Провадження 2/127/1135/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Коберник О.Л.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог - Вінницька міська рада, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права користування житлом і за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виселення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 позов мотивувала тим, що в 2006 році познайомилась із ОСОБА_3 і згодом вони почали підтримувати близькі стосунки. У 2008 році він запропонував спільно проживати в квартирі АДРЕСА_1, проте вона була без водопостачання, водовідведення і з пічним опаленням, потребувала капітального ремонту, тому вони почали робити ремонт за кошти ОСОБА_1 і вже з кінця 2008 року стали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу в цій квартирі: вели спільне господарство, мали спільний бюджет, витрати здійснювали в інтересах сім`ї, придбавали майно, мали стосунки, притаманні подружжю. Оскільки її заробітна плата на той час становила приблизно 37 000 грн. за її кошти в квартиру було проведено воду, газ, замінено електропроводку, встановлено індивідуальне опалення, замінено підлогу, вікна, встановлено металеві сходи на другий поверх, металеві решітки на 9 вікон, зроблено внутрішні роботи, в квартиру придбано меблі, сантехніку, штори, люстри, посуд. З 2010 року в квартирі почав проживати син ОСОБА_3 - ОСОБА_5, а з 2013 року її син - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 в інтересах сім`ї в кредит був придбаний автомобіль ВАЗ, ОСОБА_3 ним користувався, також вони спільно вели господарство в будинку і на земельній ділянці в с. Комарів Вінницького району, які належали ОСОБА_9 на праві власності. 20.12.2011 року ОСОБА_3 уклав договір найму квартири АДРЕСА_1, проте не зареєстрував її в квартирі, незважаючи на те, що вона вселялась у квартиру як член сім`ї і дружина ОСОБА_3, за його наполяганням. В 2014 році стосунки між ними почали погіршуватись, відповідач почав оспорювати її право на житло, тому на підставі ст.ст. 64, 65 ЖК України просила встановити факт спільного проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2008 року і визнати за нею право користування квартирою АДРЕСА_1.

28.10.2014 року ОСОБА_3 подав зустрічний позов про виселення ОСОБА_1 на підставі ч. 3 ст. 98 ЖК України. Мотивував позов тим, що в 2011 році став наймачем по договору житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1, але оскільки квартира потребувала капітального ремонту він із своєю сім`єю - дружиною ОСОБА_7 і сином ОСОБА_5 вирішили передати квартиру для тимчасового проживання ОСОБА_1, яка на той час мала проблеми в сімейних стосунках і потребувала житла. Самі жили у гуртожитку по АДРЕСА_2. Спільно із ОСОБА_1 він ніколи не проживав, господарства не вів, прав і обов`язків по відношенню до неї як до дружини не мав, намірів реєструвати шлюб не виникало, оскільки в нього була своя сім`я. Тривалий час він не порушував питання про її виселення, оскільки вона не мала свого житла, проте в 2014 році ОСОБА_1 безпідставно заявила, що є членом його сім`ї і набула права користування його квартирою. Оскільки ОСОБА_1 не виселилась на його вимогу, просив виселити її в примусовому порядку без надання іншого житла (а.с. 130-132).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, зустрічний не визнала. До обставин, викладених в позові, додала, що ні вона ні ОСОБА_3 станом на 2008 рік в шлюбах не перебували, тому з 2006 року почали підтримувати близькі стосунки, а жити однією сім`єю - з червня 2008 року. Одночасно вирішили робити ремонт в квартирі, яку ОСОБА_3 запропонував для спільного проживання. Всі родичі, сусіди, друзі знали, що вони у фактичних шлюбних стосунках, зі всіма були гарні стосунки. Вони вели спільно господарство, побут, мали спільні витрати, в тому числі погашали кредити, разом вирішували сімейні питання, на вихідні їздили в с. Комарів обробляти город, ОСОБА_3 доглядав там за бджолами. З ними разом проживали їх дорослі сини і з сином ОСОБА_3 в неї склались дружні стосунки, вона допомагала йому влаштуватись на навчання. В квартирі по вул. Едельштейна вони спільними зусиллями зробили капітальний ремонт, в який вона особисто вклала приблизно 25 000 доларів США власних коштів, придбали необхідні предмети і меблі, вона оплачувала комунальні послуги. Восени 2014 року поведінка ОСОБА_3 змінилась, він залишив житло і відімкнув газ, світло та воду, а в квартирі пошкодив сантехніку, двері і стіни. Пояснила, що вселялась в спірну квартиру за наполяганням ОСОБА_3 і як член його сім`ї набула право користування цим житлом. Іншого житла вона не має, оскільки на будинок АДРЕСА_3 банк звернув стягнення в рахунок погашення кредиту, а будинок в с. Комарів вона продала у 2012 року для погашення боргу по кредиту.

Будучи допитаною в якості свідка позивач ОСОБА_1 дала аналогічні пояснення (ст. 184 ЦПК України).

Представник позивача ОСОБА_10 пояснила, що правовою підставою позову щодо визнання за ОСОБА_1 права користування житлом є ст.ст. 64, 65 ЖК України, оскільки вона вселилась в спірне житло як член сім`ї ОСОБА_3, це було її постійним місцем проживання протягом тривалого часу, тому набула усіх прав і обов`язків наймача. Факт спільного проживання і ведення спільного господарства підтверджені належними доказами, в тому числі обставинами, викладеними ОСОБА_3 в позовній заяві до Вінницького районного суду, показанням свідків, тому просила позов ОСОБА_1 задоволити, а в задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 первісний позов не визнав, зустрічний позов про виселення підтримав і пояснив, що з ОСОБА_1 він ніколи не проживав однією сім`єю, оскільки перебуває протягом тривалого часу у фактичних шлюбних стосунках із ОСОБА_7 і у них є спільний син - ОСОБА_5 З сім`єю він постійно проживає в кімнаті гуртожитку АДРЕСА_2, а ОСОБА_1 дійсно почала проживати в квартирі АДРЕСА_1 з його дозволу з 2010 року після того, як в її сім`ї почались проблеми і банк звернув стягнення на її будинок по вул. Залізничній в м. Вінниці, проте це було тимчасове проживання і будь-яких стосунків як чоловіка із жінкою, намірів одружуватись не було, спільного господарства, побуту, спільного бюджету вони не вели, спільних витрат не здійснювали. Дійсно він приходив у квартиру, але з метою контролю за житлом, іноді залишався ночувати, тому у нього була своя кімната. Ремонт ОСОБА_1 робила для власного задоволення, за свої кошти, сама придбавала меблі, матеріали і укладала договори із робітниками, він профінансував лише частину коштів на встановлення опалення. В с. Комарів він також приїжджав з ОСОБА_1, оскільки бажав їй допомогти влаштувати це житло для неї, крім того, відчував своє зобов`язання за те, що ОСОБА_1 робила ремонт у його житлі. Оскільки ОСОБА_1, не набула права користування квартирою АДРЕСА_1 в м. Вінниці, просив відмовити їй в задоволенні позову, а зустрічний позов про виселення задоволити на підставі ст. 98 ЖК України.

Третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_4 пояснила, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована з березня 2014 року, проте в квартирі ніколи не проживала. Вважає позов ОСОБА_1 безпідставним, оскільки вона ніякого відношення до квартири не має, проживає там тимчасово, а у ОСОБА_3 своя сім`я із ОСОБА_7 Він ніколи не розповідав, що має із ОСОБА_1 близькі стосунки.

Треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, а також представник Вінницької міської ради в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Згоди на участь у справі треті особи не надали, тому відповідно до ст. 36 ЦПК України справа розглянута у їх відсутність.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що живе по сусідству із сторонами і знає ОСОБА_1 і ОСОБА_3 як сім'ю. Вона часто зустрічала їх в дворі будинку, неодноразово бачила, коли вони повертались з дачі, вранці виходили на роботу і повертались з роботи. ОСОБА_3 в розмові особисто говорив, що ОСОБА_1 - його дружина. Також свідок розповіла обставини побуту даної сім'ї.

Свідок ОСОБА_11 повідомила, що в 2008 році ОСОБА_1 і ОСОБА_3 купили хату в с. Комарів і першими прийшли до них знайомитись як сусіди. Вони разом приїжджали і вели господарство: обробляли город, доглядали за будинком, бджолами. Вони неодноразово збирались за обіднім столом, до них приїжджали гості, родичі і ОСОБА_1 та ОСОБА_3 поводили себе як подружжя.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 повідомили, що товаришували сім'ями із ОСОБА_1 та ОСОБА_3, разом святкували сімейні свята. Вони були гарною сімейною парою, з 2008 року почали разом проживати і робити ремонт в квартирі, ОСОБА_3 неодноразово в їх присутності висловлював свої почуття до ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що ОСОБА_3 багато років живе з ОСОБА_16 в гуртожитку по вул. Станіславського. Проте він неодноразово їздив з ним в с. Комарів, вони разом працювали, з ними була ОСОБА_1, пригощала їх. Знає, що ОСОБА_1 жила на квартирі по Едельштейна тимчасово.

Свідок ОСОБА_17 повідомила, що ОСОБА_3 і ОСОБА_16 до цього часу разом живуть в гуртожитку по вул. Станіславського і вона нічого не знає про іншу квартиру і про іншу жінку.

Свідок ОСОБА_18 повідомила, що ОСОБА_3 є її племінником і він ніколи не представляв ОСОБА_1 як дружину, але весь час був з нею в с.Комарів, говорив, що допомагає ОСОБА_1, оскільки вона зробила в його квартирі ремонт.

Вислухавши пояснення осіб, що брали участь в справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що первісний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 слід відмовити.

Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини з приводу найму житлового приміщення в будинку державного житлового фонду, тому при вирішенні спору суд застосовує норми глави 2 Житлового кодексу УРСР.

Судом встановлено, що на підставі рішення Ленінського райсуду м. Вінниці від 11.11.2011 року та відповідно до договору найму житлового приміщення від 20.12.2011 року, укладеного із МКП «ЖЕК-14» ОСОБА_3 набув права користування квартирою АДРЕСА_1, яка складається з першого та другого поверхів, що конструктивно поєднані між собою та мають єдиний вхід і до складу якої входять приміщення першого поверху: коридор 1 площею 2,2 кв.м., кімната 2, площею 5,5 кв.м., кімната 3 площею 8,1 кв.м., кімната 4 площею 8,5 кв.м., сходова клітина площею 9,7 кв.м., житлова площа - 22,1 кв.м. В цокольному поверсі розміщені коридор 1 площею 1,7 кв.м., кімната 2 площею 5,1 кв.м., кімната 3 площею 15,3 кв.м., кімната 4 площею 13,1 кв.м., кімната 5 площею 8,6 кв.м., кімната 6 площею 11,1 кв.м. (а.с. 60).

Квартира обладнана автономним газовим опаленням, водопостачанням, водовідведенням, каналізацією. В квартирі встановлений опалювальний газовий котел, прилади обліку природного газу, води, електричної енергії.

Згідно довідки ТОВ «ЖЕО» станом на 16.02.2015 року в квартирі зареєстровані: квартиронаймач ОСОБА_3 з 28.12.2011 року, мати ОСОБА_4 з 04.03.2014 року, син ОСОБА_5 з 30.04.2014 року, сестра ОСОБА_6 з 30.04.2014 року, дружина ОСОБА_7 з 07.10.2014 року.

Фактично в квартирі проживають з червня 2008 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1, а з 2010 року син ОСОБА_3 - ОСОБА_5, з 2013 року син ОСОБА_1 - ОСОБА_8

В судовому засіданні встановлено, ОСОБА_1 вселилась в жиле приміщення в 2008 році за згодою ОСОБА_3, на постійне проживання, оскільки перебувала з ним у фактичних шлюбних відносинах.

Дані обставини підтверджуються сукупністю доказів: поясненнями ОСОБА_1, її показаннями при допиті в якості свідка, показаннями свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 про сімейні стосунки ОСОБА_3 і ОСОБА_1, письмовими доказами: довідкою від 10.11.2009 року МКП ЖЕК-14 про те, що ОСОБА_3 проживає за адресою АДРЕСА_1 з червня 2008 року (а.с. 11), рішенням Ленінського райсуду м. Вінниці від 11.11.2014 року, яким також встановлено факт проживання ОСОБА_3 в даному помешканні (а.с. 58), актом № 798 від 22.09.2014 року складеним комісією ТОВ «ЖЕО» про те, що за вказаною адресою проживають ОСОБА_3, ОСОБА_5 ОСОБА_1, ОСОБА_8 (а.с. 73), довідкою КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» від 07.08.2014 року та медичною картою амбулаторного хворого згідно яких ОСОБА_1 зверталась 08.02.2010 року за медичною допомогою за місцем проживання - АДРЕСА_1, і їй був виданий лікарняний лист (а.с. 25, 46-49), розрахунковими книжками по оплаті за квартиру та комунальні послуги, що були надані ОСОБА_1 (а.с. 27-30), актом повірки лічильника від 13.04.2011 року із підписом споживача ОСОБА_1 (а.с. 37), графіком зняття показників засобів електроенергії за 2009 рік із підписом споживача ОСОБА_1 (а.с. 33), актом пломбування, реєстрації поквартирних приладів обліку від 21.04.2011 року та актом про розпломбування водомірного вузла від 13.04.2011 року складеним із споживачем ОСОБА_1 (а.с. 34, 35), постановою Замостянського райсуду м. Вінниці від 15.06.2010 року, якою було встановлено факт керування ОСОБА_3 автомобілем ВАЗ, д/нНОМЕР_1, зареєстрованим на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 22) тощо.

