АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5401/15 Головуючий 1 інст. - Бабкова Т.В.
Справа № 645/7783/14-ц Доповідач - Пономаренко Ю.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого : Пономаренко Ю.А.,

суддів колегії : Кокоші В.В.

Бобровського В.В.

за участю секретаря Каплоух Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 червня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права особистої приватної власності, поділ зобов'язання за кредитним договором, 3-я особа - Публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК», -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя, який в подальшому уточнив.

В обгрнутування своїх позовних вимог посилався на те, що з 29.04.2001 р. він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу має неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. За час шлюбу на підставі договору купівлі-продажу 18.06.2001 р. ОСОБА_3 було придбано чотирьохкімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1, яку позивач просив визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та в порядку поділу визнати за ним право власності на ? частину вказаної квартири.

Крім того ОСОБА_4 зазначав, що за час шлюбу ним та відповідачкою було придбано: телевізор LCD Sharp LC26AD5EBK+в кредит 23.12.2007р. за 4790 грн., шафа-купе та столи письмові 14.07.2011р. за 20200 грн., шафа-купе горіх Р 722 SE 12.10.2007р. за 9300 грн., телевізор Pioneer в кредит 14.07.2008р. за 26498,74 грн., комод Polar в кредит 09.11.2007р. за 5160 грн., планшетний комп'ютер Appie iPad 2 32Gb MC980RSWhite Apple та iPad2 пурп DLA195U Dexim SIS чохол для нього 06.02.2012р., вартістю 6898 грн., зволожувач повітря Venta LW 44 28.04.2008р. за 3655 грн., диван кутовий модель Вояна в кредит 04.12.2006р. за 2400 грн., два дивани «Фаворит 30» 02.07.2011р. за 2650 грн. кожний. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя позивач просив виділити йому у власність телевізор Pioneer, диван кутовий, шафа-купе горіх Р 722 SE, два дивани Фаворіт З0», відповідачці - телевізор LCD Sharp LC26AD5EBK+, шафу-купе та столи письмові, планшетний комп'ютер Apple iPad та чохол для нього, зволожувач повітря Venta LW 44. шафу-купе горіх Р 722 SE, комод Polar, диван кутовий.

ОСОБА_3 звернулася до ОСОБА_4 із зустрічним позовом. У позові зазначала, що до шлюбу з позивачем 27.12.2000р. вона придбала у власність квартиру АДРЕСА_2 за 20260 грн. 16.05.2001р., під час шлюбу з позивачем, на підставі договору купівлі-продажу вона продала вказану квартиру за 20700 грн. та невдовзі за ці кошти 18.06.2011р. за договором купівлі-продажу придбала у власність за 25100грн. спірну чотирьохкімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1. Таким чином, на придбання спірної квартири відповідачка витратила свої власні кошти у розмірі 20700 грн., а тому у відповідності до положень ст.28 України, ОСОБА_3 просила суд визнати за нею право власності на чотирьохкімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1. Крім того, ОСОБА_3 зазначала, що 27.05.2011р. за ініціативою позивача під час шлюбу вона вимушена була взяти кредит в ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», та станом на 01.06.2015р. заборгованість за кредитом складає 16370,51 грн. Приймаючи до уваги, що борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї відповідно до ч.4 ст.65 СК України повинні також враховуватися при поділі майна, ОСОБА_3 просила суд розподілити порівну між нею та позивачем зобов'язання за вказаним кредитним договором.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ним право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати по сплаті судового збору 3654 грн. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 та про поділ зобов'язання за кредитним договором від 27.05.2011р. між Публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» та ОСОБА_3 - залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаним рішенням суду 1 інстанції ОСОБА_3 звернулася з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що при ухваленні вказаного рішення судом було допущено неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також на те, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. В своїй апеляційній скарзі просить змінити рішення суду 1 інстанції, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 повністю, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 - відмовити в частині визнання за ним права власності на ? частину спірної квартири.

Вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду 1 інстанції переглядається тільки в частині визнання права власності на спірну квартиру.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що сторони перебуваючи в шлюбі, придбали спірну квартиру, яка належить сторонам на праві спільної сумісної власності, а тому підставно визнав за позивачем право власності на ? частину спірної квартири.

Судова колегія вважає, що такий висновок суду першої інстанції є правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.

Матеріали справи містять дані про те, що сторони з 29.04.2001 року знаходилися в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

За рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2014р. шлюб між сторонами був розірваний.

Матеріали справи свідчать про те, що за час шлюбу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глуховцевою Н.В. 18.06.2001 року відповідачкою ОСОБА_3 було придбано у власність чотирьохкімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1. В зазначеній ізольованій квартирі після її придбання стали мешкати та зареєструвалися позивач ОСОБА_4 з 25.07.2001 року та відповідачка ОСОБА_3 з 03.10.2001 року, а також їх неповнолітні діти.

Відповідно до ст.60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі ст.63 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст.ст.70,71 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, і ділиться між ними натурі.

Звертаючи увагу на зазначене, судова колегія погоджується з висновком суду 1 інстанції, що оскільки перебуваючи в шлюбі, сторони придбали чотирьохкімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1, то вона належить їм на праві спільної сумісної власності відповідно до ст. 22 КпШС України, ст.ст. 70,71 СК України, і тому суд правильно визнав за ОСОБА_4 право власності на ? частину спірної квартири.

Висновок суду, з яким погоджується судова колегія, ґрунтується на основі повно встановлених фактичних обставин, погоджується з положеннями ст. ст. 57, 60, 61, 69 СК України та роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», відповідає вимогам ст. 57, 58, 59, 60, 64 ЦПК України.

Так, відповідно до п.п. 22-25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» N 11, від 21 грудня 2007 року поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

За п.23 вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх належність та допустимість і взаємний зв'язок у їх сукупності, виконавши вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, ухвалив рішення таке, що відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України, на виконання положень ч. 3 ст. 215 ЦПК України привів мотиви, з яких вважав встановленою наявність фактів для часткового задоволення позову ОСОБА_4, оскільки на придбання квартири витрачені спільні кошти подружжя.

Колегія суддів погоджується з висновком суду 1 інстанції щодо необґрунтованості доводів ОСОБА_3 про придбання спірної квартири за її власні кошти, оскільки факт продажу нею квартири АДРЕСА_2 за 20700 грн. підтверджує лише факт отримання нею цієї суми, та не є підтвердженням внесення цієї суми під час придбання 18.06.2001 року спірної квартири АДРЕСА_1

За ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, ухвалив законне рішення на основі повно в всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, ст.ст.314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -