Справа № 727/7242/15-ц
Провадження № 2/727/2208/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Чебан В.М.

при секретарі Москалюк О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення боргу до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 листопада 2012 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено усний договір позики, за яким ОСОБА_4 позичив у ОСОБА_1 8000,00 доларів США. 08 грудня 2012 року, між позивачем та ОСОБА_4 було укладено усний договір позики, за яким ОСОБА_4 позичив у ОСОБА_1 10000,00 доларів США. Вказує, що на підтвердження отримання грошових коштів, відповідачем були написані розписки. Вказані кошти відповідач зобов'язувався повернути в строк до 25 грудня 2012 року та в строк до 15 грудня 2015 року.

Стверджує, що згідно з усними домовленостями між позивачем та відповідачем, отриману суму позичальник зобов'язувався використати за призначенням, а саме: для здійснення ремонтних робіт у належній йому квартирі. Однак, всупереч домовленостей між сторонами, відповідач повернув грошові кошти в розмірі 5000,00 доларів США, решту грошових коштів не повернув, та згодом перестав відповідати на телефонні дзвінки та смс-повідомлення позивача. Таким чином, відповідач не повернув позивачу грошові кошти в сумі 13000,00 доларів США.

Вказує, що 26 серпня 2015 року позивачем було направлено вимогу щодо повернення коштів у трьохденний термін з моменту отримання вказаної вимоги.

Позивач стверджує, що оскільки на момент отримання позики відповідач ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, то в даному випадку, оскільки позичені кошти повинні були йти на потреби сімї, вона також є належним відповідачем за даним позовом.

Позивач вказує, що сума боргу відповідача (13000,00 доларів США) з урахуванням курсу валют, встановленого НБУ станом на 02 вересня 2015 року (2179,8518 грн. за 100 доларів США) становить 283270,00 грн.

На основі викладеного, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь грошові кошти в розмірі 283270,00 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Вказав, що при одержанні коштів ОСОБА_4 та написанні розписок його дружина присутньою не була. При цьому пізніше частину коштів (3000,00 доларів США) йому особисто повернула сама ОСОБА_5, однак вона не казала йому на що витрачені кошти. Лише згодом відповідач ОСОБА_4 розповів позивачу, що кошти планує витратити на те, щоб запустити якийсь бізнес.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи.

Представник відповідачки ОСОБА_5 ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та вказав, що зі слів його довірительки позичені кошти на ремонт квартири не витрачались. Позивачем не надано ніяких доказів з цього приводу та відповідно не доведений цей факт. Окрім того відповідачці про отримання коштів її чоловіком нічого не було відомо та вона позивачу ніякі кошти не віддавала. Вказав, що хоча ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак відповідач ОСОБА_4 тривалий час буває у розїздах, на що він витратив кошти відповідачці ОСОБА_4 не відомо.

Просив відмовити в задоволенні позову щодо ОСОБА_4, оскільки зазначена в позові сума позичених коштів не є спільним боргом.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 вказав, що являється батьком позивача. Три роки тому Богданов позичив кошти у його сина, спочатку 8000,00 доларів США, а згодом через два-три тижні 10000,00 доларів США. Передача коштів відбувалась у них вдома. Зі слів сина йому стало відомо, що частину коштів віддав сам ОСОБА_4, а частину його дружина. При цьому ОСОБА_4 йому стверджував, що частину коштів витратить на ремонт квартири, частину залишить дружині, а частину витратить на те, щоб розпочати власний бізнес.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 позичив у ОСОБА_1 8000,00 доларів США та 10000,00 доларів США, вказані кошти відповідач зобов'язувався повернути в строк до 25 грудня 2012 року та в строк до 15 грудня 2012 року, що підтверджується відповідними розписками ОСОБА_4 (а.с.19-20).

Як встановлено судом та не заперечувалось учасниками судового засідання частину коштів позивачу, а саме 5000,00 доларів США йому було повернуто.

Таким чином, між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_4 існують договірні зобовязання позики в сумі 13000,00 доларів США.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідач ОСОБА_4в порушення вимог ст.ст. 530, 629, 1049 ЦК України не виконав покладений на нього обов'язок повернути грошові кошти отримані за договором позики у повному обсязі у зазначений в розписках строк, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення коштів до нього підлягають до задоволення.

З приводу позовних вимог до відповідачки ОСОБА_5, то в даному випадку слід зазначити наступне.

Згідно із частиною 3 статті 61 Сімейного кодексу України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 2 статті 61 Сімейного кодексу України, встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Крім цього, згідно із частиною 4 статті 65 Сімейного кодексу України,

договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для

другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах

сім'ї.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 СК України стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.

Враховуючи вищевикладене, а також і те, що позивачем суду не надано жодних доказів, які б підтверджували що вказані в позові кошти виступають обєктом спільної сумісної власності подружжя, а також і факт витрачання позичених ОСОБА_4 коштів на потреби їх спільної з ОСОБА_5 сімї, суд приходить до висновку про відсутність підстав для солідарного обов'язку дружини відповідача ОСОБА_5 за зобов'язаннями її чоловіка.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають до задоволення частково, а саме, з відповідача ОСОБА_4 слід стягнути на користь позивача загальну суму боргу яка становить 283270,00 грн.; в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5 слід відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст. 526, 530, 629, 1046, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 61, 65, 73 СК України, ст.ст. 10, 11, 58, 59, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, заборгованість договором позики в сумі 283270,00 (двісті вісімдесят три тисячі двісті сімдесят) гривень.

В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м.Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: