Провадження № 2/520/84/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2015 року

Київський районний суд м.Одеси

в складі: головуючого - судді Луняченка В.О.,

при секретарі - Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю,-

ВСТАНОВИВ:

25.09.14 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, після уточнення якого просить поділити майно, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_4, діючий на підставі довіреності, уточнені позовні вимоги, підтримав, просив їх задовольнити, мотивуючи це тим, що позивачка з 09.08.1990 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, який було розірвано 14.10.2014 року. За час перебування у шлюбі сторонами придбана квартира АДРЕСА_1, тобто вказана квартира є власністю подружжя, яке підлягає розподілу між подружжям та оскільки ніякої домовленості між подружжям з приводу розміру часток майна не було, позивачка вважає, що частки в квартирі є рівними у зв'язку з чим просить поділити майно, що належить їй та відповідачу на праві спільної сумісної власності, визнавши за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Представник відповідача ОСОБА_5, діючий на підставі довіреності, в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.

Третя особа ОСОБА_3, та її представник ОСОБА_6, діючий на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги в судовому засіданні заперечували проти позову взагалі, оскільки дана квартира не є власністю подружжя, а на даний час належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 13.08.2014 року, відповідно до умов якого ОСОБА_7, 05.09.1967 року передала безоплатно у власність ОСОБА_3 ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1, яка належала їй на підставі договору купівлі- продажу від 04.07.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим номером №2626, зареєстрованого 13.07.2007 року в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно КП «Одеське міське бюро інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» в книзі 608пр125,номер запису 3371, реєстраційний номер 7038727.

Вислухавши представників позивача та відповідача, а також третю особу та її представника, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так в судовому засіданні встановлено, що сторони з 09.08.1990 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 14.10.2014 за сумісною заявою подружжя, про що Дмитровським відділом РАГС Управління РАГС м.Москви складено актовий запис про розірвання шлюбу №1545 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу.

За час перебування у шлюбі, ОСОБА_2 на підставі договору купівлі- продажу від 25.04.2005 року придбав у власність квартиру під АДРЕСА_1, житловою площею 54,5 кв.м, загальною площею 77,1 кв.м що складається в цілому з двох житлових кімнат. Вартість квартири становила 130222,00 гривень. Даний договір було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 10.05.2005 року.

Вказану квартиру на підставі договору купівлі- продажу від 04.07.2006 року ОСОБА_2 було продано, а ОСОБА_7 куплено квартиру під АДРЕСА_1, житловою площею 54,5 кв.м, загальною площею 77,1 кв.м, що складається в цілому з двох житлових кімнат, загальна вартість квартири становила 130222,00 гривень.

Вирішуючи справу по суті, суд бере до уваги, що договір купівлі- продажу від 04.07.2006 року, в якому ціна проданої квартири зазначена як 130222,00 гривень, не дійсним чи удаваним в судовому порядку не визнавалась, оскільки у відповідності із ст.ст. 60, 63 СК України, дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. У судовому засіданні головуючим роз'яснялось представнику позивача, про можливість розгляду в одному провадженню вимог про визнання договору недійсним, визнання права власності та витребуванні майна з чужого володіння. Однак, позовні вимоги не уточнювались, додатковими вимогами не доповнювалось.

Право власності відповідно до вимог ст. 328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів.

Правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб ( ст. 316 ч.1 ЦК України)

Відповідно до вимоги ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Також вимогами ст. 319 ч.2 ЦК України передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, як не суперечать закону.

В свою чергу, ОСОБА_7, скориставшись своїм правом власності на спірну квартиру, на підставі договору дарування від 13.08.2014 року безоплатно передала у власність ( дарує) , а гр.ОСОБА_3 ОСОБА_5 прийняла у власність ( приймає в дар) квартиру під АДРЕСА_1, житловою площею 54,5 кв.м, загальною площею 77,1 кв.м що складається в цілому з двох житлових кімнат яка належить дарувальнику на підставі договору купівлі- продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського округу ОСОБА_8 04.07.2006 року за реєстровим №2626, зареєстрованого 13.07.2006 року в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» в книзі 608пр-125, номер запису:3371, реєстраційний номер:7038727. Дар сторонами оцінено в 475900,00 гривень.

За таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про поділ майна, яке не знаходиться у власності нікого з подружжя, та договори по відчуженню якої не визнані недійсними, слід відмовити.

На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3, про поділ майна, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, та визнання за ОСОБА_1 права власності на ? частку квартири АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м.Одеси протягом десяти з дня проголошення рішення.

Суддя Луняченко В. О.