Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді - І.О. Сидоренко,

при секретарі - В.М. Шевченко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Слов'янську Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2015 року позивач звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачем вони уклали шлюб 18.09.1993 року, який зареєстрували у Слов'янському міськвідділі ЗАГС Донецької області, актовий запис № 780. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місця проживання дитини немає. На даний час вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 250 грн.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак в судове засідання надав заяву, в якій вимоги позивачки визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1, 18.09.1993 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб у Слов'янському міськвідділі ЗАГС Донецької області, актовий запис № 780.

Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що позивачка просить залишити їй прізвище «ОСОБА_1», суд приходить до висновку, що слід його залишити.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 250 грн. згідно квитанцій № 10 від 11.09.2015 року суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 84 Цивільного процесуального кодексу України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. На сьогодні дане питання врегульоване Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, в якому передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Позивачем до суду не надано відповідного розрахунку кількості та вартості наданих послуг згідно квитанції № 10 від 11.09.2015 року за годину роботи особи, яка видала цю квитанцію, зокрема скільки часу витрачено адвокатом Колєсніковою В.А. на консультацію та складання позовної заяви. З матеріалів цивільної справи вбачається, що адвокат Колєснікова В.А. жодного разу не брала участі у судових засіданнях по розгляду справи за позовом ОСОБА_1

Враховуючи викладене, вимоги Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, обґрунтування позивачем витрат на правову допомогу, суд вважає, що підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 250 грн. згідно квитанцій № 10 від 11.09.2015 року не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 487,20 грн., про що в матеріалах справи знаходиться квитанція про сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 61, 80, 84, 88, 131, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 104, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 18 вересня 1993 року у Слов'янському міськвідділі ЗАГС Донецької області, актовий запис № 780, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 487,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко