Провадження 2/127/1072/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Коберник О.Л.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог - ОСОБА_3, орган опіки і піклування про звернення стягнення на предмет іпотеки і за зустрічним позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи без самостійних вимог - ОСОБА_5, орган опіки і піклування, ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки недійсним,-

в с т а н о в и в:

ПАТ «Альфа-Банк» мотивувало вимоги тим, що 28.10.2011 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 був укладений договір про надання траншу №SМЕ0009770-2 в сумі 438 703,62 грн. на підставі умов Рамкової угоди №SМЕRS00751 від 20.03.2008 року. Банк виконав свої зобов'язання надавши ОСОБА_3 кредитні кошти, який умов кредитного договору належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 13.11.2014 року виникла заборгованість: за кредитом - 401 622,19 грн., за відсотками - 89 545,32 грн., пеня складає 738 177,33 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором, 20.03.2008 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір №SМЕRS00751/1 з подальшим внесенням змін та доповнень, що посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудиком В.В., зареєстрований в реєстрі № 2592, згідно з яким ОСОБА_2 передала в іпотеку банку нерухоме майно: трикімнатну квартиру, загальною площею 62,5 кв.м., що в АДРЕСА_1. Предмет іпотеки оцінений сторонами в 284 063 грн. Дана квартира належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 23.11.2004 року.

В рахунок погашення боргу ОСОБА_3 за кредитним договором №SМЕ0009770-2 від 28.10.2011 року, який станом на 13.11.2014 року в загальній сумі складає 1 229 344,84 грн., позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру, що в АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна та стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір - 3 654,00 грн. (а.с. 2-4).

10.03.2015 року ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_4 звернулась до суду із зустрічним позовом про визнання договору іпотеки недійсним (а.с. 104-106), який мотивувала тим, що з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором, 20.03.2008 року вона уклала із ПАТ «Альфа-Банк» іпотечний договір №SМЕRS00751/1 з подальшим внесенням змін та доповнень, що посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудиком В.В., зареєстрований в реєстрі № 2592, згідно з яким передала в іпотеку банку нерухоме майно: трикімнатну квартиру НОМЕР_1, загальною площею 62,5 кв.м., що в АДРЕСА_1 Дана квартира належить їй на підставі договору дарування від 23.11.2004 року. Разом з тим, вона є матір'ю дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., яка з моменту народження проживає у квартирі, оскільки іншого житла немає. Договір іпотеки хоча і був посвідчений приватним нотаріусом, однак не був погоджений в установленому порядку з органом опіки та піклування. Оскільки договір порушує інтереси малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., відповідно до ч. 3 ст.17, ч.2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», ч.2, ч. 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», ч.1, 2 ст. 156 ЖК України, ч. 6 ст. 203, ст.ст. 215, 224 ЦК України просила визнати недійсним договір іпотеки №SМЕRS00751/1 від 20.03.2008 року та скасувати заборону про відчуження даної квартири у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та скасувати запис в Державному реєстрі іпотек про обтяження квартири, що в АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 31.03.2015 року позови об`єднані в одне провадження (а.с. 126).

В судове засідання представник позивача ОСОБА_7 не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність на підставі доказів, що є в матеріалах справи. Зустрічний позов вважає безпідставним, оскільки при укладенні договору іпотеки ОСОБА_2 написала письмову заяву про те, що дітей не має і зобов`язалась не реєструвати неповнолітніх в квартирі, що є предметом іпотеки.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 первісний позов не визнав, зустрічний підтримав. Суду пояснив, що неповнолітня ОСОБА_4 проживала в квартирі з моменту народження та була зареєстрована 02.03.2007 року, а син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2., зареєстрований за цією адресою з 1995 року, проте договір іпотеки був укладений без згоди органу опіки і піклування. Квартира була єдиним житлом для дітей, тому договір є нікчемним. Просив також застосувати Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Представник органу опіки і піклування ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Просила захистити житлові права малолітньої дитини.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України справа розглянута у відсутність ОСОБА_3

Враховуючи пояснення осіб, що беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 28.10.2011 року на виконання Рамкової угоди від 20.03.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» (правонаступником є ПАТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_3 № SMERS00751, кредитор - ПАТ «Альфа-Банк» надав ОСОБА_3 кредит в сумі 438 703,62 грн., на строк 120 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом в сумі 16,5 % річних, а позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти, комісії (за їх наявності) за кредитом у встановлений кредитним договором строк та виконати інші зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі (п. 1.1 кредитного договору) (а.с. 10-11).

20.03.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 укладений договір іпотеки № SMERS00751/1, відповідно до якого у забезпечення виконання зобов`язання боржника ОСОБА_3 за Рамковою угодою від 20.03.2008 року, включаючи всі додаткові угоди до неї, що укладені на дату набуття чинності цим договором або будуть укладені у майбутньому, у тому числі включаючи договори, які є невід`ємною частиною до рамкової угоди, а саме договір про надання траншу від 20.03.2008 року, іпотекодавець ОСОБА_2 передала в іпотеку квартиру, загальною площею 62,5 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (п. 3.1 договору іпотеки) (а.с. 17-18).

Квартира належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору дарування від 23.11.2004 року (а.с. 23).

31.09.2009 року, 27.07.2010 року, 28.10.2011 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 були укладені додаткові договори до договору іпотеки в зв`язку зі зміною обсягу відповідальності ОСОБА_3

При укладенні договору іпотеки ОСОБА_2 зазначила, що передача предмета іпотеки в іпотеку не суперечить правам малолітніх та неповнолітніх осіб. Малолітні або неповнолітні особи не мають права власності або права користування предметом іпотеки (п. 1.5 договору). Також ОСОБА_2 подала до ЗАТ «Альфа-Банк» заяву про те, що не має дітей (у тому числі усиновлених), які не досягли 18-ти років і не є опікуном чи піклувальником щодо дітей, які не досягли 18-ти років (а.с. 211).

Разом з тим, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 111) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 107).

Згідно копії паспорта ОСОБА_5, його місце проживання зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 з 17.05.1995 року (а.с. 113).

Аналогічні дані про місце реєстрації ОСОБА_4 надані відділом адресно-довідкової роботи УДМС України у Вінницькій області 04.06.2015 року (а.с. 181).

Також ВАДР УДМС України у Вінницькій області повідомлено на запит суду, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. зареєстрована з 02.03.2007 року за адресою АДРЕСА_1 шляхом вписання в адресний листок прибуття матері - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с. 181).

Факт проживання у вказаній квартирі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_9 з 1999 року підтверджено актом сусідів від 29.01.2013 року, підписи яких посвідчені в МКП ЖЕК-12 (а.с. 108).

Згідно довідки ЗОШ № 34 від 19.06.2013 року ОСОБА_4 проживав за адресою АДРЕСА_1 і з 2000 по 2010 рік навчався у Спеціалізованій середній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням математики і фізики № 34 м. Вінниці.

Відповідно до частини третьої ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Згідно з частинами другою та третьою статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти члена сім'ї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Частиною третьою статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

Батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти правочини щодо її майнових прав, у тому числі й відмовлятися від майнових прав дитини (пункт 3 частини другої статті 177 СК України).

У статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» зазначено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустимим є зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом (пункт 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із частиною шостою статті 203 ЦК України правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Отже укладення батьками правочинів предметом яких є житлові приміщення, право користування якими мають малолітні або неповнолітні діти, без попередньої згоди органу опіки та піклування є підставою для визнання цих правочинів недійсними, як передбачено статтями 203, 215 ЦК України.

Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою особи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що на момент укладення договору іпотеки - 20.03.2008 року неповнолітні ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., постійно проживали в квартирі НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 і мали право користування цим житлом, проте дозволу органу опіки і піклування на вчинення правочину щодо майнових прав неповнолітній дітей не було, суд вважає необхідним визнати договір іпотеки недійсним на підставі ч. 6 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Відповідні роз`яснення містяться в п. 44 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

При ухваленні такого рішення суд застосовує правові позиції Верховного Суду України, викладені в постановах від 01.07.2015 р. у справі № 6-39цс15, від 09.09.2015 року у справі № 6-405цс15, від 16.09.2015 року у справі № 6-392цс15.

Суд критично оцінює довідку від 20.02.2015 року МКП ЖЕК-12 від 20.02.2015 року (а.с. 96) про те, що ОСОБА_4, ОСОБА_4 зареєстровані в квартирі НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 з 21.03.2008 року, а також довідку МКП «ЖЕК- 12 від 19.03.2008 року про реєстрацію за цією адресою станом лише ОСОБА_2, оскільки ці відомості суперечать даним відділу адресно-довідкової роботи УДМС України у Вінницькій області (а.с. 181) та сукупності інших доказів, що містяться в матеріалах справи та наведені у рішенні.

Враховуючи наведені обставини і те, що договір іпотеки є недійсним, первісний позов ПАТ «Альфа-Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 88 ЦПК України з ПАТ «Альфа-Банк» підлягає стягненню на користь відповідача ОСОБА_2 судовий збір в сумі 243,60 грн., сплата якого підтверджена відповідним платіжним дорученням (а.с. 123).

Керуючись ч. 6 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, Законами України Про охорону дитинства», «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» - відмовити.

Позов ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 задоволити.

Визнати недійсним договір іпотеки №SМЕRS00751/1 від 20.03.2008 року, укладений між ОСОБА_2 та закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником є ПАТ «Альфа-Банк», посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудиком В.В., зареєстрований в реєстрі № 2592.

Рішення суду є підставою для скасування записів, внесених до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек.

Стягнути з ПАТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів.

Суддя: