Номер провадження: 22-ц/785/1729/15
Головуючий у першій інстанції Дяченко В. Г.
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів - Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при секретарі - Колмакові В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2014року по справі за позовом КП "Теплопостачання міста Одеси" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановила:

08 квітня 2014р. представник КП "Теплопостачання міста Одеси" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію на опалення та гарячу воду, в обґрунтування якої послався на те, що ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, та нерегулярно оплачує спожиту теплову енергію, яку забезпечує КП "Теплопостачання міста Одеси".

В результаті цього з листопада 2007р. утворилася заборгованість у розмірі 9419грн.48коп., яку представник позивача просив стягнути з відповідача на користь КП "Теплопостачання міста Одеси" і судові витрати (а.с.2-3).

Відповідач позов не визнав в повному обсязі.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 08 жовтня 2014 року позовна заява КП "Теплопостачання міста Одеси" задоволена.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП "Теплопостачання міста Одеси" суму заборгованості за спожиту теплову енергію в розмірі 9419грн.48коп. та судові витрати в сумі 243грн.60коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволені позову КП "Теплопостачання міста Одеси", при цьому апелянт посилається на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки позивачем не доведений факт забезпечення його квартири теплом; тепло в будинку зникло з 2005р., а в 2007році в його квартирі демонтовані батареї і перекрита труба теплопостачання, про що був складений відповідний акт техніком з КП "Теплопостачання міста Одеси"; договір про користування теплоенергією він не укладав і не підписував; суд не врахував, що загальну суму заборгованості позивач рахує з листопада 2007р., пропустивши строк позовної давності, що є підставою для відмови в стягненні суми заборгованості за період з листопада 2007р. по березень 2011р.; судом не враховано, що квартира не приватизована і в ній прописані 5 осіб, а позивач пред'явив претензії тільки до нього одного (а.с.29-30).

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів законодавства.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Одеської міської ради №173-У від 05 квітня 2007р. "Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Одеса", Комунальне підприємство "Теплопостачання міста Одеси" визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Одеси.

Відповідач ОСОБА_2 проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Даний будинок знаходиться у комунальній власності територіальної громади та його теплопостачання забезпечує КП "Теплопостачання міста Одеси".

Відповідачу було відкрито особовий рахунок №, за яким обліковуються надані йому послуги з теплопостачання.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.ст. 68, 162 ЖК України та п. 30 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою КМ України № 630 від 21.07.2005р., мешканець зобов'язаний здійснювати оплату за надану йому теплову енергію щомісячно.

Свої зобов'язання ОСОБА_2 виконує неналежним чином, починаючи з листопада 2007р. оплату за теплову енергію та гарячу воду не проводить, що призвело до утворення заборгованості станом на березень 2014р. в розмірі 9419грн.48коп. згідно затверджених розрахунків / а.с.4-5/.

Доводи апелянта про відсутність тепла в будинку АДРЕСА_1 з 2005року та про демонтаж батареї в його квартирі з 2007р. не підтверджені жодним доказом.

Судова колегія, за клопотанням відповідача ОСОБА_2. направляла до КП "Теплопостачання міста Одеса" запит про надання відповідного акту, який, як стверджував відповідач, нібито був складений про демонтаж опалення в квартирі відповідача, однак, КП "Теплопостачання міста Одеси" сповістило, що такий акт не складався.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідачем не надано суду жодного належного доказу на підтвердження своїх заперечень проти позову КП "Теплопостачання міста Одеси".

Посилання апелянта на відсутність договору про надання послуг між сторонами не може бути підставою для скасування рішення суду. Встановлено, що КП "Теплопостачання міста Одеси" фактично постачає теплову енергію в будинок АДРЕСА_1, де проживає ОСОБА_2 Неукладення договору не звільняє відповідача від оплати за поставлену та спожиту теплову енергію.

Колегія суддів вважає встановленим, що договір про надання послуг централізованого опалення та обслуговування внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення між КП "Теплопостачання міста Одеси" та відповідачем не укладався, але теплова енергія у квартиру відповідача надавалась, тобто ОСОБА_2 знаходився у фактичних договірних відносинах з КП "Тнплопостачання міста Одеси", на підтвердження чого також служать його претензії на адресу позивача щодо якості наданих послуг.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не виконує свої обов'язки належним чином, що теплова енергій в його квартиру взагалі ніколи не постачалась, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Крім того, відсутні акти, складені обома сторонами про те, що тепло в квартирі відповідача не постачається або є неналежної якості.

Посилання апелянта на порушення позивачем строку позовної давності, що є підставою для відмови в стягненні суми заборгованості за період з листопада 2007року по березень 2011року є безпідставними з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період часу, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами / частина перша статті 252 ЦК України/.

З настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється в три роки. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем не було надано до винесення рішення суду заяви про застосування наслідків спливу строків позовної давності. Навпаки, з журналу судового засідання від 08 жовтня 2014р. вбачається, що відповідач ОСОБА_2 на питання судді відповів, що не має заяви про застосування позовної давності (а.с.23).

Тому у суду першої інстанції не було підстав для застосування строку позовної давності.

Доводи апелянта, що квартира АДРЕСА_1 не приватизована та за зазначеної адресою зареєстровано 5 осіб, тому позивач невірно пред'явив претензії лише до нього, є також необґрунтованими.

Згідно ч.1 ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є наймачем квартири АДРЕСА_1 та саме йому було відкрито особовий рахунок №, за яким обліковуються надані послуги з теплопостачання.

Слід зазначити, що якщо і було відповідачем проведено відключення від системи центрального опалення його квартири, то воно зроблено без дотримання передбаченої законом процедури.

Так, відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж центрального опалення та постачання гарячої води здійснюються у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення (далі ЦО) та постачання гарячої води забороняється.

Порядок відключення окремих житлових приміщень від мереж ЦО та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4.

Вказаного порядку відповідачем дотримано не було, що не спростоване відповідачем ні в суді першої ні в суді апеляційної інстанції, в той час як порушення порядку у вирішенні такого питання є підставою вважати доводи позивача обґрунтованими.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Доводи апелянта щодо відсутності правових підстав у КП порушувати питання про стягнення заборгованості з нього спростовуються тим, що при відключенні квартири від системи центрального опалення відповідач не дотримався передбаченого законом порядку, а відтак послуги з опалення мають бути оплачені у повному обсязі.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 08 жовтня 2014р. - залишити без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: І.П.Сидоренко

Судді: С.О.Погорєлова

Т.В.Цюра