Справа № 454/2998/14 Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А.
Провадження № 22-ц/783/4569/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шумська Н. Л.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючий суддя: Шумська Н.Л.

судді: Струс Л.Б., Шандра М.М.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Гнатишак О.В., приватний нотаріус Бойчук Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ «Приват Банк» на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 20 січня 2015 року за позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ПАТ КБ «Приват Банк», приватний нотаріус Сокальського РНО Бойчук Н.І. про визнання договору недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду 17.10.2014року з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 з підстав фіктивності.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 20 січня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ПАТ КБ «Приват Банк», ПН Сокальського РНО Бойчук Н.І. про визнання договору недійсним задоволено; визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 22 липня 2005 року зареєстрований в реєстрі за № 2351 укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу Бойчук Наталією Іванівною.

Рішення суду оскаржено ПАТ КБ «Приват Банк». В апеляційній скарзі покликається на його незаконність, на неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, на порушення норм матеріального та процесуально права. Зокрема зазначає, що позивачка не мала наміру передати відповідачці у власність свою нерухомість та отримувати від неї за це кошти, а відповідачка ніколи не мала наміру отримати від позивача у власності вказану квартиру, та сплачувати позивачці за неї кошти. Такі наміри відсутні у сторін і на сьогоднішній день. Вказує, що дані обставини встановлені судом в судовому засіданні показами представників сторін та письмовими заявами сторін. Дане свідчить про фіктивність спірного договору купівлі-продажу нерухомості від 22.07.2005 року. Проте оскільки на виконання вказаного договору сторонами не було вчинено жодної дії, суд вважає, що правочин підлягає визнанню недійсним без застосування будь яких наслідків. Крім того, судом першої інстанції відмовлено у задоволенні клопотання про застосування строків позовної давності у зв»язку з поданням такої третьою особою, яка не наділена правами передбаченими ст. 27 ЦПК України. Апелянт не погоджується з даним висновком. ПАТ «Приват Банк» фактично залучено як третю особу без самостійних вимог по справі, та надано ті ж самі процесуальні права, що передбачені ст. 27, 35, 267 ЦПК України. Визнаючи договір фіктивним, суд першої інстанції визначив, що у діях сторін була відсутня головна ознака правочину і договору передбачених ст. 202, 626 ЦК України, а саме спрямованість на набуття, зміну або припинення цивільних право і обов»язків, тобто мала місце лише імітація правочину (договору сторонами). Проте апелянт з таким висновком не погоджується, оскільки такі спростовується свідченнями сторін, матеріалами справи, діями та намірами, з якими був вчинений оспорюваний правочин. Також апелянт спростовує висновки суду щодо відсутності виконання договору купівлі-продажу сторонами, оскільки перехід права відбувся, новий власник розпорядилась власність на власний розсуд. Вказує, що у судовому рішенні не зазначено та не застосовано спеціальних нормативно-правових актів, які підлягають обов»язковому застосуванню при вирішені вирішенні спору, відсутні правові обґрунтування висновків суду. Просить рішення Сокальського районного суду Львівської області від 20 січня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з»ясувавши обставини справи та перевіривши доводи скарги, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, у порушення вимог ст..ст.212-214 ЦПК, не забезпечив повноти з»ясування обставин справи, не провів оцінки усіх доказів та не визначив достатність доказів для висновку про обґрунтованість вимоги про визнання недійсним правочину з фіктивності відповідно до ст..234 ЦК України.

Судом першої інстанції неповно з»ясовано обставини, що мають значення у справі, допущено невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права, які є самостійними підставами для скасування рішення.

Законним є рішення, згідно ст.213 ЦПК, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з»ясованих обставин, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог і заперечень , підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак ці вимоги судом першої інстанції дотримано не було, що свідчить про порушення норм процесуального права, вимог законності та обгрунтованості судового рішення.

Ухвалюючи рішення про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири з підстав фіктивності, суд першої інстанції не врахував зміст ст.234 ЦК України, відповідно до якої фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлені цим правочином.

Відповідно до оспорюваного договору, ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 купила квартиру кв. АДРЕСА_1.

Після укладення договору здійснила державну реєстрацію права на нерухоме майно, ставши повноправним власником, відповідно до ст.331 ЦК, ОСОБА_3 вчинила дії щодо розпорядження власним майном, передавши його в іпотеку ПАТ КБ «Приватбанк» для забезпечення виконання її зобов»язань за кредитним договором.

Обставини справи про укладення відповідачем ОСОБА_3 кредитного договору з ПАТ КБ «Приватбанк» 22.07.2005 року на суму 24545 Євро та укладення нею договору іпотеки від 22.07.2005 року у забезпечення виконання кредитних зобов»язань не були враховані судом першої інстанції як докази реалізації договору купівлі-продажу квартири та відсутності підстав для визнання договору фіктивним.

Суд, згідно п.3, 4ст.212 ЦПК, оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, в також достатність і взаємний зв»язок у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Приймаючи доводи позивача про фіктивність договору та визнання обставин позову відповідачем, суд першої інстанції не пересвідчився, чи не суперечить це вимогам закону, інтересам третіх осіб. Не дав оцінки родинним відносинам сторін та спільності їх майнових інтересів щодо переданого в іпотеку майна - квартири, яка за рішенням суду від 29.12.2012 року підлягає продажу для погашення заборгованості за кредитним договором

Завданням цивільного судочинства, відповідно до ст.1 ЦПК, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених прав, свобод чи інтересів осіб, держави.

Таким чином, враховуючи час звернення з позовом - жовтень 2014 року, тобто після рішення суду від 29.12.2012 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, дії позивача та відповідача містять ознаки недобросовісності, з наміром перешкодити законній реалізації іпотечного майна - квартири АДРЕСА_1

Судові рішення, відповідно до ст.14 ЦПК, які набрали законної сили, є обов»язкові для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та території України, посадових чи службових осіб та громадян, та підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами- і за її межами

Відповідно до роз»ясень Постанови Пленуму Верховного Суду України 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 213 ЦПК).

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК , а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності яакого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими

в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Неприпустимим є витребування і приєднання до справи матеріалів на підтвердження висновків і мотивів рішення після його ухвалення.

При ухваленні рішення суд відповідно до статті 212 ЦПК оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 та 59 ЦПК про їх належність і допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи обраний позивачем спосіб захисту - визнання недійсним правочину з підстав фіктивності, доказуванню підлягали обставини відсутності намірів створення правових наслідків.

Правовим наслідком договору є перехід права власності, що і відбулося при здійсненні державної реєстрації права за набувачем. Навіть цього було б достатньо для визнання договору дійсним та реальним, однак відповідач уже як повноправний власник розпорядилась цим майном у власних інтересах, бажаючи отримати кредитні кошти банку.

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України у п.20 постанови від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Про передачу майна свідчить передача документів на це майно, які були необхідні для державної реєстрації права власності за набувачем. Відтак, повно та всебічно з»ясувавши обставини справи, перевіривши докази та доводи апеляційної скарги, враховуючи предмет спору та підстави позову, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність законних підстав для його задоволення.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст..212-214 ЦПК підлягає скасуванню, відповідно до ч.1ст.309 ЦПК з ухваленням нового рішення про відмову у позові повністю за безпідставністю вимог.

Керуючись ст.303, п.2ч.1ст.307, ч.1ст.309, ч.2ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приват Банк» задовольнити.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 20 січня 2015 року скасувати. Ухвалити нове рішення. У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ПАТ КБ «Приват Банк», приватний нотаріус Сокальського РНО Бойчук Н.І. про визнання договору недійсним - відмовити повністю.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й може бути оскаржене протягом 20-ти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Н.Л. Шумська

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра