Справа №442/6278/15-ц
Провадження №2/442/2203/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючого судді Нагірної О.Б.

за участю секретаря Олійник О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що перебуває у спільній сумісній власності,-

ВСТАНОВИВ :

позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання незавершеного будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя. Просить шляхом відступлення від рівності часток здійснити поділ спільного майна подружжя - спірного незавершеного будівництвом житлового будинку, визнавши за нею право власності на 4/5 ідеальні частки, враховуючи наявність на її утриманні чотирьох дітей та несплату відповідачем аліментів для їх утримання, просить відступити від рівності часток при поділі майна і збільшити її частку до 4/5.

Свої вимоги мотивує тим, що із відповідачем перебувала в шлюбі з 27.08.2004 року по 24.05.2011 року, коли шлюб був розірваний на підставі рішення суду. За час шлюбу ними було придбано незавершений будівництвом житловий будинок по АДРЕСА_1. Зазначила, що оскільки відповідач є власником квартири, однак дане майно придбане за час перебування в шлюбі, тому просить розділити спільне майно подружжя. При цьому вважає, що її частка у спільному майні подружжя повинна бути збільшена до 4/5 ідеальних частин, оскільки вона має на утриманні чотирьох дітей, які проживають із нею та перебувають на її утриманні. Відповідач аліментів, які призначені рішенням суду в Італії, не сплачує.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення аналогічні вище наведеним.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, пояснив, що дійсно сторонами у справі за час перебування у шлюбі було придбано у власність незавершений будівництвом житловий будинку по АДРЕСА_1. Однак проти поділу такого заперечує, оскільки позивачка забороняє йому бачитись з дітьми. Аліменти не сплачує, так як позивачка на території України з позовом про стягнення таких не зверталась, оскільки постійно проживає в Італії. А тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд позов задовольняє частково з таких підстав.

Як вбачається із договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку від 10.11.2005р., посвідченим приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В., ОСОБА_2 придбав незавершений будівництвом житловий будинок по АДРЕСА_1(а.с.11).

Рішенням суду від 24.05.2011 року (а.с.5) шлюб, зареєстрований 27.08.2004 року у Звенигородській сільській раді Пустомитіського району Львівської області, актовий запис №4, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

За правилами ч.1 ст.22 КпШС України, який діяв на час придбання майна, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Таким чином, оскільки спірне майно придбане сторонами у справі в період перебування у зареєстрованому шлюбі, а тому вказане майно є спільним майном подружжя.

В той же час, відповідно до ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У відповідності до вимог ч.1 ст.70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Дійсно ч.3 вказано статті визначено, що за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Cпоруджений подружжям в період шлюбу житловий будинок до його прийняття до експлуатації та реєстрації права власності на нього не набуває юридичного статусу житлового будинку, однак, будучи сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, є майном, набутим подружжям за час шлюбу, відтак, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, яке може підлягати поділу між ними.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що у неї на утриманні перебувають четверо дітей, відповідач не сплачує на їх утримання аліментів, з врахуванням чого вважає, що набула право на збільшення своєї частки у спільному майні подружжя до 4/5 ідеальних частин.

Судом встановлено, що дійсно сторони є батьками дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2., ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3., ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4., ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1., які після розірвання шлюбу між батьками залишилися проживати із матір'ю ОСОБА_1 Двоє з дітей є неповнолітніми.

В обґрунтування своїх вимог позивачка покликається на те, що згідно постанови суду м.Перуджа (Італія) від 11.10.2011р. відповідачу ОСОБА_2 присуджено сплачувати 1000євро на утримання дітей та дружини. Однак відповідач даної суми не виплачує.

Віповідач з приводу несплати присуджених аліментів пояснив, що поки проживав в Італії аліменти сплачував, однак на даний час такої суми платити не може, позивачка про стягнення з нього аліментів на території України не зверталась.

Тому вважає обґрунтування вимог позивачки ухиленням відповідача від сплати аліментів безпідставними.

Оскільки на утриманні позивачки перебуває двоє спільних неповнолітніх дітей сторін, відповідач на їх утримання коштів не надає, суд вважає, що вимоги про збільшення частки у спільній сумісній власності підлягають до часткового задоволення та слід відступити від засад рівності часток подружжя у спільній сумісній власності та збільшити частку позивачки до 2/3.

Керуючись ст.ст.10,60, 88, 209, 212-215 ЦПК України,ст.22 КпШС,ст.ст.69,70 СК України,ст.331 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 ідеальних частин у незавершеному будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_1, придбаному відповідно до договору купівлі-продажу від 10.11.2005року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстровим №3221.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: О.Б.Нагірна