№ 274/2543/15-ц
провадження № 2/0274/1217/15
13.10.2015 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Замеги О.В., при секретарі Павлюк - Жук А.В., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частину квартири та визнання права власності,-
Позов мотивують тим, що їм та відповідачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Позивачі є членами однієї родини, а саме: матір та донька. Відповідач є братом ОСОБА_1. На даний час ОСОБА_1 належить 2/3 частини квартири, ОСОБА_2 - 1/4 частина квартири, ОСОБА_3 - 1/12 частина квартири, яку він отримав у спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4. Відповідач ніколи не проживав у спірній квартирі, обов"язків по її утриманню не несе. Він має особисте житло в Києві, на АДРЕСА_2. Ніколи не намагався проживати у спірній квартирі, питання щодо його вселення в квартиру не порушувалось, сумісне проживання з ним не можливе в силу неприязних відносин між ними. Вони неодноразово пропонували відповідачу вирішити дане питання в позасудовому порядку, але жодного рішення так і не було прийнято. Розмір грошової компенсації, яку вони мають повернути відповідачу, за частку квартири визначений у Звіті про оцінку майна №09-12 від 11.12.2014 року. Вказану суму вони внесли на депозитний рахунок суду.
У відкрите судове засідання представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_5 не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує.
У відкрите судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи в його відсутності суду не надав.
Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
В зв"язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.
Суд, дослідивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності після смерті ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про право власності, свідоцтвами про право на спадщину за закону та заповітом(а.с. 23-25, 29).
Статтею 316 ЦК України, дано визначення поняття права власності, згідно якого правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Як зазначено у ст. 317 Цивільного Кодексу України(далі ЦК України), власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном закріплений у ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до п. 14 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", квартира, яка є спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо сторонам виділити ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.
Згідно ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника.
Як зазначено у п. 7 вище вказаної постанови, оскільки, суд за чинним законодавством вирішує спори учасників спільної власності щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової компенсації за частку у спільній власності, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватись ним.
Як встановлено в судовому засіданні, спільне користування квартирою є неможливим, у зв"язку з конфліктами, які виникають між сторонами, доказів на спростування даного факту відповідач суду не надав.
Крім того, судом встановлено, що відповідач у зазначеній квартирі не проживає, оскільки, забезпечений житлом за місцем фактичного проживання.
Будь - яких доказів на підтвердження протилежного, а також доказів про чинення йому перешкод у користуванні житлом, позивачами або іншими особами, суду також не надано.
Крім того, суд враховує, що ОСОБА_3 належить 1/12 частки у квартирі, що є незначною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам як позивачів так і відповідача.
Як встановлено судом, сума вартості 1/12 частини, належної ОСОБА_3 покладена позивачами на депозитний рахунок ТУ ДСА у Житомирській області, що вбачається з квитанції № 103 від 27.05.15 року(а.с. 3).
А тому суд оцінюючи зібрані докази в їх сукупності приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Крім того суд вважає, що сплату судового збору слід покласти на позивачів.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214, 224-226 ЦПК України ст.ст. 319, 322, 346, 349, 360 ЦК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.
Припинити право спільної часткової власності за ОСОБА_3 на 1/12 частину квартири АДРЕСА_1
Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право власності на вказану 1/12 частину квартири АДРЕСА_1 в рівних частинах.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10 -денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії даного рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: О.В. Замега