г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2132/14-ц
Номер провадження 2/213/26/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2015 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Макарової Т.Ю.

при секретарі Купрієнко А.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, приймала участь в одному судовому засіданні відповідач ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом

ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_4 ПРИВАТБАНК до ОСОБА_3

Про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_4 ПРИВАТБАНК /далі ПАТ КБ ПРИВАТБАНК/ звернувся до суду з вищезазначеним позовом, та просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3, на свою користь заборгованість за кредитним договором № KRР0АК04320103 від 17.07.2007 року в сумі 206660 грн.32 коп., в тому числі: 14147грн.80 коп. заборгованість за кредитом; 82844 грн. 87 коп.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 2228 грн.32коп.- заборгованість по комісії за користування кредитом; та 107429грн.33 коп. заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5,ященко О.М. позовні вимоги не визнали, вважають їх необґрунтованими, кредитний договір вважають нікчемним, та просять закрити провадження у справі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та суду пояснила, що позивач - ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та відповідач ОСОБА_3 17.07.2007 року уклали кредитнй договір № KRР0АК04320103.

Згідно договору ПАТ КБ ПРИВАТБАНК зобов'язався надати відповідачу ОСОБА_3 кредит у розмірі 41884,00 грн. на термін до 16.07.2012 року, а відповідач зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісію в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ ПРИВАТБАНК і відповідач ОСОБА_3 17.07.2007 року уклали договір застави рухомого майна, відповідно до якого ОСОБА_3 надала в заставу автомобіль ВАЗ, модель: 11183, рік випуску 2007, тип ТЗ Легковий седан-В, № кузова/шасі: ХТА4087, реєстраційний номер: АЕ9214ВМ, що належить відповідачу на праві власності.

Позивач свої зобов'язання за даним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору.

Відповідач своєчасно грошові кошти Банку для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надавала, що має відображення у розрахунку заборгованості за вищезазначеним кредитним договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним Договором не виконала, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутись до суду за захистом своїх прав з позовом про звернення стягнення на предмет застави.

05.03.2013 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу у задоволенні позову ПАТ КБ ПРИВАТБАНК до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль, було відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.06.2013 року вищезазначене рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу було скасовано та ухвалено нове рішення, яким звернуто стягнення на предмет застави автомобіль ВАЗ, модель: 11183, що належав на праві власності відповідачу ОСОБА_3, шляхом продажу вказаного автомобіля Банком з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, зі знаттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ, а також наданням Банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

14.03.2014 року вищезазначений автомобіль автомобіль ВАЗ, модель: 11183, було реалізовано гр. ОСОБА_5 за 41000 грн.

Кошти з реалізації автомобіля були розподілені таким чином: 20500 грн. - на погашення винагороди, передбаченої п.32 Договору застави рухомого майна, та 20500 грн. - на погашення тіла кредиту, розмір якого, як вбачається з наданого до суду розрахунку зменшився з 34657,80 грн. до 14157, 80 грн. Однак, заборгованість за кредитним договором залишилась, а відповідач, продовжуючи порушувати умови договору, заборгованість не погашала.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 16.04.2014 року має заборгованість за кредитним договором на загальну суму - 206660,32 грн., яка складається з наступного: 14157,80 грн. - заборгованість за кредитом; 82844,87 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2228,32 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 107429,33 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Представник позивача категорично не погоджується з наданими відповідачем та його представником запереченнями, оскільки право позивача на застосування підвищеної ставки відсотків за користування кредитом, підтверджується договором, та було доведено при розгляді справи про звернення на предмет застави у апеляційному суді. При розрахунку суми заборгованості враховувалися тільки ті суми, які були перераховані відповідачу на придбання автомобіля та інші витрати фактично, а тому сума кредиту в позові зазначена в розмірі 41884грн.

Крім того, просить суд врахувати, що і договір застави, і кредитний договір відповідач ОСОБА_3 підписала особисто, з умовами цих договорів була ознайомлена, погодилася з ними, про виникнення у неї заборгованості була обізнана. Просить позовні вимоги задовольнити, та стягнути з відповідача ОСОБА_3 вищезазначену суму заборгованості, а також витрати за сплату судового збору в сумі 2066,60 грн.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5,ященко О.М. проти позову заперечують, просять залишити його без задоволення, а справу закрити.

Вважають, що з відповідачем договір Авто в кредит не укладався, а укладався договір про видачу готівки, який є споживчим кредитом, оскільки ПРИВАТБАНК лише надав грошові кошти позивачу для придбання автомобіля, а сам автомобіль був придбаний особисто ОСОБА_3 у приватного підприємця ОСОБА_6 Тому сама назва договору суперечить його змісту, за яким ОСОБА_3, на їх думку, повинна була отримати автомобіль безпосередньо у Банку. Тому кредитний договір укладений від 17.07.2007 року між позивачем та відповідачем, на думку представника відповідача, повинен вважатися нікчемною угодою. Крім того, зазначили, що первісно страховку позивач сплачувала за рахунок власних коштів, тому кошти в сумі 10695 грн. на страховку їй не перераховувались.

Крім того, вважають, що сума заборгованості позивачем розрахована неправильно, оскільки ОСОБА_4 застосовував проценти в подвійному розмірі, без згоди відповідача.

Вважають необгрунтовано завищеною суму за зберігання автомобіля, оскільки відповідач передала автомобіль Банку 05.08.2009 року, а реалізований автомобіль був тільки 14.03.2014 року. Також звертають увагу суду, що нарахована позивачем сума пені в декілька разів перевищує суму заборгованості за тілом кредиту, тому відповідно до ст. 551 ЦК України просять зменшити суму пені.

Крім того, представник позивача вважає, що оскільки рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.06.2013 року позовні вимоги позивача до ОСОБА_7 щодо звернення стягнення на автомобіль в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 17.07.2007 року, було задоволено, звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості є неправомірним, оскільки суд вже розглянув спір між тими ж сторонами, з тих же підстав, та з тим же предметом спору. Тому справу необхідно закрити.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона працює провідним експертом Криворізької філії ПАТ КБ ПРИВАТБАНК, зазначила, що розрахунок суми заборгованості стосовно боржників за кредитними договорами проводиться згідно компютерної програми. Підтвердила, що сума заборгованості відповідачу нарахована правильно. Зазначила, що кожний клієнт має право звернутися до Банку, та отримати виписку із свого рахунку, отримати необхідні роз,яснення. До матеріалів справи вони долучили витяги з рахунку відповідача по кожній позиції заборгованості, в яких відображені суми заборгованості, та суми, які вносилися позивачем.

Вислухавши сторони, ознайомившись з письмовими матеріалами справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ст.ст. 57-59 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що 17.07.2007 року позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № ККР0АК04320103, згідно умов якого, ОСОБА_4 надав позичальнику на строк з 17.07.2007року по 16.07.2012 року включно кредит у вигляді непоновлюваної лінії у розмірі 50440,00грн. на наступні цілі: 37200,00грн. на купівлю автомобіля (споживчі цілі), а також у розмірі 340 грн. для сплати за реєстрацію предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п. 1.2; на сплату страхових платежів за договором страхування від 17.07.2007року, договором особистого страхування від 17.07.2007 на строк до 16.07.2008 року у сумі 2139,00грн., а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 372,00грн., та у розмірі 10695,00грн. на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11. даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2. даного Договору.

Оскільки банком сума 10695 грн. не була перерахована на рахунок відповідача, оскільки вона є страховою сумою на випадок несплати, в позові сума кредиту зазначена у розмірі 41884,00 грн.

Періодом сплати за договором визначений період з "17" по "21" число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця починаючи з наступного місяця в Період сплати Позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 985,29грн. для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди.

Згідно ст. 212 ЦК України, при порушенні Позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених пп. 1.1., 2.2.4, 2.3.3 цього Договору, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування Кредитом у розмірі 2,50% на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за Кредитом. При достроковому (як повному, так і частковому) погашенні кредиту Позичальник додатково сплачує Банку за користування кредитом 0,00% від суми кредиту.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Кредитний договір був укладений на умовах його забезпечення строковості, повернення та плати за користування. Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит у зазначеній сумі та сплатити відсотки за користування кредитом та інші передбачені договором платежі.

На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором позивач та відповідач ОСОБА_3 17.07 2007 року також уклали договір застави рухомого майна, відповідно до якого відповідач передав в заставу автомобіль ВАЗ 11183, рік випуску 2007, легковий-седан, XТА 087, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Вказаним договором передбачено, що у випадку порушення заставодавцем зобовязання за кредитним договором або за договором застави заставодавець зобовязаний передати предмет застави заставодержателю в заклад./а.с.214-219/.

Договором застави (п.32) була передбачена виплата винагороди яка розраховується таким чином: 36 грн. х кількість днів знаходження Предмета застави в закладі відповідно до п. 17.10 на день погашення заборгованості, неустойки та інших платежів, передбачених п. 15.11 цього Договору та передачі Предмета застави із закладу в заставу.

Згідно акту прийняття в заклад від 05.08.2009 року вищезазначений автомобіль ОСОБА_3І передала представникам Банку та доручила передати автомобіль на реалізацію та отримані кошти направити на погашення заборгованості, в разі невиконання зобовязань за кредитним договором /а.с.204/.

Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу №296 від 10.07.2007 року Продавець зобов,язується передати покупцю у власність автомобіль марки ВАЗ 11183 за ціною 46500,00 грн. Покупець зобов,язується провести оплату в 2 етапи. 1 й етап: покупець сплачує продавцю суму 9300 грн.; 2-й етап : покупець оформлює кредит в Банку, та проводить закінчений розрахунок з продавцем на суму 37200грн./а.с.203/. Те, що на придбання відповідачем транспортного засобу надавались кредитні кошти, та сплачувались інші необхідні при оформленні кредиту платежі підтверджується довідкою-розрахунком, відповідними виписками та ордерами, що містяться в матеріалах справи /а.с.9.198-201/.

Вищезазначеним спростовуються твердження представника відповідача про те, що кредитні кошти на придбання автомобіля не надавались, і що кредит оформлений неправильно.

Згідно вимог ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Частиною 2 ст.1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 гл.71 ЦК України, тобто норми про договір позики.

На підставі ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Ст.1056-1 ч.1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до приписів ст.ст.525,526,530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Позивач ОСОБА_3 належним чином не виконувала вимоги кредитного договору, у зв'язку з чим, ПАТ КБ ПРИВАТБАНК звернулося з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет застави.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.06.2013 року позовні вимоги ПАТ КБ ПРИВАТБАНК задоволено у повному обсязі.

В рахунок погашення заборгованості за цим кредитним договором від 17.07.2007 року, яка станом на 21.05.2012 року становила 120272,51 грн., було звернуто стягнення на предмет застави автомобіль ВАЗ, модель 11183, 2007 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_3, шляхом продажу вказаного автомобіля позивачем з укладанням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем /а.с.49/. Вказане рішення набуло законної сили. Станом на 06.03.2014 року закладений автомобіль було оцінено, та згідно висновку експерту його ринкова вартість на дату оцінки склала 33000 грн./а.с.51-52/.

14.03.2014 року закладений автомобіль було реалізовано за 41000 грн. З цих коштів 20500грн. було перераховано на погашення заборгованості за кредитом, та 20500 грн. перераховано на погашення винагороди за збереження автомобіля в закладі, згідно умов кредитного договору та договору застави (п.32).

Однак, як встановлено в судовому засіданні суми, яка надійшла від продажу автомобіля, не вистачило для погашення всієї суми заборгованості, яка рахується за ОСОБА_3 за вищезазначеним кредитним договором.

Розрахунок заборгованості ОСОБА_3 по зазначеному кредитному договору станом на 16.04.2014 року, який був наданий позивачем, за виключенням розрахунку суми пені, на думку суду є належним, достовірним та допустимим доказом / а.с.4-6/.

Так, згідно розрахунку сума заборгованості за кредитом станом на 16.04.2014 року складає 206660 грн.32 коп., в тому числі: 14147грн.80 коп. заборгованість за кредитом; 82844 грн. 87 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2228 гривень 32 копійки - заборгованість по комісії за користування кредитом; та 107429грн.33 коп. заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Що стосується розрахунку заборгованості з пені, то суд враховує, що відповідно до ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення пені застосовується спеціальна позовна давність строком в один рік. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, пеня за останній рік з 16.04.2013 року по 16.04.2014 року складає 41735,58 грн. /а.с.178/.

Однак, враховуючи, що сума заборгованості з пені значно перевищує суму заборгованості за тілом кредиту, суд вважає за можливе застосувати до цих правовідносин норми ч.3 ст.551 ЦК України, та враховуючи обставини цієї справи, а саме те, що боржник не тільки не отримав автомобіль, на придбання якого брав кредит, а ще і має заборгованість, яка в декілька разів перевищує початкову суму кредиту. За таких підстав, суд вважає справедливим зменшити суму пені до 10000 грн.

Суд критично відносить до заперечень відповідача, та його представника щодо суми нарахованої заборгованості, та щодо наданого позивачем розрахунку, оскільки іншого розрахунку відповідачем та його представником не надано, а їх заперечення не підтверджені будь-якими доказами. Суд не бере до уваги твердження відповідача щодо безпідставного стягнення суми страхових виплат, оскільки позивачем зазначена сума кредиту з врахуванням особистих витрат відповідача на страхування. Суд вважає, що не має значення назва кредитного договору, оскільки в судовому засіданні встановлено, що кредитні кошти були перераховані для придбання ОСОБА_3саме транспортного засобу.

Суд критично відноситься до тверджень представника позивача, щодо закриття провадження у справі, оскільки звернення стягнення на предмет застави, не перешкоджає зверненню з позовом про стягнення заборгованості.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3порушила вимоги кредитного договору № KRР0АК04320103 від 17.07.2007 року, а саме: не виконала в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати кредиту, комісії та відсотків по ньому. Тому, є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості у зазначеному судом розмірі 109230 гривень 99 коп., понесені судові витрати пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1092 грн.30 коп.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258, 260,261,264, 525-530, 551, 610,611, 629,1048- 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_4 ПРИВАТБАНК до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_4 ПРИВАТБАНК заборгованість за кредитним договором № KRР0АК04320103 від 17.07.2007 року в сумі 109230 ( сто девять тисяч двісті тридцять) гривень 99 копійок, в тому числі: 14147 гривень 80 копійок заборгованість за кредитом; 82844 гривні 87 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2228 гривень 32 копійки - заборгованість по комісії за користування кредитом; 10000,00 гривень заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_4 ПРИВАТБАНК на часткове відшкодування сплаченого судового збору 1092 гривні 30 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу на протязі 10 днів з дня його проголошення

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не подано, або якщо апеляційну скаргу подано, то після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя :