справа № 691/1083/15-ц
провадження № 2/691/496/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю:

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Городище Черкаської області розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 міської ради Черкаської області, за участю третьої особи реєстраційної служби ОСОБА_5 районного управління юстиції Черкаської області про визнання права власності, -

встановив :

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 міської ради Черкаської області, за участю третьої особи реєстраційної служби ОСОБА_5 районного управління юстиції Черкаської області про визнання права власності.

Обґрунтовуючи свою позовну заяву позивач посилається на те, що згідно Угоди від 12 липня 2013 року, укладеною між ним та ОСОБА_5 міською радою Черкаської області, являється землекористувачем земельної ділянки площею 42 кв.м. на розі вулиць Миру та ОСОБА_6 в м.Городище Черкаської області, за яку здійснює плату, як за фактичне користування землею. Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради від 27 лютого 2014 року №38/1 на зазначеній земельній ділянці було надано дозвіл на встановлення тимчасової споруди (торгівельного павільйону). По закінченню будівельних робіт, звернувся до судового експерта для отримання висновку щодо відповідності забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державним будівельним нормам і правилам, санітарним і протипожежним вимогам. За висновком судового експерта, складеного 06 квітня 2015 року, торгівельний павільйон по вул. Героїв Чорнобиля, №5, не являється малою архітектурною формою, так як встановлений на фундаменті, пов»язаному із землею і його загальна площа становить 37,1 кв.м., що на 7,1 кв.м. перевищує розмір площі, встановленої для малих архітектурних форм. Крім того, будівля вказаної нерухомості відповідає вимогам містобудівної документації, державним будівельним нормам і правилам, санітарним і пожежним вимогам. Ним був виготовлений технічний паспорт на вказане нерухоме майно, однак зареєструвати його за собою не може через відсутність правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об»єкти нерухомого майна, а тому прийняв рішення звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивач ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення судового засідання до суду не з»явився. Участь в судових засіданнях взяла представник позивача ОСОБА_2, яка позовні вимоги в ході судового розгляду змінила у відповідності до ст.31 ЦПК України, про що подала письмову заяву від 01.10.2015 року (а.с.24) та просила визнати за позивачем право власності на самочинно збудоване нерухоме майно торгівельний павільйон загальною площею 37,1 кв.м., розташований в м.Городище вул. Героїв Чорнобиля, №5 Черкаської області, мотивуючи тим, що вирішення правового режиму використання новозбудованого об»єкту можливо вирішити лише в судовому порядку, остільки позивач при здійсненні будівництва перевищив розмір площі торгового павільйону згідно до наданих дозволів, що призвело до неможливості державної реєстації його прав, як власника відповідними реєстраційними службами.

Представник відповідача ОСОБА_5 міської ради Черкаської області ОСОБА_3 позовні вимоги позивача визнала повністю та просила їх задоволити, посилаючись на те, що дійсно між ОСОБА_5 міською радою Черкаської області та позивачем питання будівництва було погоджено і вирішено за погодженням із відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства ОСОБА_5 РДА з відповідним укладенням Угоди про тимчасове користування земельною ділянкою, яка розташована під будівлею. Здійснене будівництво є таким, що відповідає будівельним нормам і правилам та не викликає заперечень щодо його місцерозташування та призначення і використання, не порушує прав та інтересів суміжних власників. Будова не є малою архітектурною формою, тому вважають можливим вирішення правового режиму майна в судовому порядку. Заперечення третьої особи не визнає, мотивуючи законними діями позивача перед початком будівництва та вирішенням питання щодо режиму земельної ділянки для встановлення тимчасової споруди. Вирішується питання узаконення позивачем земельної ділянки, шляхом виготовлення Державного ОСОБА_7 на право власності на земельну ділянку під новозбудованою будівлею і заперечень щодо цього не має, не дотримання позивачем будівельних вимог в частині площі та капітальності споруди стали наслідком неможливості реєстрації права власності без рішення суду.

Представник третьої особи реєстраційної служби ОСОБА_5 районного Управління юстиції Черкаської області, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не зявився, попередньо надіслав лист від 13 жовтня 2015 року №4308, в якому просить справу розглядати у його відсутність, щодо задоволення позову не заперечив.

