У х в а л а

іменем україни

9 вересня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 липня 2015 року, позов задоволено частково.

Попереджено ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання неповнолітньої ОСОБА_4

Покладено на службу у справах дітей Чернівецької міської ради контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов'язків щодо неповнолітньої ОСОБА_4 протягом шести місяців з для вступу рішення в законну силу.

У іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 травня 2015 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 13 липня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що у відповідача є бажання здійснювати свої батьківські права та обов'язки, і врахувавши, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, обґрунтовано відмовив у позбавленні його батьківських прав з попередженням щодо необхідності змінити ставлення до виховання дитини.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої й апеляційної інстанцій допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про позбавлення батьківських прав відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ С.О.Карпенко