Справа № 313/2003/14-ц
Провадження № 2/313/40/ 2015
09.12.2015 р. смт. Веселе
Веселівський районний суд Запорізької області у складі головуючого - судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошової позики, процентів за користування позикою, відсотків річних, індексу інфляції за прострочення повернення,
ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення за договором позики від 29.04.2013 р. боргу в сумі 30 000,00 грн., три відсотки річних з простроченої суми боргу, що складає 212,42 грн., втрати індексу від інфляції за весь час з простроченої суми боргу в сумі 720,00 грн., проценти за користування позикою в сумі 3 236,47 грн.
Також позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати у справі, які складаються зі сплати судового збору у розмірі 341,69 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у квітні 2013 року відповідач звернувся до нього з проханням надати йому у борг грошові кошти у сумі 30 000,00 грн.
29.04.2013 р. відповідач отримав від нього грошові кошти в сумі 30 000,00 грн. без зазначення строку повернення, про що видав відповідну власноручно написану письмову розписку.
Позивач у позові зазначає, що 01.09.2014 р. він направив на адресу ОСОБА_3 рекомендованим листом вимогу про повернення вищезазначених коштів, але відповідач вимогу не виконав і грошові кошти в сумі 30 000,00 грн., станом на 10.09.2014 р., не повернув.
З метою вирішення питання у позасудовому порядку неодноразово звертався до ОСОБА_3 з вимогою про повернення грошових коштів, що в кінцевому випадку виявилось безрезультатним, в звязку з чим, він вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.
Присутній у судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав.
Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, але у судове засідання не зявився і причину своєї неявки суд не повідомив.
Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення).
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які посилається ОСОБА_2 як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд, встановив факти та відповідні їм правовідносини і прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.
Частиною 1 ст.16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Суд встановив, що 29.04.2013 р. відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 30 000,00 грн. та взяв на себе зобовязання повернути позику, про що зазначив у розписці без строку повернення.
На підтвердження факту отримання грошових коштів ОСОБА_3 видав ОСОБА_2 письмову розписку, оригінал якої до даного часу знаходиться у позивача (а.с.61).
01.09.2014 р. ОСОБА_2 направив на адресу ОСОБА_3 рекомендованим листом, вимогу про повернення вище зазначених коштів. Згідно даних розміщених на сторінці офіційного сайту УДППЗ «Укрпошта» httр://sегісеs.ukrposhta.соm/bагсоdesingle/ОрегаtionList.аspx, лист був отриманий особисто відповідачем 03.09.2014 р. (а.с.7-10).
Таким чином останній день виконання зобов'язання приходився на 10.09.2014 р. Проте ОСОБА_3 взяту на себе у розписці від 29.04.2013 р. вимогу щодо повернення позики не виконав. Кошти на теперішній час позивачеві не повернув.
З огляду на викладене між сторонами виникли правовідносини позики з усіма наслідками, відповідно до цивільного законодавства.
Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Із розрахунком суми позовних вимог, яку надав позивач, суд погоджується і приходить до висновку, що розмір обчислений вірно не тільки у відповідності до діючого законодавства, але й у відповідності до рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, що містяться в листі Верховного Суду України № 62-97 від 03.04.1997 р.
Таким чином, суд встановив порушення відповідачем обов'язків, що витікають з договірних відносин за позикою і тому сума заборгованості за договором позики підлягає стягненню з ОСОБА_3 у примусовому порядку.
Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати зі сплати судового збору під час звернення із позовом до суду.
На підставі викладеного та ст.ст.11, 16, 525, 530, 533, 1046, 1047, 1049 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 213-215, 224-225, 218 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_2 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики в сумі 30 000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 три відсотки річних з простроченої суми боргу, що складає 212,42 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 втрати індексу від інфляції за весь час з простроченої суми боргу в сумі 720,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 проценти за користування позикою в сумі 3236,47 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору - 341,69 грн.
Згідно зі ст.228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Веселівський районний суд протягом 10 днів з дня його отримання.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4

09.12.2015