АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 668/1039/15-ц
Номер провадження №22-ц/791/1892/15 Головуючий в суді 1 інстанції: Головко О.В.
Категорія:31 Доповідач: Склярська І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року жовтня місяця 12 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого: Склярської І.В.

Суддів: Радченко С.В.

Капітан І.А.

При секретарі: Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 02 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 18.12.2013 року близько 15 год. 35 хв. в м. Херсоні на пр. Сенявіна, в районі будинку № 152, ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Soueast Lioncel», реєстраційний номер НОМЕР_1, на пішохідному переході здійснив наїзд на позивача. За даним фактом зареєстровано кримінальне провадження № 0006445 за ч. 2 ст. 286 КК України. Також зазначила, що цивільно-правова відповідальність власника вищезазначеного автомобіля була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування». Враховуючи те, що внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, позивачу було заподіяно матеріальну та моральну шкоду, після неодноразового уточнення позовних вимог, остаточно просила:

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1000 грн. матеріальної шкоди та 95 000 грн. моральної шкоди, з ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_4 29696,70 грн. страхового відшкодування та 5000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Суворовського районного суду міста Херсона від 02 червня 2015 року позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині стягнення моральної шкоди в сумі 95 000 грн. змінити та зменшити вказану суму.

В апеляційній скарзі ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині позовних вимог до компанії скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з них на користь позивача 8 342,39 грн. страхового відшкодування за шкоду заподіяну у зв'язку з лікуванням та 417,11 грн. страхового відшкодування моральної шкоди.

Представник позивача доводи апеляційних скарг не визнав, мотивуючи тим, що заподіяна ОСОБА_3 моральна шкода в розмірі стягнутому судом першої інстанції відповідає всім встановленим обставинам справи, також вважає доведеним витрати пов'язані з лікуванням, а тому їх розмір є обґрунтованим та підтвердженим.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга страхової компанії підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги до ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 22.09.2014 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, заподіяння ним моральної шкоди позивачці, а також з підстав законності та обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, 18.12.2013 року близько 15:35 год. відповідач ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Soueast Lioncel», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по пр. Адмірала Сенявіна зі сторони вул. Паровозної у напрямку вул. 49-ї Гвардійської Дивізії в м. Херсоні в районі житлового будинку № 152, здійснив наїзд на ОСОБА_4, коли вона переходила дорогу на пішохідному переході (а.с.13-14).

Цивільно-права відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», що підтверджується копією полісу страхування № АС/0882883 (а.с.12).

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" судам роз'яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 22.09.2014 року ОСОБА_3 визнано винним за ч.2 ст. 286 КК України, у зв'язку з порушенням ним правил дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження, та стягнуто з ОСОБА_3 та ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» моральну та матеріальну шкоду (а.с.13-14).

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 18.12.2014 року вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 22.09.2014 року в частині вирішення цивільних позовів на користь потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скасовано та направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства (а.с.60-61).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За роз'ясненнями п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" судам роз'яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями ст. 212 ЦПК України. На підтвердження висновку суду щодо розміру відшкодування збитків у рішенні, крім посилання на вирок у кримінальній справі чи постанову у справі про адміністративне правопорушення, необхідно також зазначати докази, подані сторонами при розгляді цивільної справи (наприклад, врахування матеріального становища відповідача або вини потерпілого).

Таким чином, встановивши, що вину відповідача - ОСОБА_3 у скоєнні останнім дорожньо-транспортної пригоди, що спричинило позивачу середньої тяжкості тілесні ушкодження, встановлено вироком суду, суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для покладення на відповідача обов'язку з відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка тривалий час знаходилася на стаціонарному лікуванні (а.с.15-18,36,74-88), внаслідок ДТП, скоєного відповідачем, зазнала фізичних страждань, змінився її звичайний спосіб життя (а.с.89-94, 69) та внаслідок ДТП залишилась інвалідом ІІІ групи, що підтверджується довідкою МСЕК серії 10 ААВ № 380441 від 28.03.2014 року (а.с.19).

З огляду на зазначені вимоги закону, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, правильно визначивши, які правовідносини випливають із встановлених обставин справи, застосувавши до спірних правовідносин норму закону, яка підлягала до застосування, врахувавши характер, обсяг та глибину моральних страждань позивача, пов'язаних з ушкодженням її здоров'я внаслідок вчинених відповідачем винних дій з необережності, заподіяння тілесних ушкоджень середньої тяжкості у зв'язку з чим позивач перебувала на лікарняному у медичному закладі, а тому наслідки таких ушкоджень мають тривалий характер, отримання позивачем ІІІ групи інвалідності внаслідок ДТП, тяжкість вимушених змін у її житті, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача моральної шкоди в розмірі 95 000 грн.

Доводи апеляційної скарги в частині зменшення стягнення моральної шкоди колегія суддів до уваги не приймає, як не підтверджені належними доказами і не обґрунтовані вимогами закону.

Оскільки в іншій частині рішення суду щодо позовних вимог до ОСОБА_3, ним не оскаржується, колегія суддів відповідно до принципу диспозитвності юридичної оцінки йому не надає.

Відповідно до 22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньої транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Враховуючи норми ст.23 вказаного Закону та заявлені позовні вимоги, шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого, моральна шкода, що полягає у фізичному болі та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Відшкодування шкоди, пов'язаної з лікуванням потерпілого врегульовані ст.24 названого Закону.

Так, у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним лікуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я.

Суд першої інстанції, стягуючи зі страхової компанії на користь позивача страхове відшкодування в сумі 28 736,98 грн. (за мінусом франшизи) правильно дійшов до висновку про стягнення зазначеної суми, оскільки вона узгоджується з витратами позивачки у розумінні п.24.1 ст.24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, підтверджується чеками та квитанціями по понесеним витратам, виписками з медичної картки, медичною карткою, оригінал якої оглядався в суді першої інстанції та копії містяться в матеріалах справи є також обґрунтованими в розумінні того, що внаслідок ДТП позивачка стала інвалідом 3 групи, а тому витрачена сума є підтвердженою та обґрунтованою.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що страховою компанією не відшкодовуються шапочка, бахили, бутилочка непроливайка, гігієнічні засоби, етіл 96% та інше, оскільки такі витрати є необхідними та охоплюються видами витрат, визначеними у вищезазначеній нормі закону. Так, відвідування лікарні (доставка) потребує наявності бахил, етіл 96% використовується для здійснення уколів, гігієнічні засобі також є необхідними в умовах знаходження ( утримання) в лікарні.

Висновок лікаря-експерта від 03.03.2015 року, на який посилається апелянт, колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки він має відомості, які протирічать випискам з медичної книги. Так, наприклад, саме лікарем (а.с.17 о.с.) було призначено УЗД, в той час як у зазначеному висновку ці витрати зазначені як необґрунтовані медичні заходи ( а.с.55-56), також і реабілітаційні послуги зазначені у виписці від 08.01.2014 року, а їх витрати підтверджені документально.

Відповідно до ст.26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому-фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про застосування судом першої інстанції норми матеріального права, в редакції, яка не діяла на час виникнення правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди. Отже в цій частині доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах закону, в зв'язку з чим, зі страхової компанії на користь позивачки підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати, (яка визначена судом першої інстанції у розмірі 28 736 грн,) тобто 1 436 грн 80 коп.

Таким чином, висновки суду щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди належним чином мотивовані, підтверджуються матеріалами справи, узгоджуються з нормами матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. При цьому, суд дав належну оцінку зібраним у справі доказам, висновки щодо яких обґрунтовано виклав в мотивувальній частині рішення.

Разом з тим, враховуючи неправильне застосування судом першої інстанції норми матеріального права, рішення суду в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» моральної шкоди на користь ОСОБА_4 підлягає зміні, а саме : зменшенні суми моральної шкоди з 5 000 грн. до 1 436 грн.80 коп.., в іншій частині рішення суду залишити без змін.

На підставі ст.26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст.303, ч.1 п.3 ст. 307, ч.1 п.4 ст. 309 , 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» задовольнити частково

Рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 02 червня 2015 року змінити в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» зменшивши суму моральної шкоди з 5 000 грн. до 1 436 грн.80 коп.., в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: