РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

27 січня 2015 року Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді Чулуп О.С.

при секретарі - Гречко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції

про визнання права власності,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції про визнання права власності. Позивач вказує, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06.07.1993р., трьох кімнатна квартира, загальною площею 76,3кв.м., за адресою: м.Миколаїв вул.Фалєєвська, буд.1, кв.№36 належала ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Позивач вказує, що продав 28/100 частки квартири, у вигляді однієї кімнати - ОСОБА_3, яка в подальшому була ізольована від квартири у самостійний обєкт нерухомості, шляхом перепланування. Рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №1795 від 25.09.2007р. ОСОБА_3 було дозволено переведення 28/100 часток квартири АДРЕСА_1 з житлового у нежитлове, та надано нову поштову адресу: м.Миколаїв, вул.Фалєєвська 1/2. 21.12.2009р. померла дружина позивача ОСОБА_2, позивач в порядку спадкування набув право власності на 72/200 частки квартири АДРЕСА_2. Для реєстрації права власності на двокімнатну АДРЕСА_3, як на самостійний обєкт нерухомості, позивач звернувся до Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, на що йому надали рішення №12903424 від 07.05.2014р., в якому було відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру, оскільки на думку державного реєстратора подані документи не відповідають вимогам, оскільки неможливо встановити, яка саме частка залишилась у його власності. Позивач вказує, що надав всі необхідні документи, які відповідно до п.37 Порядку державної реєстрації прав на нерухомого майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ №868 від 17.10.2013р., є підставою для реєстрації його права власності на двохкімнатну квартиру. Позивач в судовому засіданні позов підтримав просив його задовольнити.

Представник відповідача до суду не зявився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Судом досліджено свідоцтво про право власності на житло №1178 від 056.07.1993р. за яким квартира36 в м.Миколаєві по вул.Фалеївська 1 належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2. На свідоцтві міститься напис, 23.07.2007р. за рішенням №661 продано 28/100часток квартири АДРЕСА_4, посвідчено приватним нотаріусом.

Судом досліджено рішення Миколаївської міської ради №1546 від 25.07.2008р. за яким було затверджено акт державної приймальної комісії від 18.07.2008р. про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва магазину промислових товарів по вул.Фалєєвська 1/2.

Судом досліджено витяг з рішення Миколаївської міської ради Виконавчого комітету №1795 від 25.09.2007р. за яким було дозволено переведення житлового приміщення у нежитлове - ОСОБА_3 частини 28/100 квартири АДРЕСА_5, та дозволено виконання проектних і ремонтно-будівельних робіт по реконструкції нежитлових приміщень.

Судом досліджено свідоцтво про право на спадщину за законом від 17.08.2010р. за яким позивач отримав у спадщину 72/200 частки квартири 36, в м.Миколаєві по вул.Фалєєвська у будинку 1, отримав спадкоємець ОСОБА_1.

Судом досліджено розпорядження Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради №184-р від 22.10.2013р. за яким визнано готовою до експлуатації 72/100частки квартири №36 після відчуження 28/100 частини квартири згідно договору купівлі продажу від 23.07.2007р. та внутрішнього перепланування квартира №36 двокімнатна, загальною площею 55,1кв.м., житловою площею 28,0кв.м. по вул.Фалєєвська, 1, на ОСОБА_1.

Судом досліджено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обовязків №12903424 від 07.05.2014р. за яким державний реєстратором було відмовлено у державній реєстрації права власності на кв.36 в м.Миколаєві по вул.Фалєєвська, буд.1.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що 72/100 частки квартири №36 після відчуження 28/100 частини квартири згідно договору купівлі-продажу від 23.07.2007р. та внутрішнього перепланування квартири № 36 двокімнатна, загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 28,0кв.м. по вул.Фалєєвській, 1, належить ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215, 392 ЦПК України , суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру №36 в будинку №1 на вул.Фалеєвській в м.Миколаєві, що складається: 1-а кімната-15,1 кв.м., 2-а кімната-12,9кв.м., коридор-12,2 кв.м., кладова-0,8 кв.м., кухня 9,8 кв.м., вбиральня -4,3 кв.м., загальна площа -55,1кв.м., жила -28,00кв.м..

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Рішення може бути переглянуте Центральним районним судом м.Миколаєва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя