АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8992/15 Справа № 202/3040/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Зосименко С. Г. Доповідач - Козлов С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Болтунової Л.М., Петренко І.О.,

при секретарі: Безрукавому Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року позивач звернувся до суду з таким позовом, посилаючись на те, що за кредитним договором № LVLWRX00671325 від 21.05.2006 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 2019,04 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 24,00% на рік з кінцевим терміном повернення 21.05.2007 року та його зобов'язання були забезпечені укладеним банком з поручителем - Публічним акціонерним товариством "Акцент-Банк" договором поруки № 167 від 20.10.2010 року, однак свої зобов'язання за цим договором позичальник не виконує і станом на 21.10.2013 року має заборгованість у розмірі 54922,08 грн., а саме: 2019,05 грн. - заборгованість за кредитом, 16509,81 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредиту, 436,08 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 32865,61 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2591,53 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнути на свою користь з ОСОБА_3 у розмірі 44922,08 грн. та солідарно з Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" і ОСОБА_3 у розмірі 10000 грн., стягнути з ОСОБА_3 витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200 грн. та судові витрати по справі.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду та задовольнити його позов, посилаючись на неповне дослідження судом доказів і дійсних обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», суд виходив з того, що банк пропустив строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом.

З таким висновком суду погодитися не можна.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до заяви позичальника № LVLWRX00671325 від 21.05.2006 року ОСОБА_3 отримав у позивача кредит на споживчі цілі у розмірі 2019,04 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 24% на рік з кінцевим терміном повернення 21.05.2007 року та його зобов'язання були забезпечені укладеним банком з поручителем Публічним акціонерним товариством "Акцент-Банк" договором поруки № 167 від 20.10.2010 року, однак свої зобов'язання за цим договором позичальник не виконує і станом на 21.10.2013 року має заборгованість у розмірі 54922,08 грн., а саме: 2019,05 грн. - заборгованість за кредитом, 16509,81 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредиту, 436,08 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 32865,61 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2591,53 грн. - штраф (процентна складова).

За змістом ст. ст. 256, 257, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Проте вказані положення цього Закону стосуються позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямовані на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту. При цьому ЦК України не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку з пропущенням позовної давності (правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-126цс13, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів).

Між тим, відмовляючи в задоволені позову про стягнення вказаної заборгованості за пропуском строку позовної давностібанком, якийзвернувся до суду з таким позовом в лютому 2014 року, в той час коли за умовами договору кредит був наданий на строк по 21.05.2007 року, суд зазначене залишив поза увагою і не врахував, що відповідач наведену в позові суму кредитної заборгованості не спростував і про застосування строку позовної давності при розгляді справи не заявляв, у зв'язку з чим правових підстав для застосування такого строку у суда не було.

З урахуванням наведеного рішення суду, як постановлене з порушенням норм матеріального права, слід скасувати і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог банку на підставі ст. 309 ЦПК України і ст. ст. 554, 1054 ЦК України, яким, зменшивши суму нарахованої банком пені з 32865,61 грн. до 2000 грн. згідно положень ч. 3 ст. 551 ЦК України у зв'язку із значним її перевищенням розміру основного боргу,в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № LVLWRX00671325 від 21.05.2006 року станом на 21.10.2013 року у розмірі 24056,47 грн., а саме: 2019,05 грн. - заборгованість за кредитом, 16509,81 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредиту, 436,08 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 2000 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2591,53 грн. - штраф (процентна складова), стягнути з ОСОБА_3 - 14056,47 грн., та солідарно з Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" і ОСОБА_3 - 10000 грн..

Вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_3 витрат на юридичну допомогу у розмірі 3200 грн. задоволенню не підлягають за відсутністю в матеріалах справи відповідних доказів понесених банком таких витрат.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» підлягає також стягненню з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» судовий збір в розмірі 174,55 грн. (50,75+123,80) та з ОСОБА_3 - в розмірі 656,62 грн. (190,91+465,71) на користь позивача з урахуванням таких понесених ним витрат у судах першої і апеляційної інстанцій пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № LVLWRX00671325 від 21.05.2006 року станом на 21.10.2013 року у розмірі 24056,47 грн., з яких 2019,05 грн. - заборгованість за кредитом, 16509,81 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредиту, 436,08 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 2000 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2591,53 грн. - штраф (процентна складова), стягнути на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» з ОСОБА_3 - 14056,47 грн. та солідарно з ОСОБА_3 і Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» - 10000 грн..

В решті позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відмовити.

Стягнути судовий збір на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» в розмірі 174,55 грн. та з ОСОБА_3 в розмірі 656,62 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: