АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого - судді: Пилипчук Л.І.,

суддів: Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 22 вересня 2015 року

по справі за заявою державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції (далі - Октябрський ВДВС Полтавського МУЮ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року старший державний виконавець Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ Бойко О.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 за виконавчим листом №2-3773 від 01.06.2005, виданого Октябрським районним судом м.Полтави, про стягнення аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, 2003р.н., в розмірі ? частини всіх видів заробітку до повноліття. Підставою для застосування такого обмеження державний виконавець зазначив наявність заборгованості станом на 01.07.2015р. в сумі 6466,45 грн.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22 вересня 2015 року відмовлено у задоволені зазначеного подання державного виконавця відмовлено.

Октябрський ВДВС Полтавського МУЮ подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обстави справи, просив ухвалу скасувати та задовольнити подання про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межу України.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на примусовому виконанні в Октябсрькому ВДВС Полтавського МУЮ перебуває виконавчий лист № 2-3773 від 01.06.2005 року, виданий Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, 2003 року народження в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, до повноліття./а.с.5,6/ Станом на 01 липня 2015 року заборгованість по аліментах становить 6962грн. /а.с.10/

Відмовляючи у задоволенні подання державного виконавця, районний суд виходив з того, що у поданні державним виконавцем не зазначено підстав та не надано доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України. Наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Висновок районного суду є правильним та грунтується на фактичних обставинах і відповідних даним правовідносинам нормах права

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Під ухиленням боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Отже, заборона виїзду за кордон є одним із найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Наявність заборгованості по аліментах та неявка боржника до державного виконавця на виклики за відсутнсоті доказів належного його повідомлення та доказів його місця знаходження,- не є достатньою підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Також матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на те, що ОСОБА_2 намагався виїхати за межі України з метою ухилення від сплати аліментів, а наявна заборгованість не є співмірною із застосуванням даного заходу виконавчого провадження.

Враховуючи обставини, на підставі яких державний виконавець просив обмежити боржника у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для застосуванням такого обмеження .

Отже, колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права та підстав для скасування оскаржуваної ухвали, тому відхиляє скаргу і залишає ухвалу місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 303, 304, п. 1 ч.1 ст. 312, ст. ст..314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції - відхилити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 22 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: Л.І. Пилипчук

Судді: /підписи/ Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак

ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Л.І. Пилипчук