Представник третьої особи Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області до суду не прибув, електронною поштою надіслав заперечення на позов від 07 грудня 2015 року №ЕП-762/15-Вх., в якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466 та Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об»єктів, встановлено декларативний принцип на отримання права на виконання підготовчих робіт і будівельних робіт та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об»єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності. При цьому, замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації. Частиною 5 Порядку №466 передбачено, що будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою або договору суперфіцію та: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об»єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, відповідно до переліку об»єктів, будівництво яких здійснюється після надіслання повідомлення про початок виконання будівельних робіт; реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт щодо об»єктів І-ІІІ категорії складності. Прийняття в експлуатацію об»єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності та об»єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об»єкта до експлуатації. У випадку визнання права власності на самочинно збудований об»єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об»єкта.

Неявка представників третіх осіб не перешкоджає розглядові справи по суті, так як сторони повідомлені вчасно та належним чином про розгляд справи. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для обєктивного розгляду справи і слухає справу у їх відсутності.

Суд, вислухавши сторони, розглянувши лист третьої особи реєстраційної служби ОСОБА_5 районного Управління юстиції Черкаської області, зміст заперечення Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області, заслухавши пояснення експерта ОСОБА_7, який пояснив, що відповідно до роз»яснення Міністерства Будівництва, Архітектури ти Житлово-комунального господарства України від 01 жовтня 2006 року, визначення терміну «капітальний об»єкт будівництва» у чинних будівельних нормах відсутнє, класи за капітальністю визначаються для житлових будинків з терміном служби 30-150 років від якості житла та наявного інженерного обладнання згідно з Єдиним класифікатором житлових будинків, затвердженим наказом Держбуду від 30 вересня 1998 року №15, згідно з п.1.6 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 28 січня 2003 року за №66/7387 не підлягають реєстрації тимчасові споруди, а також споруди, не пов»язані з фундаментом із землею, до тимчасових належать споруди, призначені для забезпечення технологічних потреб у період будівництва та відображені як тимчасові у проектно-кошторисній документації, у Правилах розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності, затверджених наказом Держбуду від 13 жовтня 2000 року №227 та Міністерства Юстиції від 27 жовтня 2000 року за №755/4976 подаються такі визначення: - мала архітектурна форма для підприємницької діяльності; - невелика споруда, яка виконується із полегшених конструкцій і встановлюється тимчасово без улаштування фундаментів; стаціонарна мала архітектурна форма одноповерхова споруда, яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей площею до 30 кв.м. кіоск, одноповерховий павільйон; свідчення свідка ОСОБА_8, який працює на посаді начальника відділу містобудування та архітектури ОСОБА_5 РДА Черкаської області,про те, що позивачем будівництво торгівельного павільйону було погоджено у встановлений законом спосіб і, остільки основним розпорядником земельних ділянок в м.Городище Черкаської області є ОСОБА_5 міська рада Черкаської області , яка не заперечувала щодо таких робіт, а з їх сторони підстав для відмови не було, то вони і надали комплексну схему розміщення тимчасової споруди на рішення ОСОБА_5 міської ради від 06.02.2014 року №32-4, проте, так як позивач в процесі будівництва вийшов за межі узгодженої площі та виду будівлі, то відповідно при його намірах узаконити будівництво, було письмово вказано листом від 16.09.2015 року про відхилення від схеми прив»язки та застосування матеріалів, що надають ознак капітальності, але остільки на даний час відсутні порушення будівельних норм та міська рада не заперечує щодо узаконення такого будівництва, то і вони вважають за можливе узаконення будівлі в обраний позивачем спосіб, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно із ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Встановленому судом факту відповідають цивільно - правові відносини щодо правового режиму самочинного будівництва, які регулюються ст.376 ЦК України, ст.ст. 38,41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки, чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Статтею 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

Відповідно до п.п.4,5,22,26 Постанови № 6 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" самочинним вважається будівництво, в тому числі, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Під належним дозволом слід розуміти передбачений Закону України " Про регулювання містобудівної діяльності" дозвільний документ (статті 35-37), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об'єкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі. Будівництвом, яке здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил, вважається у тому числі будівництво, яке здійснюється без проекту, з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоров'ю людини у разі невиконання приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил тощо. Розглядаючи зазначені позови суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об'єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови. Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач не заперечує проти визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно за позивачем. Відповідно до рішення ОСОБА_5 міської ради Черкаської області від 12 липня 2013 року №27-36/VІ між позивачем та відповідачем укладено Угоду для проведення оплати за фактичне користування земельною ділянкою до виготовлення правовстановлюючих документів. Як вбачається з Угоди про плату за фактичне користування землею від 12 липня 2013 року, відповідач по справі, тобто землевласник, надав позивачу, землекористувачу, у користування земельну ділянку площею 42 кв.м. в м.Городище по вул.Героїв Чорнобиля Черкаської області (а.с.5). Позивач фактично користується наданою земельною ділянкою і сплачує щомісячно, протягом 30 календарних днів кошти в розмірі 34 грн. 60 коп. та 414 грн. 07 коп. у рік за період фактичного користування з 12 липня 2013 року до часу вступу в силу договору оренди. Із змісту зазначеної Угоди, слід вбачати, що вона посвідчує право на користування земельною ділянкою за умови повної сплати зазначеної суми. Із пояснень представника відповідача слідує, що позивачем, як земельним користувачем, умови Угоди виконуються в повному обсязі. Відповідно до рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради Черкаської області від 27 лютого 2014 року №38/1, позивачу, як фізичній особі-підприємцю, надано дозвіл для встановлення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності на земельній ділянці по вул.Героїв Чорнобиля, №5 «А» в м.Городище Черкаської області та виготовлення відповідного паспорта прив»язки до неї (а.с.6). На замовлення позивача, станом на 27 квітня 2015 року, Комунальним підприємством «Черкаське обласне об»єднання бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на магазин по вул.Г.Чорнобиля, №5 «А» в м.Городище Черкаської області (а.с.7-10). Згідно характеристики будівель та споруд, за технічним поспортом, основна площа забудови становить 41 кв.м.. Відповідно до експлікації приміщень до плану поверхів громадського будинку №5 «А» по вул. Г.Чорнобиля в м.Городище Черкаської області, загальна площа приміщення магазину 38,7 кв.м.. У відповідності до звіту про оцінку майна від 05 вересня 2015 року, виконаної ПП «Фірма «РОД»», ринкова вартість оцінюваного нежитлового приміщення по вул.Г.Чорнобиля, №5 «А» в м.Городище Черкаської області, станом на 31 серпня 2015 року складає 62 152 грн., без врахування ПДВ (а.с.11). Згідно висновку щодо відповідності забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державним будівельним нормам і правилам, санітарним і протипожежним вимогам від 06 квітня 2015 року, торгівельний павільйон, розміщений по вул.Г.Чорнобиля, №5 «А» в м.Городище Черкаської області, не являється малою архітектурною формою, так як встановлений на фундаменті, пов»язаному із землею і його загальна площа становить 37,1 кв.м., що на 7,1 кв.м. перевищує розмір площі, встановленої для малих архітектурних форм (а.с.12-17). Зазначена будівля торгівельного павільйону відповідає вимогам містобудівної документації, державним будівельним нормам і правилам, санітарним і протипожежним вимогам. Відповідно до листа відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства ОСОБА_5 РДА від 16 вересня 2015 року, встановлення торгівельного павільйона для провадження підприємницької діяльності позивачем по вул.Г.Чорнобиля, №5 «А» в м.Городище Черкаської області, здійснено з порушенням будівельних норм об»єкт збудовано з відхиленням від схеми прив»язки та із застосуванням матеріалів, що надають об»єкту ознак капітальності, а тому не можливо оформити декларацію про введення об»єкта в експлуатацію та, для вирішення питання, запропоновано звернутися до інспекції архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області або суду (а.с.25). Як вбачається з ОСОБА_7 №08/30-03-7-А про здійснення заходу з державного енергетичного нагляду (контролю) від 20 січня 2014 року, порушення вимог законодавства не виявлено та підтверджено готовність електроустановки до роботи (а.с.39-41). Згідно до декларації №53 відповідності матеріально-технічної бази суб»єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки від 23 жовтня 2015 року приміщення по вул.Г.Чорнобиля, №5 «А» в м.Городище Черкаської області, відповідає протипожежним вимогам (а.с.42-43). Відповідно до листа Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області від 16 жовтня 2015 року №1023-1-1.14-Д/442, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об»єктів може відбуватися лише за наявності правовстановлюючих документів на право власності чи користування земельною ділянкою (а.с.44).

Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у судовому засіданні суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Позивачем надано суду докази щодо звернення в інспекцію державного будівельного архітектурного контролю, органів архітектури чи органу місцевого самоврядування про прийняття спірного об'єкта до експлуатації з відповідною відмовою від 16.10.2015 року.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Судом встановлено, що власник земельної ділянки відповідно до рішень ОСОБА_5 міської ради Черкаської області від 27 лютого 2014 року №38/1 та від 12 липня 2015 року №27-36 не заперечив щодо встановлення позивачем тимчасової споруди по вул.Героїв Чорнобиля №5А в м.Городище при цьому вирішивши питання фактичного користування земельною ділянкою у спосіб, який сторони визнали прийнятним (а.с.6).

Позивач перед початком будівництва належним чином оформив дозвіл на будівництво, в підтвердження чого надав суду докази у виді комплексної схеми розміщення тимчасової споруди на рішення ОСОБА_5 міської ради Черкаської області від 06.02.2014 року №32-4 та рішення ОСОБА_5 міської ради Черкаської області від 27 лютого 2014 року №38/1.

За результатами проведеного технічного обстеження торгівельного павільйону, розміщеного за адресою вул.Героїв Чорнобиля №5А в м.Городище,судовий експерт, прийшов до висновку, що споруда не являється малою архітектурною формою, так як встановлена на фундаменті, пов»язаному із землею і його загальна площа становить 37,1 кв.м., що на 7,1 кв.м. перевищує розмір площі встановленої для малих архітектурних форм (а.с.12-17). При цьому, суд, виходячи із Роз»яснення Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від -1.10.2006 року у Листі «Щодо визначення капітального будівництва, абзаци 5,6, та в аспекті самочинного будівництва, яке регулює норми цивільного законодавства, приходить до висновку, що питання визнання права власності в даному випадку може бути, виключно, предметом судового розгляду.

З огляду на приписи ст. 328, ч. 3, 4 ст. 376 ЦК України наявні юридичні підстави для визнання у судовому порядку права власності на спірне нерухоме майно як на об'єкт самочинного будівництва .

Згідно ст. 376 ч. 3 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка самочинно здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно, проте відповідач в судовому засіданні підтвердив, що будівництво було узгодженим і з дозволом на встановлення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України(про правовий режим самочинного будівництва» - при вирішенні позову про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на підставі ч. 3 ст. 376 ЦК України суд не повинен враховувати час передачі земельної ділянки у власність або надання її у користування у тому числі в період розгляду справи, оскільки такі дії свідчать про визнання за позивачем права на забудову з боку власника земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створені майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, прав власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Статтею 26 Закону України "Про основи містобудування" визначено, що спори з питань містобудування вирішуються радами у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

Судом встановлено, що право на самочинно збудоване нерухоме майно визнається відповідачем та третьою особою реєстраційною службою ОСОБА_5 районного Управління юстиції Черкаської області з обґрунтованих підстав.

Заперечення щодо не визнання позову зі сторони Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області, суд, вважає такими, що відповідають декларативному принципу отримання права на виконання підготовчих і будівельних робіт та прийняття закінчених будівництвом об»єктів, проте встановлені судом обставини у справі та оцінка, наданих сторонами доказів, вказують на те, що при розгляді справ зазначеної категорії та відповідно до ст. 26 Закону "Про основи містобудування", суду слід рахувати, що порушене позивачем питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого у виді відмови дали підстави вважати про наявність спору про право. Разом з тим, власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (ч. 2 ст. 375 ЦК), тому, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб ( ч.5 ст. 376 ЦК), а такі порушення із оцінки наданих суду доказів не встановлені. Затвердження проекту для будівництва в даному порядку не є обов»язковим.

Аналіз наданих суду доказів, дає можливість суду , прийти до висновку, що позивач є користувачем земельної ділянки, яка була відведена для встановлення тимчасової споруди, виготовлений паспорт прив»язки з комплексною схемою розміщення тимчасової споруди на рішення ОСОБА_5 міської ради від 06.02.2014 року №32-4, позивач звертався до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; отримав відмову від 16.10.2015 року; будівля відповідає вимогам містобудівної документації, державним будівельним нормам і правилам, санітарним і протипожежним вимогам; зміна окремих конструктивних елементів будівлі у виді площі, не впливає на її міцність і безпечність.

Під час судового розгляду було перевірено докази зі сторони позивача щодо умов надійності та безпечної експлуатації самочинно збудованого об»єкту у виді торгівельного павільйону та встановлено, враховуючи свідчення свідка ОСОБА_8, пояснення експерта ОСОБА_7 і висновки технічної документації у виді: технічного паспорта на магазин по вул.Героїв Чорнобиля №5 «А» в м.Городище Черкаської області; звіту про визначення ринкової вартості нежитлової будівлі від 05 вересня 2015 року по вул.Героїв Чорнобиля №5 «А» в м.Городище Черкаської області; висновку щодо відповідності забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державним будівельним нормам і правилам, санітарним і протипожежним вимогам від 06 квітня 2015 року, що він є надійним та безпечний в експлуатації за результатами проведених технічних обстежень та рівень його надійності визначається не менше 70 років.

Торговий павільйон по вул.Г.Чорнобиля, №5 «А» в м.Городище Черкаської області, який є предметом судового розгляду, не перебуває під заставою, не належить іншим особам.

З метою узаконення позивачем права власності на будівлю торгівельного павільйону, суд, вважає за можливе, визнати за позивачем право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, яке знаходиться по вул. Героїв Чорнобиля № 5 «А» в м.Городище Черкаської області.

Позов підтверджується копіями: паспорта ОСОБА_4, угоди про плату за фактичне користування землею від 12 липня 2013 року, рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради Черкаської області від 27 лютого 2014 року №38/1, технічного паспорта на магазин по вул.Героїв Чорнобиля №5 «А» в м.Городище Черкаської області, звіту про визначення ринкової вартості нежитлової будівлі від 05 вересня 2015 року по вул.Героїв Чорнобиля №5 «А» в м.Городище Черкаської області, висновку щодо відповідності забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державним будівельним нормам і правилам, санітарним і протипожежним вимогам від 06 квітня 2015 року, листа відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства ОСОБА_5 РДА від 16 вересня 2015 року, ОСОБА_7 №08/30-03-7-А про здійснення заходу з державного енергетичного нагляду (контролю) від 20 січня 2014 року, декларації №53 відповідності матеріально-технічної бази суб»єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки від 23 жовтня 2015 року, рішення ОСОБА_5 міської ради Черкаської області від 12 липня 2013 року №27-36/VІ про укладення угоди за фактичне користування земельною ділянкою; комплексної схеми розміщення тимчасової споруди по вул.Героїв Чорнобиля №5 «А» в м.Городище Черкаської області; листом Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області від 16 жовтня 2015 року №1023-1-1.14-Д/442.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.1, 5, 10, 15, 30, 31,60, 174,212, 213,215, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», роз»ясненням Міністерства Будівництва, Архітектури та Житлово-комунального господарства України від 01 жовтня 2006 року, Законом України «Про основи містобудування», Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Правилами розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності, затверджених наказом Держбуду від 13 жовтня 2000 року №227 та Міністерства Юстиції від 27 жовтня 2000 року за №755/4976, Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об»єктів нерухомого майна від 24.05.2001 року №127, ст.ст.328, 343, 346, 376, 392 ЦК України, суд, -

вирішив :

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5 міської ради Черкаської області, за участю третіх осіб реєстраційної служби ОСОБА_5 районного управління юстиції Черкаської області, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно торгівельний павільйон загальною площею 37,1 кв.м., який розташований в м.Городище по вул.Героїв Чорнобиля, №5 «А» Черкаської області.

Сторони мають право оскаржити в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області рішення суду першої інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_9