Також в судовому засіданні було встановлено, що ремонтні роботи в квартирі проводились з участю ОСОБА_1 і за її кошти. Дані обставини визнав ОСОБА_3, крім того, ці обставини підтверджуються письмовими доказами: договором підряду від 26.09.2008 року, актом від 02.10.2008 року виготовлення та встановлення металоконструкцій в квартирі АДРЕСА_1 в кількості 9 штук та розрахунковою квитанцією на суму 18 350 грн. (а.с. 36-37), договором на виготовлення та встановлення металевого каркасу сходів та металевих декоративних решіток в квартирі АДРЕСА_1, укладених із ФОП ОСОБА_19.19.05.2009 року та розрахунковою квитанцією на суму 7800 грн. (а.с. 38), договором на монтаж систем опалення, водопроводу і каналізації в квартирі АДРЕСА_1, укладеним 08.09.2008 року із ФОП ОСОБА_20, актом приймання-передачі робіт та накладними на загальну суму 24 902,40 грн. (а.с. 40-45).

Слід зазначити, що всі договори підписані із ОСОБА_1 і розрахункові квитанції видані на її ім'я. В судовому засіданні свідки ОСОБА_20, ОСОБА_19 підтвердили, що роботи замовляла і оплачувала ОСОБА_1, а і з ОСОБА_3 на місці обговорювали технічні питання. Вони на об'єкті були разом, радились один із одним і склалось враження, що вони сім'я і роблять ремонт для себе.

Відповідач ОСОБА_3 заперечив факт спільного проживання із ОСОБА_1 і перебування з нею у фактичних шлюбних стосунках, і зазначив, що ОСОБА_1 проживала в його квартирі тимчасово як квартирант, проте його твердження спростовуються зібраними і наведеними вище доказами. Його пояснення в судовому засіданні були суперечливими щодо окремих обставин, крім того, в позовній заяві до Вінницького районного суду ОСОБА_3 сам визнав, що проживав однією сім'єю із ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу з 2006 року до вересня 2014 року, вони набули у спільну сумісну власність майно, яким ОСОБА_1 розпорядилась в 2012 році без його згоди і цими діями порушені його права і інтереси (а.с. 158-160).

Пояснення ОСОБА_3 щодо фактичних шлюбних стосунків із ОСОБА_16 також не підтверджені належними доказами. Показання свідків ОСОБА_17 і ОСОБА_15 про те, що його фактичною дружиною є ОСОБА_16 є поверховими і не конкретизованими, такими, що суперечать решті доказів, тому суд оцінює їх критично. Показання свідка ОСОБА_18 суд також оцінює критично, оскільки вона є рідною тіткою ОСОБА_3 і може бути зацікавленою у вирішенні справи. Разом з тим, всі свідки повідомили, що ОСОБА_3 часто їздив в с. Комарів разом ОСОБА_1

Особливо суд звертає увагу на те, що сама ОСОБА_16 як третя особа не заявила про свою участь у справі і не з'явилась в судове засідання для дачі пояснень та підтвердження (спростування) досліджуваних обставин та факту проживання, ведення спільного господарства із ОСОБА_3

Суд прийшов до висновку, що з червня 2008 року до вересня 2014 року ОСОБА_3 і ОСОБА_1 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільні зобов'язання і витрати, між ними існували близькі стосунки, що притаманні чоловіку і жінці, тому відповідно до ст.ст. 234, 256 ЦПК України даний факт підлягає встановленню.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 64 ЖК України у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов'язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача.

Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч. 2 ст. 65 ЖК України).

Враховуючи тривалість спільного проживання сторін і те, що для ОСОБА_1 квартира АДРЕСА_1 була єдиним житлом, був дотриманий порядок при її вселенні - за згодою квартиронаймача, і іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням не було, суд прийшов до переконання про те, що ОСОБА_1 набула права користування цим приміщенням як член сім'ї наймача - ОСОБА_3 відповідно до ст.ст. 64, 65 ЖК України.

Наявність реєстрації ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3 сама по собі не може бути підставою для відмови у визнанні за нею права користування іншим жилим приміщенням. Тим більш, дане нерухоме майно не перебуває у власності ОСОБА_1, оскільки в рахунок погашення кредитної заборгованості на нього звернуто стягнення.

Відсутність у власності ОСОБА_1 іншого житла підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.06.2014 року (а.с. 57).

При ухваленні рішення суд враховує роз'яснення, що містяться п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України".

За таких обставин зустрічний позов ОСОБА_3 про виселення ОСОБА_1 на підставі ст. 98 ЖК України задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 64, 65 ЖК України, ст.ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 88, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Встановити факт спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період з червня 2008 року до вересня 2014 року.

Визнати за ОСОБА_1 право користування квартирою АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виселення - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів.

Суддя: