АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 543/734/14-ц Номер провадження 22-ц/786/2579/15Головуючий у 1-й інстанції Гришко О.Я. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого : судді Кривчун Т.О.

Суддів: Дряниці Ю.В., Чумак О.В.

при секретарі - Філоненко О.В.

за участю: представника відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі її законного представника ОСОБА_4

на рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 17 липня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 в особі її законного представника ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи-відділ освіти Оржицької районної державної адміністрації, Оржицька загальноосвітня школа І-ІІ ст. ім. І.Я. Франка, про визнання дій незаконними.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року позивачка ОСОБА_3 через законного представника ОСОБА_4 звернулася до місцевого суду з вказаним позовом до ОСОБА_5

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що вона є ученицею Оржицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ім. І.Я.Франка та переведена до одинадцятого класу, класним керівником якого є ОСОБА_5, відповідач у справі. У навчальному 2013-2014 році для більш якісного засвоєння учбового матеріалу у школі вона /позивач/ почала користуватися мультимедійним пристроєм (планшетом), однак відповідач стала забороняти використовувати вказаний пристрій та навіть приносити його до школи, пояснюючи це тим, що стосовно заборони приносити до школи мобільні телефони і планшети є відповідний наказ Міністерства освіти та науки України №420 від 24.05.2007 року та виданий на його підставі наказ Управління освіти та науки Полтавської ОДА №244 від 31.05.2007 року, а також наказ директора Оржицької ЗОШ №158 від 27.08.2013 року.

Вважає, що дії відповідача суперечать нормам чинного законодавства, не узгоджуються з положеннями наказу Міністерства освіти та науки України №420 від 24.05.2007 року, а тому, уточнивши в подальшому позовні вимоги остаточно прохала визнати незаконними дії відповідачки ОСОБА_5 в частині оголошення учням 10 класу Оржицької загальноосвітньої школи І-ІІ ст. ім. І.Я. Франка та їй особисто заборони приносити до школи портативні мультимедійні пристрої типу планшет і мобільні телефони, заборони використовувати мобільні телефони у приміщенні школи в позаурочний час, заборони використовувати портативні мультимедійні пристрої типу планшет у позаурочний час та під час уроків; визнати, що відповідачка ОСОБА_5 своїми діями щодо оголошення незаконної заборони приносити у школу портативні мультимедійні пристрої типу планшет і мобільні телефони, заборони використовувати мобільні телефони у приміщенні школи в позаурочний час, заборони використовувати портативні мультимедійні пристрої типу планшет у позаурочний час та під час уроків, виховувала свого учня, позивачку ОСОБА_3 у дусі неповаги до Конституції та законів України, до прав і свобод громадянина; визнати, що відповідачкаи ОСОБА_5 своїми висловлюваннями 13.05.2014 року щодо того, що законодавство України та керівні накази вищих інстанцій у сфері освіти стосовно регламентації використання учнями у школі мобільних телефонів і портативних мультимедійних пристроїв типу планшет пишуть люди, які дуже далекі від реалій життя школи, від реальної практики навчання у школі, виховувала свого учня позивачку ОСОБА_3 у дусі неповаги як до Конституції та законів України, до прав і свобод громадянина, так і до самого процесу законотворчості.

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 23 вересня 2014 року вказаний позов задоволено частково.

Визнано незаконними дії ОСОБА_5, в частині оголошення учням 10 класу Оржицької загальноосвітньої школи І-Ш ступенів ім. І.Я.Франка заборони приносити до школи портативні мультимедійні пристрої типу планшет і мобільні телефони; заборони використовувати мобільні телефони у приміщенні школи у позаурочний час, заборони використовувати портативні мультимедійні пристрої типу планшет у позаурочний час та під час уроків.

Стягнуто зі ОСОБА_5,на користь ОСОБА_4, який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, судовий збір у розмірі 60,90 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 04 листопада 2014 року частково задоволено заяву позивача про стягнення судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_5, на користь ОСОБА_4, який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, витрати, пов"язані з оплатою правової допомоги адвоката у розмірі 625,00 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 11.12.2014 року рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 23.03.2014 року та додаткове рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 04.11.2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 25.03.2015 року рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 23.03.2014 року, додаткове рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 04.11.2014 року та ухвала Апеляційного суду Полтавської області від 11.12.2014 року скасовані, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 17.07.2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3, до ОСОБА_5 про визнання дій незаконними відмовлено в повному обсязі.

З цим рішенням не погодилась позивачка ОСОБА_3 та її законний представник ОСОБА_4, які у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Вказують, що суд не надав належної оцінки доказам, внаслідок чого прийняте рішення є необ'єктивним та необґрунтованим.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилаються на те, що на момент виникнення спірних правовідносин відповідач не перебувала у трудових відносинах з адміністрацією школи, та її роботодавцем є відділ освіти Оржицької РДА.

Вважають, що відповідач діяла з доброї волі, свідомо, а ніяк не з примусу керівництва школи.

У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу не визнав, прохав її відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як установлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, позивачка - ОСОБА_3 на час виникнення спірних правовідносин була ученицею 10 класу Оржицької загальноосвітньої школи 1-III ступенів ім. І.Я. Франка, що підтверджується учнівським квитком №34, копія якого міститься у матеріалах справи (а.с.15).

Наказом Міністерства освіти і науки України «Про використання мобільних телефонів під час навчального процесу» №420 від 24.05.2007 року передбачено заборону з 01 вересня 2007 року використання мобільних телефонів у загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладах усіма учасниками навчально-виховного процесу під час проведення навчальних занять. Вказаний наказ не було зареєстровано у Міністерстві юстиції України.

Наказом управління освіти та науки Полтавської обласної державної адміністрації № 244 від 31.05.2007 року, виданим на підставі наказу Міністерства освіти і науки України № 420 від 24.05.2007 року, було заборонено з 01 вересня 2007 року використання мобільних телефонів у загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладах усіма учасниками навчально-виховного процесу під час проведення навчальних занять.

На виконання вимог зазначеного наказу в Оржицькій загальноосвітній школі 1-III ступенів ім. І.Я. Франка 27 серпня 2013 року видано наказ №158 «Про заборону використання мобільних телефонів під час навчально-виховного процесу», згідно з яким категорично заборонено використання мобільних телефонів усіма учасниками навчально-виховного процесу під час проведення навчальних занять. Учням школи заборонено користуватися мобільними телефонами під час уроку та під час проведення шкільних заходів. Учням школи заборонено використовувати мобільні телефони під час навчально-виховного процесу для проведення відеозйомок. Відповідальність за збереження мобільних телефонів під час навчально-виховного процесу покладається на його власника. Зобов'язано класних керівників довести наказ до відома учнів та батьків (а.с.25).

Іншим наказом Оржицької загальноосвітньої школи 1-III ступенів ім. І.Я. Франка № 72 від 11.04.2014 року «Про затвердження рішень ради школи та батьківського комітету» передбачено, що учні та батьки мають бути ознайомлені із забороною користуватися мобільними телефонами та планшетами під час навчально-виховного процесу згідно з попереднім наказом №158 від 27.08.2013 року (а.с.26-27).

Згідно повідомлення прокуратури Оржицького району № 87-863вих.14 від 19.08.2014 року за наслідками перевірки, проведеної прокуратурою за заявою ОСОБА_3 директору Оржицької загальноосвітньої школи 1-III ступенів ім. І.Я. Франка внесено подання про усунення порушень вимог законодавства при поширенні заборони використання інформаційно-комунікаційних технологій під час навчально-виховного процесу з вимогою скасування наказів №158 від 27 серпня 2013 року та №72 від 11 квітня 2014 року (а.с.46-47).

Наказом Міністерства освіти та науки №910 від 07.08.2014 року скасовано наказ Міністерства освіти та науки від 24.05.2007 року №420 «Про використання мобільних телефонів під час навчального процесу» (а.с.42).

Наказом №112 від 18.08.2014 року директора Оржицької загальноосвітньої школи 1-III ступенів ім. І.Я. Франка вищевказані накази по школі скасовано (а.с.60).

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд обґрунтовано виходив із того, що дії ОСОБА_5 є правомірними, оскільки були спрямовані на виконання наказів директора Оржицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ім. І.Я. Франка №158 від 27 серпня 2013 року та №72 від 11 квітня 2014 року на час, коли вони були чинними та ніким не скасованими; окрім того, судом було визнано, що ОСОБА_5, є неналежним відповідачем, а пред'явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові.

Такі висновки місцевого суду відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.13 ЦК цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Згідно ч.3 ст.52 ЗУ «Про освіту» інші обов'язки осіб, що навчаються, можуть встановлюватися законодавством, положеннями про навчальні заклади та їх статутами.

У відповідності до п.2.6 Положення «Про класного керівника навчального закладу системи загальної середньої освіти», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки N 434 від 06.09.2000р. класний керівник, крім всього іншого, зобов'язаний здійснювати педагогічний контроль за дотриманням учнями (вихованцями) статуту і Правил внутрішнього трудового розпорядку навчального закладу, інших документів, що регламентують організацію навчально-виховного процесу.

Пунктом 2.8 вказаного Положення передбачено, що класний керівник підзвітний у своїй роботі директору навчального закладу, а у вирішенні питань організації навчально-виховного процесу безпосередньо підпорядкований заступнику директора з навчально-виховної роботи.

Статтею 139 КЗпП України передбачено, що, працівники, крім іншого, зобов»язані своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу.

Згідно ч.4 ст.338 ЦПК України висновки та мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Як убачається з матеріалів справи, під час оголошення заборони приносити до школи портативні мультимедійні пристрої типу планшет і мобільні телефони, заборони використовувати мобільні телефони у приміщенні школи у позаурочний час, заборони використовувати портативні мультимедійні пристрої типу планшет у позаурочний час та під час уроків, ОСОБА_5, у відповідності з нормами закону та своїми посадовими обов»язками, виконувала накази директора Оржицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ім. І.Я. Франка №158 від 27 серпня 2013 року та №72 від 11 квітня 2014 року та, будучи класним керівником 10 класу, де навчалася позивачка, довела зміст цих наказів до учнів.

На час виникнення спірних правовідносин вказані накази були чинними та ніким не скасованими, тому порушень закону в діях відповідачки ОСОБА_5, колегія суддів не вбачає.

Окрім того, як убачається зі змісту ч.1 ст.33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Під поняттям належний відповідач розуміється особа, яка повинна відповідати за цивільним позовом. В свою чергу, неналежними сторонами будуть ті особи, які не є суб'єктами права вимоги чи несення відповідного обов'язку.

На порушення вказаної норми закону, було звернено увагу суду ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 25.03.2015 року, мотиви та висновки якої є обов'язковими при новому розгляді справи.

Так, зокрема, в зазначеній ухвалі наголошується на тому, що відповідачка ОСОБА_5, будучи вчителем Оржицької загальноосвітньої школи 1-III ступенів ім. І.Я. Франказа трудовим договором та виконуючи обов»язки класного керівника цієї школи, не є службовою особою навчального закладу та не має права здійснювати адміністративно-господарські або інші владні дії.

Оскільки, з матеріалів справи слідує та встановлено місцевим судом, що ОСОБА_5 під час вчинення спірних правовідносин, виконувала свої посадові обов'язки, передбачені як посадовою інструкцією так і Положенням N434 від 06.09.2000 року, а саме здійснювала педагогічний контроль за дотриманням учнями (вихованцями) статуту і Правил внутрішнього трудового розпорядку навчального закладу, інших документів, що регламентують організацію навчально-виховного процесу, а в своїй діяльності відповідачка, як класний керівник, підзвітна на підконтрольна директору шкоди, вона не є належним відповідачем по справі, оскільки вона не з власної ініціативи заборонила приносити до школи портативні мультимедійні пристрої типу планшет і мобільні телефонита ін., а здійснювала свої посадові обов'язки при оголошенні відповідних наказів дирекції шкоди учням свого класу, у т.ч. і позивачу ОСОБА_3

З аналізу змісту ч.1 ст.33 ЦПК України випливає, що законодавцем передбачено право лише позивача на заміну неналежного відповідача.

Як убачається з матеріалів справи, позивач таким правом не скористався, а тому суд відмовляє в позові до неналежного відповідача.

Така позиція викладена, зокрема, у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12 червня 2009 року.

З огляду на те, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх цивільних прав та інтересів, що суперечить вимогам ст.16 ЦК України, місцевим судом правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині визнання того, що відповідач своїми діями та висловлюваннями виховувала позивача у дусі неповаги до Конституції та законів України, до прав і свобод громадянина.

Доводи апеляційної скарги не містять нових фактів та засобів доказування, не ґрунтуються на нормах права, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Таким чином, суд першої інстанції повно та об'єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права відповідно до характеру правовідносин, що склалися між сторонами та в межах заявлених позовних вимог.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі її законного представника ОСОБА_4,- відхилити.

Рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 17 липня 2015 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ: /підпис/ Ю.В. Дряниця

/підпис/ О.В. Чумак

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.О. Кривчун