Справа №463/678/15-ц
Провадження №2/463/758/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Лакомської Ж. І.

з участю секретаря - Коник О.Б.

позивачів: ОСОБА_1

ОСОБА_2

у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третіх осіб завідувача Винниківської державної нотаріальної контори Кропельницької Н.І, реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

встановив:

Позивачі ОСОБА_1,ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3,третіх осіб завідувача Винниківської державної нотаріальної контори Кропельницької Н.І, реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Позов мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер їх батько ОСОБА_5, після його смерті відкрилась спадщина, а саме на житловий будинок та земельну ділянку в м.Львів-Винники, АДРЕСА_1. На випадок своєї смерті батько позивачів ОСОБА_5 23 липня 2007 року склав заповіт, згідно якого все належне йому майно заповів позивачам та відповідачці ОСОБА_3. Всі спадкоємці реалізували свої право на прийняття спадщини та звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Однак оформити спадкові права не виявилось можливим, у зв»язку з тим, що відповідач ОСОБА_3 не надає оригінали правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві, тому нотаріусом було відмовлено позивачам в оформленні спадкових прав. У зв»язку з тим, що відповідач перешкоджає позивачам у в оформленні спадкових прав, вони змушені звернутись з позовом до суду. З врахуванням наведеного просять ухвалити рішення яким визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку за адресою м.Львів-Винники, АДРЕСА_1 та 1/3 частину земельної ділянки за адресою м.Львів-Винники, АДРЕСА_1 площею 0,0737 га в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 та 1/3 частину земельної ділянки за адресою м.Львів-Винники, АДРЕСА_1 площею 0,0737 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, просили позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилась, з невідомих суду причин, про день та час судового розгляду була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи її відсутності проти чого позивачі не заперечили.

Третя особа завідувач Винниківської державної нотаріальної контори Кропельницька Н.І. в судове засідання не з»явилась про день та час судового розгляду була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила.

Представник третьої особи реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції в судове засідання не з»явився, подав до суду клопотання про проведення розгляду справи в його відсутності.

Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

На підставі ч.2 ст.1220 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі вимог ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину має одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

В судовому засіданні встановлено,що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивачів ОСОБА_5 (а.с.5).

Згідно матеріалів спадкової справи №73/2012 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5, вбачається, що на момент своєї смерті останній зробив таке розпорядження: все своє майно заповів своїм синам ОСОБА_1, ОСОБА_2 та доньці ОСОБА_3.

З наявних в матеріалах спадкової справи заяви позивача ОСОБА_1 від 31.05.2012 р., ОСОБА_2 від 19.06.2012 р., останні звернулись у Винниківську державну нотаріальну контору Львівської області з заявами про прийняття спадщини після смерті їх батька.

З наявних в матеріалах справи листів завідувача Винниківської державної нотаріальної контори Львівської області №365/02-14 від 18.05.2013 р. та №366/02-14 від 18.05.2013р. адресованих позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.12-13), завідувачем Винниківської державної нотаріальної контори Львівської області позивачам повідомлено,що для видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок АДРЕСА_1 м.Львів-Винники та земельну ділянку, передану для обслуговування вищевказаного будинку їм слід надати правовстановлюючі документи на будинок та земельну ділянку та їх вартісну оцінку, також зазначено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз»яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у суді.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання або оспорюування.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Пунктом 23 вказаної вище Постанови Пленуму передбачено якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до п.3.5 наведеного вище інформаційного листа у справах про спадкування права власності на нерухоме майно суди не повинні задовольняти позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом чи за заповітом за відсутності спору між спадкоємцями стосовно спадщини, оскільки реалізація прав позивачів має інші механізми: звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, встановлення факту прийняття спадщини, продовження строку прийняття спадщини (у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року), про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем щодо правовідносин, які виникли після набрання чинності ЦК. При цьому судам слід враховувати, що свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених ч. 2 ст. 1270, ст. 1276 ЦК, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини.

Згідно п.7 наведеного вище інформаційного листа7. Захист права на обов'язкову частку в спадщині може здійснюватись шляхом пред'явлення вимог про визнання права на обов'язкову частку в спадщині (ст. 1241 ЦК), перерозподіл спадщини (ст. 1280 ЦК), визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину (ст. 1301 ЦК).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відтак, суд приходить до висновку про те,що позивачами не представлено, а судом не здобуто доказів того, що відповідач ОСОБА_3 оспорює права позивачів на спадкування та перешкоджає їм в оформленні таких прав, тому суд в задоволенні даного позову відмовляє.

Керуючись ст.ст. 15, 209, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1216,1218,1220,1268, 1269,1297 ЦК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третіх осіб завідувача Винниківської державної нотаріальної контори Кропельницької Н.І, реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - відмовити за безпідставністю вимог.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Лакомська Ж. І.