, суд першої інстанції ухвалив рішення, яке не в повній мірі відповідає обставинам справи, а тому воно підлягає частковому скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову щодо вимог зазначених вище.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 10 листопада 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів у вигляді 3% річних від простроченої суми заборгованості в сумі 149, 39 доларів США скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» грошові коштів у вигляді 3% річних від простроченої суми заборгованості в сумі 149, 39 доларів США, що еквівалентно 3 564 грн. 45 коп.

В решті рішення Сумського районного суду Сумської області від 10 листопада 2015 року залишити без зміни.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 18 грн. 89 коп. судового збору за апеляційний перегляд справи.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - (підпис)

Судді -