У х в а л а

іменем україни

13 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Хопти С.Ф.

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 29 квітня 2014 року, рішення апеляційного суду Закарпатської області від 25 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 25 листопада 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулось до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути на свою користь з ОСОБА_1 кредитну заборгованість у розмірі 133 646 грн 24 коп., відсотки у розмірі 29 192 грн 99 коп. та пеню у розмірі 11 742 грн 76 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 21 серпня 2007 року між публічним акціонерним товариством акціонерна компанія «Промінвестбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 26 099 доларів США. Зазначав, що відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого у нього станом на 1 січня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 16 720,41 доларів США, що становить 133 646 грн 24 коп. Вказував, що 17 грудня 2012 року між ним та ПАТ АК «Промінвестбанк» був укладений договір про відступлення права вимоги, за яким він набув статус нового кредитора за вищевказаним кредитним договором.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 29 квітня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» суму заборгованості у розмірі 28 535 грн 42 коп., з яких: заборгованість по відсоткам - 16 792 грн 66 коп. та пеня - 11 742 грн 76 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 25 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині позовних вимог про стягнення за кредитним договором від 21 серпня 2007 року, укладеним між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1, боргу за відсотками у розмірі 29 192 грн 99 коп. та 11 742 грн 76 коп. пені, що станом на 1 січня 2014 року є еквівалентом 3 652,32 доларів США і 1 469,13 доларів США відповідно, та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 25 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині позовних вимог про стягнення основного боргу за кредитним договором від 21 серпня 2007 року, укладеним між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1, у розмірі 133 646 грн 24 коп., що станом на 1 січня 2014 року є еквівалентом 16 720,41 доларів США, провадження у справі в частині вирішення цієї вимоги закрито.

У касаційній скарзі ТОВ «Кредитні ініціативи», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження в частині стягнення основного боргу за кредитним договором від 21 серпня 2007 року, виходив із того, що набрало законної сили рішення Свалявського районного суду від 10 серпня 2011 року про стягнення на користь банку з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 21 серпня 2007 року у розмірі 173 357 грн 58 коп. та в рахунок погашення вказаної заборгованості звернуто стягнення на предмет застави, тобто вказане судове рішення ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України).

Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення боргу за відсотками та пені, виходив із того, що сплата відсотків за кредитом здійснюється у строки та на умовах, визначених договором, та у період дії договору, а тому після закінчення цього строку правових підстав для нарахування відсотків немає, що не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Щодо нарахування пені, то фактично розміри пені збільшувались, однак позивачем не надано даних про розмір боргу в динаміці як бази для нарахування пені у відповідних періодах.

Проте погодитись з рішенням та ухвалою апеляційного суду не можна.

Судами установлено, що 21 серпня 2007 року між публічним акціонерним товариством «АК Промінвестбанк» та ОСОБА_1 було укладений кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 26 099 доларів США и сплатою відсотків за користування кредитним договором у розмірі 9,5 % на рік з кінцевим терміном повернення до 20 серпня 2014 року.

В рахунок забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором ОСОБА_1 було передано в заставу автомобіль марки «Mazda 3», 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

Заочним рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 10 серпня 2011 року стягнуто на користь ПАТ АК «Промінвестбанк» з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 21 серпня 2007 року у розмірі 173 357 грн 58 коп. та в рахунок погашення вказаної заборгованості звернуто стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки «Mazda 3», 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1. Реалізацію предмета застави ухвалено провести шляхом публічних торгів.

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Свалявського районного управління юстиції від 24 вересня 2012 року відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного рішення суду.

Приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» 2 січня 2013 року було проведено аукціон, на якому було продано предмет застави за 89 850 грн, з яких 68 710 грн 58 грн було перераховано ПАТ АК «Промінвестбанк» в рахунок погашення боргу за кредитним договором від 21 серпня 2007 року.

Закриття провадження - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв'язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи. Після закриття провадження позивач не має права на повторне звернення до суду з тим же позовом.

Вичерпний перелік підстав для закриття провадження визначений статтею 205 ЦПК України, свідчить про те, що процес виник або неправомірно при відсутності в заінтересованої особи права на звернення до суду за захистом, або не може бути продовжений з інших причин, у тому числі і у зв'язку з волевиявленням сторін по розпорядженню своїми правами, які викликають зазначені правові наслідки.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладанням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

При цьому, закриття провадження у справі в цьому випадку можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елемента не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження.

З матеріалів справи убачається, що заочним рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 10 серпня 2011 року вирішено спір між ПАТ АК «Промінвестбанк» та ОСОБА_1, у даному випадку розглядається спір між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ОСОБА_1, тобто позов, що розглядається не є тотожним вже вирішеному судом, оскільки сторони є іншими.

Апеляційний суд, вищевказаного не врахував та дійшов помилкового висновку про те, що вищевказане судове рішення є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

У п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК <http://zakon2.rada.gov.ua/laws/show/435-15> України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599 - 601, 604 - 609 ЦК України.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України.

Таким чином, відсутність реального виконання зобов'язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання.

Отже, апеляційний суд зазначених вище норм матеріального та процесуального права, а також вимог ст. ст. 212 - 214, 315 ЦПК України не врахував; не встановив фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи; не врахував вимог пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», та не навів детального розрахунку розміру пені, не обґрунтував якими саме нормами закону він керувався, та дійшов передчасного висновку про відмову у позові щодо стягнення пені та відсотків за кредитним договором від 21 серпня 2007 року.

Таким чином судом апеляційної інстанції, у зв'язку з неповним з᾽ясуванням обставин справи, були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування ухвалених у справі апеляційним судом судових рішень та передачі справи на новий розгляду до апеляційного суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 343-345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 25 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 25 листопада 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.Ф. Хопта

Судді В.І. Журавель

О.В. Закропивний

В.А. Черненко

С.П. Штелик