Справа № 215/4635/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі:

головуючого судді Квятковського Я.А.

за участі секретаря Махоні Н.Ю.

розглянувши в порядку ст.197 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги мотивує тим, що 30 липня 2005 року між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З відповідачем не підтримує шлюбних стосунків та не веде спільного господарства. За час шлюбу з відповідачем, вони придбали житловий будинок №9 з господарчими будівлями і спорудами: сарай "Б", погріб "В", сарай "Г", сарай "Д", огорожа №1, ворота №2, огорожа №3, водоколонка І, замощення ІІ по вулиці Куна у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, на підставі договору купівлі-продажу від 18 січня 2013 року. Просила поділити спільне майно подружжя, яке є об'єктом спільної сумісної власності, визнавши за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, була повідомлена у встановленому законом порядку.

Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2005 року, (а.с.31) Від даного шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ( а.с. 4) В період зареєстрованого шлюбу сторонами набуто нерухоме майно, а саме житловий будинок №9 з господарчими будівлями і спорудами: сарай "Б", погріб "В", сарай "Г", сарай "Д", огорожа №1, ворота №2, огорожа №3, водоколонка І, замощення ІІ, по вулиці Куна у місті Кривому Розі Дніпропетровської області на підставі договору купівлі-продажу від 18 січня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом, (а.с. 20-21) Реєстраційний номер обєкта нерухомого майна № згідно витягу від 18.01.2013 року, (а.с. 22).

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини і навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктами 22, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК) відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Згідно п. 24 вищезазначеної Постанови Пленуму ВСУ, до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Зважаючи на те, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (ст. 68 Сімейного кодексу України), житловий будинок належать сторонам на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст.355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Незважаючи на той факт, що вищевказаний житловий будинок був зареєстрований лише на ім'я відповідача (як одного з подружжя), це майно вважається спільним майном подружжя. Частки кожного із співвласників в праві на спільну дану квартиру не визначені. У зв'язку з цим, кожен із співвласників квартири вважається власником усієї квартири спільно з іншим співвласником у рівних частках.

З урахуванням встановлених вище обставин, визнанням відповідачем позовних вимог, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі та необхідно визнати за позивачем право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1054,25 грн. В частині стягнення витрат за проведення звіту про оцінку спірного житла в сумі 600 грн., слід відмовити, оскільки ст.79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу, витрати сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду; витрати, повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз, а не проведення технічних висновків та складання звіту про оцінку.

На підставі викладеного та керуючись п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, ст. ст. 60, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 325, 365, 368-370, 372 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

У порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 51,5 кв.м., житловою площею 26,1 кв.м., з господарчими будівлями і спорудами: сарай "Б", погріб "В", сарай "Г", сарай "Д", огорожа №1, ворота №2, огорожа №3, водоколонка І, замощення ІІ, що знаходяться по вулиці Куна, 9 у місті Кривому Розі Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2 (ін.. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ін.. НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 1054,25 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: