Справа № 448/1609/14 Головуючий у 1 інстанції: Борисенко В.В.
Провадження № 22-ц/783/1695/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І., Штефаніци Ю.Г.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Мостиського районного суду Львівської області від 16 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

встановила:

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 16.12.2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Розірвано шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 29.10.1999 року Раденицькою сільською радою Мостиського району Львівської області, актовий запис за №14.

Вирішено стягувати з відповідача у користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1400 грн. (по 700 грн. на кожну дитину) щомісячно, починаючи з 24.11.2014 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів оскаржив відповідач ОСОБА_2, просить його змінити, зменшивши визначений судом розмір стягуваних з нього у користь позивача аліментів до 1000 грн. (по 500 грн. на кожну дитину).

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що при визначенні розміру аліментів судом не було враховано його матеріального становища, а саме, що він не працює та не отримує допомоги по безробіттю. Крім того, зазначає, що він здійснює постійний догляд за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому процесуальним законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання нею 14.02.2015 року судової повістки, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило, а тому розгляд справи апеляційним судом проведено у її відсутності, що відповідає вимогам ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу (далі-СК) України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК).

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 цієї статті, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5,6).

Діти проживають разом із своєю матір»ю - позивачем ОСОБА_3 та знаходяться на її утриманні.

Позивач ОСОБА_3 працює продавцем і її місячний дохід становить 1350 грн. (а.с.8).

Відповідач ОСОБА_2 з 2008 року офіційно не працює, отримує дохід від тимчасових робіт на будовах, який є мінливим та нерегулярним.

Додатково до апеляційної скарги відповідач долучив довідку з Мостиського центру зайнятості про те, що він на обліку в числі безробітних не рахується і допомоги по безробіттю не отримує (а.с.32).

За встановлених обставин у даній справі, колегія суддів погоджується з визначеним судом розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача у користь позивача на утримання їхніх двох дітей, оскільки саме такий розмір з урахуванням вимог закону щодо рівного обов»язку кожного з батьків забезпечити матеріальне утримання своїх дітей, забезпечить їм встановлений законом прожитковий мінімум, розмір якого для дітей вказаного вище віку на момент звернення позивача з даним позовом та на момент розгляду справи в суді становив 1373 грн. на одну дитину.

Враховуючи те, що відповідач є здоровою, працездатною особою, не має медичних обмежень у працевлаштуванні, не має інших дітей та/або утриманців, колегія суддів вважає, що підстав для зменшення встановленого судом розміру аліментів немає.

При вирішенні справи в оскаржуваній апелянтом частині суд повністю дотримався названих вище вимог СК України, не допустив порушень процесуального закону, які б були підставою для зміни чи скасування рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Мостиського районного суду Львівської області від 16 грудня 2014 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Береза В.І.

Штефаніца Ю.Г.