АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: про відшкодування шкоди Доповідач - ШвецоваЛА.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Малінської С.М., Даниленка В.М.

при секретарі - Подпрядовій В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Московського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення збитків , -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просив стягнути з відповідача на його користь 10481, 63 гривень суму збитків, завданих у наслідок неправомірних дій при скоєнні ДТП; стягнути з відповідача на його користь 120 гривень витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 105 гривень суми державного мита, 10 000 гривень витрат на правову допомогу та 585 гривень витрат за висновок спеціаліста при складанні експертного висновку, а всього на його користь стягнути з відповідача суму 21 291,63 гривень.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 26 травня 2010 року на перехресті проспекту Московського та вулиці Академіка Павлова у місті Харкові було скоєно ДТП за участі автомобілів НОМЕР_1, під керуванням громадянина ОСОБА_1 та автомобіля марки «ВМ/? 325», державний номер НОМЕР_2 під керуванням громадянина ОСОБА_3, який керував його автомобілем по довіреності. ОСОБА_1 місце вчинення ДТП залишив, чим позбавив його права на отримання інформації стосовно особи, яка вчинила ДТП. В результаті чого він був змушений звернутися до органів ДА1 з приводу розшуку правопорушника, який своїми діями завдав йому матеріальних збитків, які згідно висновку спеціаліста № 23 від 11.06.2010 року складають суму у розмірі 10481,63 грн.

Крім того ОСОБА_2 у своєму позові зазначив, що у зв'язку з його правовою необізнаністю, він був змушений звернутися за юридичною допомогою до спеціаліста в галузі права та сплатити йому за консультацію та участь у судових засіданнях 10000 грн.

На підставі викладеного позивач вважав, що неправомірними діями відповідача йому було завдано майнову шкоду.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2010 року стягнуто на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди у розмірі 21066 грн. 63 коп., судові витрати у сумі 225 грн.

На погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилався на те, що при ухваленні рішення суд першої інстанції не дав належної оцінки Акту № 023 від 05.06.2010

року, який було складено спеціалістом ОСОБА_4, що він є неналежним доказом спричинення ним саме тих пошкоджень автомобілю марки ВМВ-525 реєстраційний номер № НОМЕР_2, які зазначені в Акті. Крім того обгрунтування суми стягнення з оплату правової допомоги у сумі 10 000 грн., у рішенні суду першої інстанції теж відсутнє, у зв'язку з чим рішення було ухвалено всупереч ст. ст.84,88 ЦПК України.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, районний суд виходив з того, що спричинена позивачу матеріальна шкода не відшкодована, а також позивач поніс витрати по сплаті правової допомоги.

Судовим розглядом установлено, що 26 травня 2010 року на перехресті проспекту Московського та вулиці Академіка Павлова у місті Харкові було скоєно ДТП за участі автомобілів НОМЕР_3, під керуванням громадянина ОСОБА_1 та автомобіля марки «ВМ/? 325», державний номер НОМЕР_2 під керуванням громадянина ОСОБА_3, який керував його автомобілем по довіреності. ОСОБА_1 місце вчинення ДТП залишив. Вартість, матеріальних збитків, які згідно висновку спеціаліста № 23 від 11.06.2010 року складають суму у розмірі 10481,63 грн.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У сфері дії інституту відшкодування шкоди встановлена презумпція вини особи, що заподіяла шкоду.

Зазначення на те, що відшкодуванню підлягає майнова шкода, яка „завдана" означає, що однією з умов, яка утворює підставу відшкодування є причинний зв"язок між цивільним порушенням та майновою шкодою.

Відповідно до п. 1.ч.1. ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частина 2 ст. 1192 передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 щодо відмови у стягнення спричиненої матеріальної шкоди не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 58,59 ЦПК України відповідачем в судове засідання ні суду першої ні апеляційної інстанції не було надано належних та допустимих доказів в обгрунтування того, що встановлена експертним висновком сума не відповідає дійсності і на підставі наданих доказів спростована.

Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача суми 10000 грн. за надану правову допомогу, то судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в цій частині, всупереч вимогам ст. 213 ЦПК України не обґрунтоване, а висновки не відповідають обставинам справи, що відповідно до п.п. З, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для його зміни.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов"язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 „ Про граничні розміри компенсації витрат, пов"язаних з розглядом цивільних справ та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" затверджено Граничні розміри компенсації витрат, пов"язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, відповідно до яких в цивільних справах граничний розмір компенсації витрат, пов"язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Судова колегія приходить до висновку, що позивачем не було надано належних доказів в обгрунтування того, що фізична особа- підприємець ОСОБА_5, яка діяла на підставі довіреності та угоди між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є адвокатом або іншим фахівцем в галузі права і тому в цій частині скасовує рішення і відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. З ч. 1 ст. 307, п.п.З і 4 ст. 309, ст.ст. 313, 316, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2010 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму матеріальної шкоди у розмірі 10481,63 грн., 585 грн. витрати за проведення автотоварознавчого дослідження, судові витрати у сумі 225 грн.

В задоволенні вимог про стягнення 10000 грн. за надання правової допомоги відмовити.

Рішення набуває законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді-