Справа № 639/6091/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі : головуючого - судді Труханович В.В.

за участю секретаря - Антохіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить визнати за ним право власності, на дачний будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та складається: дачний будинк, А, загальною площею 222,2 кв. м., житлова площа 57,8 кв.м.; відкрита тераса, а; відкрита тераса,1а; підвал, 2а; вхід до підвалу, 3а; навіс, Б; господарча будівля, В; свердловина, К; визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль MERCEDES-BENZ S500 4MATIC, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2011 року випуску; визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок № 6, з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2, загальною площею 565,4 кв. м.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01 вересня 2007 року між позивачем, ОСОБА_1, та відповідачем, ОСОБА_2, було укладено шлюб, що зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 під актовим записом № 1845. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 червня 2012 року, шлюб між ними розірвано. Від шлюбу дітей немає. За час шлюбу було придбано наступне майно: автомобіль MERCEDES-BENZ S500 4MATIC, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2011 року випуску, вартістю біля 1 000 000, 00 грн.; житловий будинок №6, з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 та складається: житловий будинок літ. «А-1», житловою площею 39,5 кв. м., загальною площею - 55,5 кв. м, та надвірні будівлі: прибудова до будинку - незавершене будівництво, літ. «А-3», сарай літ. «Б», гараж літ. «Ж», огорожа № 2,3. Зазначений житловий будинок за час спільного проживання у шлюбі було реконструйовано, загальна та житлова площа збільшені відповідно до технічного паспорту, що додається. Вартість вказаного будинку після реконструкції становить біля 11 000 000, 00 грн. Крім того, за власні кошти позивача було придбано земельну ділянку та у липні 2011 року розпочато будівництво дачного будинку. Відповідно до Декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ХК 5 у вересні 2011 року будинок введено в експлуатацію. 02.11.2011 року позивач зареєстрував право власності на вищевказаний дачний будинок, з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та складається: дачний будинк, А, загальною площею 222,2 кв. м., житлова площа 57,8 кв. м.; відкрита тераса, а; відкрита тераса,1а; підвал, 2а; вхід до підвалу, 3а; навіс,Б; господарча будівля, В; свердловина, К. Кошти на будівництво, позивач брав у борг, про що по завершенню була складена відповідна боргова розписка, яка додана до позовної заяви. Загалом на будівництво будинку витрачено кошти в розмірі 8 800 000, 00 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила задовольнити їх у повному обсязі, справу просила розглядати за її відсутності.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 01.09.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.06.2012 року. ( а.с. 11, 12)

Під час шлюбу подружжям за сумісні кошти було придбано наступне майно: дачний будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; автомобіль MERCEDES-BENZ S500 4MATIC, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2011 року випуску; житловий будинок № 6, з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2. ( а.с. 13-37; 43-50)

Частиною 3 ст. 368 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, придбане подружжям під час шлюбу, являється їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.1 статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статті 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягнення згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що між сторонами досягнута згода щодо поділу майна подружжя та визначено, що в порядку поділу майна подружжя дачний будинок з надвірними будівлями загальною площею 222,2 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 залишається у власності позивача ОСОБА_1, а житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 565,4 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та автомобіль Mersedes-Benz S500 4MATIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 у власності відповідача ОСОБА_2

Проти такого варіанту розподілу спільного сумісного майна подружжя не заперечувала і відповідач ОСОБА_2, про що зазначила в заяві від 15.09.2015 року. (а.с. 59)

Суд, дослідивши усі матеріали справи, приймаючи до уваги достатність доказів позовних вимог, аналізуючи їх у сукупності і надавши їм належну оцінку, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 15, 57-60, 61, 84, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 60, 69, 70, 71 СК України, ст. 365, 368 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбані у період шлюбу житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2; дачний будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та автомобіль марки Mersedes-Benz S500 4MATIC, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2011 року випуску.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя на дачний будинок з надвірними будівлями загальною площею 222,2 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя на житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 565,4 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя на автомобіль марки Mersedes-Benz S500 4MATIC, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2011 року випуску.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту одержання його копії.

Суддя В. В. Труханович