Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Лялюк Є.Д.

при секретарі Станкевич Р.В.

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до СК «Аско-Медсервіс», ОСОБА_3 про стягнення суми страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до СК «Аско-Медсервіс», ОСОБА_3 про стягнення суми страхового відшкодування в якому просить стягнути з СК «Аско-Медсервіс», ОСОБА_3 про стягнення суми страхового відшкодування та стягнути солідарно з відповідачів судові витрати.

В обґрунтування позову покликається на те, що 01.07.2013р. було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності між ОСОБА_1 Ігоровичем, та страховою компанією «Аско-Медсервіс». Згідно умов договору страхова компанія «Аско-Медсервіс» взяла на себе зобовязання у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування. 18.11.2013р. страховий випадок настав, зокрема, їхавши по вулиці Смольського м.Львова, біля магазину неподалік будинку № 4, водій вантажного автомобіля здійснював розгрузку товару в момент, коли автомобіль «БМВ» потерпілого проїзджав поруч водія вантажного авто (ОСОБА_1І.), не впевнившись у безпечності своїх дій, відкрив дверку, чим спричинив пошкодження передньої лівої частини авто.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з мотивів, зазначених у позовній заяві, та додатково пояснили, що позивач придбав у відповідач ОСОБА_3 страховий поліс № АС/ 0606237, оскільки ОСОБА_3 працюючи у відповідача СК «Аско-Медсервіс» як його представник по оформленні полісів обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Хоча позивач має оригінал полісу, але відповідач СК «Аско-Медсервіс» не визнає даного полісу, оскільки вважає даний поліс втраченим і не має наміру по цьому полісу відшкодовувати шкоду яку завдав позивач. Крім цього пояснили, що ОСОБА_3 коли відбулося ДТП повідомив позивача, що даний поліс недійсний, оскільки він його не оформив належним чином і просив не звертатися до страхової компанії, а зобов»язувався самостійно відшкодувати шкоду пошкодженому в дтп автомобілю, про що написав власноручну розписку. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача СК «Аско-Медсервіс» в судове засідання не зявився. Подав письмові заперечення на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, хоч а про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 18.11.2013р. відбулася дорожньо транспортна пригода між автомобілями НОМЕР_1 та Мерседес р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 В даній дорожньо-транспортній пригоді позивач себе визнав винним.

01.07.2013 р. було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності між ОСОБА_1 Ігоровичем, та страховою компанією «Аско-Медсервіс» - поліс № АС/ 0606237.

У ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко визначено, що: цей Закон регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.».

Пунктом 1.1. статті 1 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко передбачено, що: «страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу».

Пунктом 1.2. статті 1 ЗУ визначено, що: «страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України «Про страхування».

Відповідно до умов укладеного Договору ПрАТ «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» застрахував обовязкову цивільно-правову відповідальність ОСОБА_1 перед третіми особами.

Частиною 22.1. статті 22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що: «У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи».

Однак, позивач у власній позовній заяві зазначає, що у дтп, яка мала місце 18.11.2013 р. за участю ТЗ «BMW», д.р.н. ВС 5582 ВІ, під керуванням ОСОБА_4 та ТЗ «Mercedes- Benz», д.р.н. В 4065 BE, під керуванням ОСОБА_1, ТЗ «Mercedes-Benz», д.р.н. В 4065 BE, отримав механічні пошкодження і винуватцем даної дорожньо-транспортної пригоди був позивач.

Однак, дане твердження позивача не може бути прийняте судом до уваги як належне, адже ПрАТ «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» не несе ніякої відповідальності перед власним Страхувальником відповідно до укладеного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АС/0606237).

Частиною 32.2. статті 32 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової Відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко визначені випадки, коли шкода не відшкодовується, серед яких: «шкоду, заподіяну забезпеченому транспортному засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.».

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 3-11,88,212-215, 224-228 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Лялюк Є.Д.