Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/2736/15-ц
У Х В А Л А

іменем України

22.10.2015

Троїцький районний суд Луганської області

в складі головуючого- судді - Крівоклякіної Н.В.,

за участю секретаря - Рєзнікової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Троїцьке подання відділу державної виконавчої служби Троїцького районного управління юстиції про тимчасове обмеження права виїзду за межі України громадянина ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Троїцького районного управління юстиції ОСОБА_2 з поданням про тимчасове обмеження громадянина ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань за рішенням суду.

В обґрунтування подання зазначає, що у відділі на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження № 34668123 від 03.10.2012 року щодо примусового виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду Луганської області від 21.05.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФУ в Троїцькому районі Луганської області боргу в сумі 4010,30 гривень, відкрите на підставі виконавчого листа № 2а/1270/3528/2012 року виданого 21.05.2012 року вищевказаним судом.

Боржник добровільно вимоги державного виконавця про сплату боргу не виконує.

В судове засідання державний виконавець не зявився, про час та дату судового розгляду був повідомлений належним чином, телефонограмою, причини неявки суду не повідомив.

Зважаючи на це, в силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, а подання розглядалось на підставі поданих державним виконавцем документів.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню із слідуючих підстав.

Судом встановлено, що на виконанні в відділі державної виконавчої служби Троїцького районного управління юстиції перебуває виконавче провадження № 34668123 з примусового виконання виконавчого листа за № 2а/1270/3528/2012 виданого Луганським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФ в Троїцькому районі Луганської області заборгованості по єдиному внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у сумі 4010,30 гривень, про що свідчить надана ксерокопія постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2012 року.

Крім зазначеної копії постанови старшим державним виконавцем Кондрюковим Є.О. додано до подання копію виконавчого листа № 2а/1270/3528/2012 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Управління Пенсійного фонду України в Троїцькому районі Луганської області заборгованість по єдиному внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у сумі 4010,30 гривень.

Будь-яких інших документів, які б обґрунтовували подане подання суду не надано, хоча в телефонограмі про час та дату розгляду подання суд зобовязував старшого державного виконавця Кондрюкова Є.О. надати в судове засідання опис документів виконавчого провадження № 34668123 від 03.10.2012 року, або надати суду матеріали виконавчого провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Ухвалою суду про відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду від 22.10.2015 року було визнано явку старшого державного виконавця Кондрюкова Є.О. обовязковою, про що останньому також було повідомлено по телефону.

Відповідно до ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Відповідно до ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , який було ратифіковано Верховною Радою України 17.07.1997 кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб, і які передбачені законом.

В Україні, законом який визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України є Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-XII, статтею 6 якого визначені підстави за наявності яких громадянинові, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 6 цього Закону громадянам може бути тимчасово відмовлено в наданні паспорту або громадянину України, який має паспорт може бути тимчасово відмовлено в виїзді за кордон, в тому числі якщо громадянин ухиляється від виконання зобов'язання, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань;

Право державного виконавця на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника громадянина України у праві виїзду за межі України, саме за наявності такої підстави, встановлено п.18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV, а також п.п 11.1. Розділу XI «Інструкції з організації примусового виконання рішення», яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року за №512/5.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Стаття 32 Закону України «Про виконавче провадження» закріплює заходи примусового виконання рішень, згідно цієї статті, заходами примусового виконання рішення є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

З наведеної норми вбачається, що вирішення питання щодо обмеження особи в праві виїзду за межі України може бути останнім етапом примусового виконання судового рішення, якщо державний виконавець застосував усі заходи примусового виконання вимоги .

Відповідно до положень ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків звільнення від доказування.

Зважаючи на це, саме державний виконавець, який звертається із поданням про тимчасове обмеження боржника - громадянина України, у праві виїзду за межі України, повинен довести не тільки факт не виконання боржником зобов'язання, покладеного на нього судовим рішенням, а й факт ухилення боржника від виконання такого зобов'язання.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК України наявність умислу та обставини які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Надані державним виконавцем постанова про відкриття провадження № 34668123 та копія виконавчого листа свідчать про те, що ним взагалі не виконувались ніякі передбачені законодавством заходи для примусового виконання за виконавчим листом № 2а/1270/3528/2012.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України необґрунтоване, оскільки не надано доказів на підтвердження тих обставин, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання зобов'язання, виїжджав або має намір виїхати за межі України, також до подання не надано доказів про вчинення державним виконавцем всіх можливих заходів примусового виконання рішення суду.

За таких підстав у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі ст.33 Конституції України, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну, ст.ст.15,18,60,158,159,208-210,212,223, 377-1 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання відділу державної виконавчої служби Троїцького районного управління юстиції про тимчасове обмеження права виїзду за межі України громадянина ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Троїцький районний суд Луганської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.В. Крівоклякіна.

С