Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/3837/15-ц
Провадження № 2/191/1623/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Гречко Ю. В.
при секретарі Борисовій О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Синельниківської районної державної адміністрації, третя особа: Управління Держгеокадастру у Синельниківському районі Дніпропетровської області про визнання права власності на земельні ділянки (паї) в порядку спадкування за заповітом,-
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Синельниківської районної державної адміністрації, третя особа: Управління Держгеокадастру у Синельниківському районі Дніпропетровської області про визнання права власності на земельні ділянки (паї) в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що його батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_3, на підставі Розпорядження голови Синельниківської районної адміністрації від 17.02.2009 р. за № 107-р-09 отримали земельні ділянки розміром по 2 га., розташовані на території Марївської сільської Ради Синельниківського району Дніпропетровської області.
В зв'язку з тим, що оформлення державних актів було дуже довго, його мати ОСОБА_4 померла 10 травня 2010 р., так і не отримав на руки вказаний державний акт.
Спадкоємцем після смерті матері був його батько ОСОБА_2, він спадок після смерті матері не приймав.
Батько ОСОБА_2, жив разом з матусею по одній адресі і відповідно ч.3,5 ст. 1268 ГК України вважається, що він прийняв спадок, бо : «Спадкоємець, який постійно мешкав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, який прийняв спадок, коли на час встановленного строку ст.1270 ЦК України він не заявив відказ від нього ....Незалежно від часу прийняття спадка воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадка», на що вказує в своїй відповіді нотаріальна контора.
Відповідно, батько прийняв спадок після смерті матері, але не оформив його, помер 16 липня 2011 р., також не отримав на руки державний акт на земельну ділянку ні матусі, ні свій.
Він є єдиним спадкоємцем батька відповідно заповіту складеного від 22.06.11 р., зареєстрованого приватним нотаріусом ОСОБА_5 Синельниківського районного нотаріального округа Дніпропетровської області (№ 1059) згідно з яким, все майно , яке належало батьку в разі його смерті належить йому.».
Відповідно ч.1 ст.1270 ЦК України він в строк 6 місяців подав заяву до Першої Запорізької державної нотаріальної контори про прийняття спадка, що підтверджується витягом із спадкового реєстру.
Прийняв спадок в основній його частині, він не може оформити право власності на земельну ділянку , бо на руки державні акти на земельні ділянки ні мати ОСОБА_4, ні батько ОСОБА_2 ні отримали, в звязку з чим право власності на земельну ділянку не було зареєстровано спадкоємцями і йому, як позивачу , переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що вказано ст. 1216 ГК України .
Зараз ці земельні ділянки не значаться як спадок, тому державний нотаріус Першої Запорізької нотаріальної контори від 19.02.2014 р. винесла постанову про відмову йому в оформлені права власності на земельні ділянки в зв'язку з відсутністю на них правоустановчих документів.
Позивач до початку відкритого судового засідання надав суду заяву якою просить суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у відкрите судове засідання не зявився з невідомих суду причин.
Третя особа до початку в відкритого судового засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти позовних вимог не заперечує.
Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно заповіту ВРП № 765102 від 22 червня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованому в реєстрі за № 1059, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті усе своє майно заповів ОСОБА_1.
Відповідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 211725 від 18 липня 2011 року ОСОБА_2 помер 16 липня 2011 року.
Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 171862 від 12 травня 2010 року ОСОБА_3 померла 10 травня 2010 року.
Копією свідоцтва про народження серії ЯЕ № 168046 від 23 липня 1956 року підтверджується факт того, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Згідно копії Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 лютого 2014 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, які розташовані на території Марївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджує право власності померлих ОСОБА_2, який помер 16 липня 2011 року та ОСОБА_3, яка померла 10 травня 2010 року на зазначені земельні ділянки.
У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Згідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних правовідносин.
На підставі ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.
Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення
Частиною 1 статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.
Відповідно ч.1 та п. б ч.2 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також, право власності на земельну ділянку набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину.
Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Таким чином, суд дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ч. 4 ст. 25, ст. 328, ч. 1 ст. 1216, ст. ст. 1217, 1218, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ч.ч. 1, 2 ст. 1225, ст.. ст. 1228, 1233, ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1251, ч. 5 ст. 1268, ч. 1 ст. 1274 ЦК України, ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Синельниківської районної державної адміністрації, третя особа: Управління Держгеокадастру у Синельниківському районі Дніпропетровської області про визнання права власності на земельні ділянки (паї) в порядку спадкування за заповітом - задовольнити повністю.
На заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області позивачем може бути подано апеляційну скаргу.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання після розгляду справи апеляційним судом у разі, якщо рішення не буде скасовано.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя: ОСОБА_7