Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 2-1823/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2010 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

при секретарі судового засідання - Вєтошкіній Ю.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника третьої особи - територіального управління Держнагляду за охороною праці - ОСОБА_4В.(не зявився),

представника третьої особи - виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Первомайську та Первомайському районі - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: територіального управління Держнагляду за охороною праці, виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Первомайську та Первомайському районі, про визнання трудового договору укладеним, встановлення факту нещасного випадку на виробництві та зобовязання скласти акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом,

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2010 року позивач звернувся із зазначеним позовом до суду, в якому вказував наступне.

Він постійно працював в дитячій музичній школі м. Первомайська. В грудні 2007 року, в звязку з матеріальними проблемами, вимушений був почати суміщати основну роботу з працею у приватного підприємця (далі - ПП) ОСОБА_3 в її цеху по виготовленню меблів на посаді працівника по виготовленню мяких меблів. 23 липня 2008 року під час виконання робіт на пилорамі він отримав травму лівої руки: відкритий перелом І пальця на лівій руці МОС, розмноження ІІ-У пальців. Після закінчення лікування він дізнався, що не був оформлений на роботу у приватного підприємця і акт про нещасний випадок з ним не складався. Це позбавляє його можливості звернутися до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві для отримання відповідної страхової виплати.

Під час розгляду справи позов неодноразово уточнювався і згідно остаточних вимог позивач просив суд:

-визнати укладеним трудовий договір з ПП ОСОБА_3 з 1 грудня 2007 року, за яким він працював працівником по виготовленню та ремонту мяких меблів;

-встановити факт нещасного випадку, що стався з ним 23 липня 2008 року при виконанні трудових обовязків на території цеху по виробництву меблів ПП ОСОБА_3, що пов'язаний з виробництвом;

-зобовязати ПП ОСОБА_3 скласти акт про нещасний випадок, що пов'язаний з виробництвом за формою Н-1.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідачка під час розгляду справи позов не визнала з тієї підстави, що ОСОБА_1 працював у неї не постійно, до того ж достовірно не було встановлено, що нещасний випадок відбувся на виробництві в її цеху.

Представник третьої особи - виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Первомайську та Первомайському районі (далі - Фонд) заперечував проти задоволення позову, оскільки позивач не був оформлений працівником у ОСОБА_3, і нею, як ПП, обовязкові відрахування до Фонду на даного найманого робітника не проводилися. Тому він не має права на отримання страхових виплат при настанні страхового випадку.

Представник третьої особи - територіального управління Держнагляду за охороною праці до судового засідання не зявився, про його час та місце був повідомлений належним чином, причина його неявки і позиція щодо заявленого позову не відома.

Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши та оцінивши матеріали справи, у межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так під час розгляду справи було встановлено, що позивач постійно працював в дитячій музичній школі м. Первомайська. З 2005 року, в звязку з матеріальними труднощами, вимушений був суміщати основну роботу з роботою у відповідачки на посаді працівника по виготовленню та ремонту мяких меблів. За домовленістю з нею, як власником та роботодавцем, роботу він виконував за наявності такої, тобто не постійно, а при надходженні замовлень з виготовлення меблів. З відповідачкою ним було узгоджені розмір заробітної плати, яку він отримував в залежності від кількості виконаної роботи. Під час роботи його безпосереднім керівником був начальник цеху по виготовленню меблів, який і викликав його за телефоном при надходженні замовлень та необхідності виконання робіт.

Згідно статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило у письмовій формі, укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається також укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядженням не були видані, але працівника фактично було допущено ним до роботи. В даному випадку неналежне оформлення прийняття на роботу не спростовує чи заперечує факт його укладення, якщо робота проводилася за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органа.

При укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатися як конкретним терміном, так і часом настання певної події, в тому числі і виконанням певного обсягу робіт.

Відповідно до вимог ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Враховуючи, що позивач за узгодженням з відповідачкою виконував доручену йому роботу з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку роботі в меблевому цеху, а остання, в свою чергу, зобовязалася та виплачувала працівнику заробітну плату і забезпечувала умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, тому суд дійшов висновку, що позивач працював у відповідачки за трудовим договором. В звязку з цим його вимоги в частині визнання трудового договору укладеним обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Позивач просив визнати трудовий договір укладеним з 1 грудня 2007 року, оскільки для здійснення страхових виплат необхідно, щоб він працював не менше останніх шести місяців до страхового випадку. Тому суд, при визнанні трудового договору із зазначеної дати, не бачить підстав для порушення прав позивача.

Саме по собі непроведення відрахувань на соціальне страхування чи у пенсійний фонд, за наявності описаних вище умов укладення трудового договору, не може свідчити про те, що договір не є трудовим.

Посилання позивачки на те, що трудові відносини вона не оформила з позивачем через неналежне та непостійне виконання роботи з його боку, спростовуються поясненнями свідка.

Потому, 23 липня 2008 року позивач, при виконанні робіт по розпилюванню деревини на пилорамі, до роботи з якою він був допущений за декілька днів до того начальником цеху, необережно повівся з устаткуванням і отримав травму лівої руки: відкритий перелом І пальця на лівій руці МОС, розмноження ІІ-V пальців. Як наслідок йому ампутували - ІІ-ІV пальці.

Факт нещасного випадку підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, в тому числі: поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, копією амбулаторної медичної картки позивача, випискою з медичною карти.

Тому посилання відповідачки на те, що травма у позивача могла відбутися не при виконанні роботи в її меблевому цеху, що підтверджується, на її думку, копією виписки з медичної карти ОСОБА_1, де зазначено: травма побутова, не може бути прийнято судом. Заповнення даного документу відбувалося медперсоналом в лікарні зі слів позивача, коли він перебував у стані больового шоку, тому міг не повністю розумів значення всіх своїх дій та їх подальших наслідків.

Статтею 171 КЗпП України передбачено обовязок власника або уповноваженого ним органу проводити розслідування та вести облік нещасник ї випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві.

Однак відповідачкою, в порушення вимог зазначеної статті, розслідування нещасного випадку відповідно Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1112 від 25 серпня 2004 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, не проводилося.

Невиконання відповідачкою цих вимог порушує права позивача і не дає йому можливості звернутися до Фонду з питанням про виплату йому страхового відшкодування у разі настання нещасного випадку на виробництві. Тому його права необхідно захистити шляхом визнання факту нещасного випадку на виробництві та зобовязати відповідачку скласти акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, саме відносно позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 130, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати укладеним трудовий договір між ОСОБА_1 та приватним підприємцем ОСОБА_3 з 1 грудня 2007 року, за яким ОСОБА_1 працював на посаді працівника по виготовленню та ремонту мяких меблів за сумісництвом.

Встановити факт нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 23 липня 2008 року при виконанні трудових обовязків на території цеху по виробництву меблів приватного підприємця ОСОБА_3 таким, що пов'язаний з виробництвом та зобовязати приватного підприємця ОСОБА_3 скласти акт про нещасний випадок, що пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 відносно ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 8 (вісім) гривен 50 копійок та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 37 (тридцять сім) гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Р.В. Козаченко