Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів : Боймиструка С.В., Буцяка З.І..

секретар судового засідання: Коробчук А. М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Житлово-комунального підприємства «Галицьке» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок затоплення квартири,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 жовтня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ЖКП «Галицьке» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок затоплення квартири відмовлено.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі позивач вказує на його незаконність, оскільки суд не врахував акти затоплення квартири №52 за 2012-2014 роки, протокол та постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, які свідчать, що затоплення відбулося з квартири № 56 в м. Рівне по вул. Степана Бандери, 44 в результаті порушень правил користування житловим приміщенням відповідачами.

Вказує, що суд помилково прийняв до уваги висновок експерта судової будівельно-технічної експертизи від 28 січня 2015 року, оскільки такий висновок містить припущення щодо причин систематичного підтоплення та не містить однозначної точної причини затоплення спірної квартири.

Просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує, що рішення суду законне та обгрунтоване. Просить залишити його без зміни, а скаргу без задоволення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції, виходив з того, що позивачем не доведено того, що залиття його квартири відбулось з вини відповідачів, що виключає можливість стягнення з останніх матеріальної та моральної шкоди, завданої через затоплення належної йому квартири.

Проте, з такими висновками суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 і яка знаходиться над квартирою позивача.

Огрунтовуючи позовні вимоги позивач покликався на систематичне затоплення відповідачами його квартири з 2012 по 2014 рік та посилався як на доказ акти обстеження його квартири від 18 січня 2012 року, 08 липня 2013 року, від 26 липня 2013 року, від 31 липня 2013 року (а. с. 20, 18, 19, 34) та лист ТзОВ «Рівне Дім Сервіс» від 30 квітня 2014 року (а. с. 7) в яких зазначено , що причиною затоплення квартири АДРЕСА_2 стало безгосподарне та халатне утримання мешканцями квартири №56 сантехнічного обладнання, а саме відсутність у санвузлі зливного бачка унітаза та відповідно шланга на трубу холодного водопостачання. В результаті затоплення виявлені сліди затікання на стелі та стінах в санвузлі, кухні, коридорі.

Відповідно до висновку спеціаліста по визначенню ринкової вартості відновлювального ремонту після затоплення квартири №52 по вул. Степана Бандери в м. Рівне від 25 червня 2014 року вартість ремонту вказаної квартири складає 3 332,00 грн. (а.с. 27). Крім цього позивачем були витрачені 700,00 грн. за складання за проведення обстеження та оцінки технічного стану квартири, що підтверджується копією квитанції (а.с.40)

Перелік матеріалів та їх обєм пошкоджень зазначений у кошторисі ремонту квартири відповідає пошкодженням квартири зазначеним в актах про затоплення квартири за 2012 -2014 року.

Загальні положення щодо відшкодування шкоди встановлені у параграфі 1 глави 82 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Вказаними положеннями закону встановлена єдина підстава цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди - правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправність поведінки заподіювача шкоди, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Під шкодою розуміють наслідки правопорушення, які виражаються у зменшенні майнової сфери потерпілого внаслідок порушення його права або блага (порушення права власності та інших речових прав, наслідки, що настають внаслідок ушкодження здоров'я та інше), а також фізичні та моральні переживання, інші негативні наслідки.

Протиправною поведінкою (дією або бездіяльністю) є будь-яка поведінка, що суперечить правовим нормам.

В силу статті 1166 ЦК України відповідальність настає за заподіяння шкоди, тобто, якщо шкода причинно пов'язана з протиправною поведінкою заподіювача шкоди.

Відповідальність за заподіяну протиправною поведінкою шкоду виникає при наявності вини особи, що заподіяла шкоду, крім випадків, прямо передбачених законом. Вина заподіювача шкоди, що підлягає відшкодуванню за правилами глави 82 ЦК України передбачається (презюмується).

Таким чином, в силу встановленої законом презумпції вини заподіювача шкоди, на нього покладається обов'язок доведення своєї невинуватості.

Будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів на спростування доводів позивача відповідач суду не надав.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Виходячи зі змісту норм ст. ст. 57-59, 212 ЦПК України загальним правилом цивільного процесуального закону є те, що докази аналізуються судом як кожен окремо, так і в їх сукупності, і кожний доказ повинен бути прийнятий судом, якщо не будуть порушуватися правила належності та допустимості засобів доказування.

Відповідно до ст.66 ЦПК України висновок експерта - докладний опис проведений експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання задані судом.

Таким чином, висновок експерта судової будівельно-технічної експертизи №41205/1 ЮШ від 28 січня 2015 року не може бути прийнятий судом як належний та достатній доказ відсутності вини відповідачів у затопленні квартири позивача, оскільки висновок експерта не містить обґрунтованих, чітких, стверджувальних даних про причини затоплення квартири, а ґрунтується на припущеннях щодо можливих варіантів причин такого затоплення з підстав незадовільного стану інженерних мереж будинку, квартир; конденсату на поверхні трубопроводів; затоплення приміщення квартири №52 з квартири №56. (а.с.55-57)

Отже, висновок експерта не має переваг перед іншими засобами доказування, він також підлягає дослідженню й перевірці, а фактичні дані, що містяться в ньому, оцінюються судом за загальними правилами.

За таких обставин, посилання відповідачів на відсутність їх вини у затопленні квартири належній позивачу, не заслуговують на увагу, оскільки відповідач як власник квартири несе відповідальність за стан сантехнічного обладнання, яке знаходиться у квартирі та його експлуатацію.

Доказів того, що затоплення сталось внаслідок непередбачуваних обставин, які характеризувались наявністю непереборної сили для можливості передбачення чи уникнення негативних наслідків в даній ситуації відповідачем надано не було і судом не здобуто.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, а частинами 1, 4 ст. 60 ЦПК встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями, чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру заподіяної моральної шкоди в сумі 1000 грн., апеляційний суд враховує характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, їх тривалість, час який необхідний для відновлення звичного способу життя, при цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості

Відповідно до ч.5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційним судом задоволено позов частково, то відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 слід стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1559 грн.

Враховуючи, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального права воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28 жовтня 2015 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Житлово-комунального підприємства «Галицьке» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок затоплення квартири задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 3 332,00 грн. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 700 грн. витрат повязаних з розглядом справи, а всього 4532 грн. (чотири тисячі пятсот тридцять дві грн.)

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 по 519,66 грн. судових витрат з кожного.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий : Судді: