Номер провадження: 22-ц/785/6727/15
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого-Гірняк Л.А.

Суддів- Кварталова А.М., Доценко Л.І.

За участю секретаря- Томашевська К.В.

Розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25.06.2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Одеської національної академії харчових технологій

-про стягнення грошової допомоги у разі виходу на пенсію, -

ВСТАНОВИЛА:

03.12.2014 року ОСОБА_5 звернулась до суду с позовом до Одеської національної академії харчових технологій про стягнення грошової допомоги у разі виходу на наукову пенсію та просила зобов'язати Одеську національну академію харчових технологій нарахувати та виплатити їй грошову допомогу в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням набавок і доплат на посаді викладача кафедри українознавства та лінгводидактики Одеської національної академії харчових технологій, вищого навчального закладу IV рівня акредитації. Вимоги обґрунтовувала тим, що з 1979 року по 1996 рік та з 2002 по 2014 роки вона працювала в Одеській національній академії харчових технологій на посаді викладача. В 2010 році була звільнена у зв'язку з досягненням пенсійного віку та оформила наукову пенсію відповідно до Закону «Про наукову та науково технічну діяльність. Її загальний трудовий стаж складає 31 рік 8 місяців 6 днів, а науковий - 24 роки 11 місяців 5 днів. Однак відповідач не виконав свої зобов'язання щодо виплати належної їй грошової допомоги при виході на пенсію у розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат. Вказана грошова допомога не виплачена не зважаючи на її звернення в 2010 році та у 2014 році. Вважає, що відповідач повинен був виплатити належну їй грошову допомогу у 2010 році, саме в день виходу на пенсію. Вона звернулась з заявою про надання грошової допомоги, проте до теперішнього часу виплати не здійснили.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 червня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового, про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на ті ж обставини, що викладені в позовній заяві та на правові позиції Європейського суду з прав людини по справі

« Кечко проти України» від 08.11.2005 року в котрій суд критично ставився до позиції Уряду, щодо посилання на норми Закону «Про Державний бюджет». Одночасно посилається на те, що підстави звільнення не мають правового значення для застосування ст.24 Закону України «Про наукову та науково технічну діяльність» та виплати їй грошової допомоги, як науковому працівникові.

В судове засідання позивач та її представник не з'явились, про час та місце судового розгляду сповіщені належним чином. В своїй заяві просять справу слухати за їх відсутності.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

Відмовляючи в заявлених вимогах, районний суд виходив з того, що з заявою в 2010 році про отримання матеріальної допомоги позивач не зверталась, а виплата такої допомоги не передбачена бюджетним призначенням та не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів 2014 року.

Судова колегія не погоджується з таким судженням районного суду з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що позивачка ОСОБА_5 працювала викладачем Одеської національної академії харчових технологій (а.с.29-42).

10 серпня 2010 року ОСОБА_5 звернулась з заявою про звільнення з роботи з 20 серпня 2010 року за згодою сторін, (а.с. 49)

20 серпня 2010 року позивачка досягла пенсійного віку(55 років)

Наказом № 164-02 від 10 серпня 2010 року ОСОБА_5, викладача кафедри українознавства та лінгводидактики, зав.секцією «Лінгводидактики», звільнено з роботи 20.08.2010 року за згодою сторін, п. 1 ст.36 КЗпП України (а.с.50).

Згідно ст. 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» при виході па пенсію з посади науковою (науково-педагогічного) працівника відповідно до цього Закону науковому (науково-педагогічному) працівнику видасться грошова допомога в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат за наявності стажу роботи на посадах, зазначених у Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів -1V рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до цієї статті, затвердженому Кабінетом Міністрів.

Суд першої інстанції встановив, що позивачка звернулася до пенсійного фонду з заявою про оформлення наукової пенсії та продовжує її отримувати з 21.08.2010 р.

Однак, судом першої інстанції помилково було прийнято висновок, що виплата 6 посадових окладів за рахунок коштів державного бюджету України 2014 року неможлива, та також помилково взято до уваги доводи відповідача про необхідності написання заяви для виплати грошової допомоги при виході на пенсію, та що у 2014 році може виплачуватися грошова допомога при виході па пенсію науковим та науково-педагогічним працівникам, які виходять на пенсію в цьому році, так як ст.24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» встановлюють обов'язок виплати грошової допомоги при виході на пенсію наукового та науково- педагогічного працівника в імперативній формі.

Судова колегія критично оцінює пояснення представника відповідач, що їм не було відомо, що позивачка виходить на наукову пенсію, оскільки на 20.08.2010 р. остання досягла пенсійного віку (55 років для жінок), та зверталася до відповідача з метою отримання довідок для нарахування пенсії та звернення до органів Пенсійного фонду України.

Одночасно судова колегія не погоджується з судженням районного суду щодо посилання на Закони України «Про Державний бюджет на 201-0 р» та «Про Державний бюджет 2014 року» та вважає його помилковим.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, по справі «Кечко проти України» котре є джерелом права, критично ставився до позиції Уряду, щодо посилання на норми Закону «Про державний бюджет»

Відповідно до статті 1 Протоколу N 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Кожна фізична... особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права."

Пунктом 23 вкачаного вище Рішення Європейського суду прав людини вказано, що суд зауважує, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги необхідні для цього. органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення с чинними.

Оцінивши всі зібрані докази, судова колегія приходить до висновку, що позивачці призначена пенсія на підставі ст. 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» як науковому (науково-педагогічному) працівнику, який досяг пенсійного віку і має достатній стаж, в тому числі й стаж наукової роботи, а тому керівництво відповідача мало всі підстави для виплати їй грошової допомоги в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції помилково вважав, що право на отримання грошової допомоги науковому працівнику у розмірі шести місячних посадових окладів( ставок) виникає при припиненні правовідносин у разі виходу на пенсію з установою, організацією, підприємством, а позивачка була звільнена за згодою сторін, та відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2014 року» така виплата не була передбачена, то відсутні правові підстави для виплати вказаної допомоги, що свідчить про порушення судом вимог ст. 212-214 ЦПК України та не врахував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, а тому з підстав ст.309 ч.1 п.3, 4 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 309,316,317,319 ЦПК України

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25.06.2015 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до Одеської національної академії харчових технологій про стягнення грошової допомоги у разі виходу на пенсію задовольнити.

Зобов'язати Одеську національну академію харчових технологій нарахувати та виплатити ОСОБА_5 грошову допомогу в розмірі шести місячних посадових окладів( ставок) з упрахуванням надбавок та доплат на посаді викладача кафедри українознавства та лінгводидактики Одеської національної академії харчових технологій, вищого навчального закладу 1У рівня акредитації.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена на протязі 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді- А.М.Кварталова

Л.І.Доценко