Справа № 566/1595/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2015 року Млинівський районнний суд

Рівненської області

у складі:

одноособово - головуючого судді Лободзінського А.С.

за секретаря Драган Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Млинів Рівненської області заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення у цивільній справі № 2-П-2/11 у зв'язку з нововиявленими обставинами,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Млинівського районного суду від 24.11.2011 року по цивільній справі за позовом ПАТ "ОСОБА_2 та Кредит" до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості по кредиту було солідарно стягнуто на користь ПАТ "ОСОБА_2 та кредит" зі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 солідарно заборгованість по кредиту розмірі 12 165,10 грн. та судові витрати по справі в сумі 711 грн. 20 коп з витратами на ІТЗ в розмірі 252 грн. Рішення набрало законної сили.

В поданій заяві ОСОБА_1 просить переглянути вказане рішення Млинівського районного суду у зв'язку з нововиявленими обставинами та скасувати його в частині стягнення з нього ОСОБА_1 солідарно заборгованості в розмірі 12 165,10 грн. та судових витрат по справі з витратами на ІТЗ.

Підставою для перегляду рішення ОСОБА_1 вказує те, що договору поруки, за яким з нього було стягнуто заборгованість по кредитному договору ОСОБА_3 він не укладав та не підписував, а підписи зазначені в договорі поруки виконані іншими особами, що свідчить про недійсність договору. Тому вважає, що стягнення з нього заборгованості на користь банку за Рішенням Млинівського районного суду від 18 січня 2011 року є незаконим. Дані обставини вважає істотними для перегляду вищевказаного рішення, оскільки вони існували, але не були відомі ні йому, ні суду на час розгляду справи, бо експертного висновку почеркознавчої експертизи на той час не було, у зв'язку з чим не були враховані судом, хоча могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення, а сам він особисто участі в розгляді справи не брав.

Від ПАТ "ОСОБА_2 та Кредит" надійшли заперечення проти заяви ОСОБА_1, в яких ОСОБА_2 вказав, що ОСОБА_1 звертався до суду з позовом про визнання договору поруки недійсним і в задоволенні його позову відмовлено, а судове рішення набрало законної сили. А тому, оскільки правовідносини на сьогоднішній дань по догвору поруки врегульовано, то підстави задовільняти заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відсутні, у зв'язку з чим в задоволенні його заяви просить відмовити.

У судове засідання представник заявника не з'явився, подав заяву, в якій заяву ОСОБА_1 підтримав, просив її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі, а саме представник ПАТ "ОСОБА_2 та Кредит" в судове засідання не з'явився, також подав заяву, в якій підтримав подані банком заперечення проти задоволення заяви ОСОБА_1, справу просив розглянути у його відсутності.

Суд вивчивши пояснення та заперечення сторін у справі та дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Млинівський районий суд Рівненської області ухвалюючи рішення 24.11.2011 року про задоволення позовних вимог ПАТ " Банк "ОСОБА_2 та Кредит" про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_1 виходив з того, що 13.09.2006 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № Ф1 - 06/47385-976 п, згідно умов якого останній ніс солідарний обов'язок за виконання основним боржником ОСОБА_3 своїх зобов'язань про кредитному договору.

Оскільки ОСОБА_3 своє зобов'язання, щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом не виконав, то в ОСОБА_1, як солідарного боржника існує солідарне зобов'язання перед Банком щодо погашення заборгованості по кредиту.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відповідають за виконання зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі як солідарні боржники.

Відповідно до положень ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» (далі - Постанови Пленуму №4 від 30 березня 2012 року), нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені судом до нововиявлених обставин (ч.2 ст.361 ЦПК України). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.п.1, 2 ч.2 ст.361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно роз'яснень п.6 Постанови Пленуму №4 від 30 березня 2012 року зазначено, що при вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч.2 ст.361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в ст.ст.362, 364 ЦПК України.

Виходячи положень вказаних норм права та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, суд вважає, що для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами визначальним є те, щоб було виявлено обставини, які суд не міг оцінити під час ухвалення судового рішення, оскільки вони не були та й не могли бути відомі - про них стало відомо тільки після ухвалення рішення суду.

Крім того, слід зазначити, що однією з умов перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотність цих обставин для вирішення спору. Тому результат перегляду судового рішення залежить від того, чи спростовують ці обставини факти, які було покладено в основу судового рішення, чи ні.

Судом встановлено, що факти, які мають істотне значення для вирішення справи на час її розгляду Млинівським районним судом суду не були відомі, та й не були відомі самому ОСОБА_1 оскільки сам ОСОБА_1 особистої участі у розгляді справи не брав, що видно зі змісту судового рішення.

Такими фактами є те, що згідно висновків почеркознавчої експертизи, проведеній у іншій цивільній справі встановлено, що підпис у графі " За поручителя ОСОБА_1І." у договорі поруки № Ф1-06/47385-976п від 13.09.2006 року, виконано не ОСОБА_1, а іншою особою. Про цей факт достовірно стало відомо лише 28.10.2014 року, оскільки лише тоді він був підтверджений відповідним доказом, а саме висновком експерта в ході розгляду іншої цивільної справи, а саме за позовом ОСОБА_1 про визнання договору поруки недійсним.

Отже, та обставина, що ОСОБА_1 не було відомо про існування договору поруки, адже особистої участі в розгляді справи він не брав і такого договору не підписував є нововиявленою в розумінні ст. 361 ЦПК України.

З матеріалів справи видно, що, оскільки волевиявлення ОСОБА_1 на укладення договору поруки не було, то він звернувся із позовом до Рівненського міського суду Рівненської області до ПАТ "Банк" ОСОБА_2 та Кредит" про визнання договору поруки недійсним. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28.10.2014 року, залишеним без змін Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 09.07.2015 року у задоволенні його позову відмовлено у зв'язку з пропуском стрків позовної давності.

Разом з тим, як встановлено судами першої і апеляційної інстанцій, висновком експерта від 01.08.2014 року № 496 підтверджено, що підпис розміщений у графі " За поручителя ОСОБА_1І." у договорі поруки№ Ф1-06/47385-976п від 13.09.2006 року, виконано не ОСОБА_1, а іншою особою. ( а.с. 121)

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, які встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самсі особи, щодо якої встановлено ці обставини.

Оцінюючи цей факт ( факт не підписання ОСОБА_1 договору поруки), суд виходить з того, що такому факту необхідно дати оцінку на час розгляду і вирішення справи Млинівським районним судом при ухваленні рішення 24.11.2011 року. А тому з цих підстав, посилання ПАТ "Банк" ОСОБА_2 і Кредит" на те, що вимоги ОСОБА_1 безпідставні, оскільки йому у задоволенні позову про визнання договору поруки відомвлено через пропуск позовної давності, суд відхиляє, так- як на той час такі строки пропущені не були. Крім цього, визначальним у даному випадку є не оспорювання дійстності договру поруки ОСОБА_1, а те чи підписувався такий договір, а саме чи був він укладений взагалі.

При цьому суд враховує, для того, щоб встановити наявність прав і обов'язків ОСОБА_1 по договору поруки, необхідно встановити факт укладення такого договору.

Відповідно до ст. 640 ЦК України (момент укладення договору), договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Згідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст.547 Кодексу правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Отже, виходячи з вимог закону для укладення договору поруки є обов"язковим додержання письмової форми, за якої обов'язковою ознакою моменту його укладення є підписання договору поруки його стороною. У разі непідписання договору поруки і відсутності волевиявлення на його укладення, такий договір є неукладеним і не породжує для сторін прав і обов"язків .

Таким чином, оскільки договір поруки ОСОБА_1 не підписував та наміру укладати його не мав, то вказаний договір поруки є неукладеним, а відтак не породжує для ОСОБА_1 солідарних обов"язків поручителя по кердитних зобов'язаннях ОСОБА_3 . Отже, підстави для солідарного стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ " Банк" ОСОБА_2 та Кредит" - відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.365 ЦПК України розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. Згідно роз'яснень, викладених в абз.5 п.2 Постанови Пленуму №4 від 30 березня 2012 року - якщо в одне провадження було об'єднано кілька позовних вимог (ч.2 ст.118, ст.126 ЦПК України), рішення може бути переглянуто тільки в частині тих вимог, які стосуються нововиявлених обставин.

З огляду на викладені обставини справи та зазначені приписи чинного законодавства, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами в частині, що стосується стягнення заборгованості з останнього. В іншій частині про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 судове рішення перегляду не підлягає і підстави для його скасування в цій частині відсутні.

Суд також у відповідності зі ст.88 ЦПК України не вбачає підстав для стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат по справі в сумі 2000 гривень, пов'язаних з наданням правової допомоги, оскільки належними, допустими і достовірними доказами такі витрати не підтверджені, а розписка про це яка міститься в матеріалах справи таким доказом не є. ( а.с. 35).

Також враховуючи, що ухвалою суду від 23.01.2015 року ОСОБА_1 було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення і останнім судовий збір не сплачено, то при ухвалення судового рішення суд вважає необхідним стягнути судовий збір з заявника. ( а.с.49).

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 207,547,640 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 15, 60, 61, 88, 158-159, 208-209, 212-215, 361- 365, 369 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення у цивільній справі № 2-П-2/11 у зв'язку з нововиявленими обставинами задовольнити частково.

Рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 24.11.2011 року у справі № 2-П-2/11 за позовом ПАТ "Банк "ОСОБА_2 та Кредит" до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про солідарне стягнення боргу в частині солідарного стягнення боргу по кредиту з ОСОБА_4 скасувати у зв'язку з нововиявленими обставинами та прийняти в цій частині нове.

У задоволенні позову ПАТ "Банк "ОСОБА_2 та Кредит" до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в частині солідарного стягнення боргу з ОСОБА_4 - відмовити.

У задоволенні вимог в іншій частині по заяві ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 121 гривню 80 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ :