Справа №200/793/15-ц
Провадження №2/200/1266/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р Ї Н И

30 вересня 2015 рокуБабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого, судді - Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі - Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання договору дійсним, визнання добросовісним набувачем та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, предявленим до ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору дійсним, визнання добросовісним набувачем та визнання права власності. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 16 січня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, посвідчений та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 На момент укладання даного договору квартира АДРЕСА_2 належала Продавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого та зареєстрованого 09 грудня 2014 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 Позивач вважає себе добросовісним набувачем, оскільки при укладанні даного договору купівлі-продажу квартири право власності ОСОБА_3 було перевірено нотаріусом, власником квартири надані всі правовстановлюючі документи на нерухоме майно, та у позивача не виникло жодного сумніву з приводу того, що ОСОБА_3 не є власником спірної квартири. Тому позивач просить визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, укладений 16.01.2015 року між ним та ОСОБА_3, дійсним, визнати його добросовісним набувачем даної квартири та визнати за ним право власності на спірну квартиру

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, визнав позовні вимоги ОСОБА_1 та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

В судове засідання сторони не з'явилися, тому, відповідно правил ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 16 січня 2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу квартири № 37, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Короленка, буд. 14/16. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Згідно вказаного договору зазначена квартира належала продавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 09 грудня 2014 року.

Пунктом 6 зазначеного договору встановлено, що Продавець свідчить, що на момент укладення цього договору вказане майно не перебуває під арештом та забороною….Треті особи не мають права на це майно.

У пункті 8 договору зазначено, що Покупцю доведено до відома, що майно є особистою приватною власністю Продавця.

З пункту 10 договору вбачається, що відсутність заборони відчуження (арешту) майна, податкової застави Продавця та Покупця, а також обтяження відчужуваного майна іпотекою перевірено 16.01.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Відповідно до ст. 330, 334 ЦК право власності на нерухоме майно, відчужене особою, яка не мала на це права, виникає у добросовісного набувача з моменту реєстрації права на таке майно, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу воно не може бути витребувано у нього.

Набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з'ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника.

ОСОБА_1 може бути визнаний добросовісним набувачем за умови, що правочин, за яким він набув у володіння спірне майно, відповідає усім ознакам дійсності правочину, за винятком того, що він вчинений при відсутності у продавця права на відчуження.

На момент укладення договору купівлі-продажу квартири від 16 січня 2015 року, ОСОБА_3 мав зареєстроване право власності, на підтвердження чого під час нотаріального посвідчення договору було надано правовстановлюючий документ. Приватним нотаріусом під час посвідчення договору купівлі-продажу було перевірено належність продавцю ОСОБА_3 квартири на праві власності, а тому ОСОБА_1 не мав жодних сумнівів щодо належності продавцю на праві власності спірної квартири.

З зазначеного вбачається, що ОСОБА_1 є добросовісним набувачем.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього.

Як вбачається з матеріалів справи, у даному випадку не існує підстав для витребування майна від добросовісного набувача ОСОБА_1 на підставах, визначених ст. 388 ЦК України, а тому, є достатньо законних і обґрунтованих підстав для визнання права власності на квартиру АДРЕСА_4 за ОСОБА_1.

Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, зокрема:

-зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам;

-особа, яка вчиняє право чин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

-волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

-право чин має вчинятися у формі, встановленій законом;

-право чин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 1 ст. 204 ЦК України право чин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Частиною 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

З аналізу наведених норм цивільного законодавства вбачається, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 16.01.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є дійсним та слід визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача необхідно стягнути суму сплачених судових витрат в розмірі 1481 грн. 74 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання договору дійсним, визнання добросовісним набувачем та визнання права власності -задовольнити частково.

Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 16 січня 2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1481 грн. 74 коп.

Рішення може бути оскаржене на протязі десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва