Дата документу 28.07.2015
Справа № 320/5966/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Ковальової Ю.В.,

при секретарі: Бочко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за заявою

ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Мелітополі Запорізької області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою за участю заінтересованої особи Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Мелітополі Запорізької області про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, просить встановити факт, що акт форми Н-1 від 12.06.1992 року, що засвідчує факт нещасного випадку, який трапився з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання ним трудових обовязків в Мелітопольській філії акціонерного товариства Хортиця-Лада, за професією автослюсаря другого розряду з усіма наявними недоліками в його оформленні є дійсним та таким, що має юридичну силу, а також встановити факт того, що виписка епікризу № 8772 про лікування ОСОБА_1 виробничої травми та виписка з історії його хвороби № 8810 про лікування виробничої травми мають юридичну силу та належать до акту форми Н-1 від 12.06.1992 року.

В обґрунтування своєї заяви вказує, що з 01.03.1991 року він працював у Мелітопольській філії акціонерного товариства «Хортица-Лада» на посаді автослюсаря другого розряду. Працюючи на даному підприємстві, 11.06.1992 року він отримав травму при виконанні трудових обовязків. Відповідно до положень статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», він має право на страхові виплати. Звернувшись до відділення ВД ФСНВ у м. Мелітополі з проханням взяти його до обліку на отримання страхових виплат, як потерпілому на виробництві, отримав лист № 01-296 від 28.05.2015 року відповідно до якого було зроблено висновок, що форма акта переважно відповідає «ПОЛОЖЕНИЮ О РАССЛЕДОВАНИИ И УЧЕТЕ НЕСЧАСТНЫХ СЛУЧАЕВ НА ПРОИЗВОДСТВЕ», але у формі акту відсутні поля для кодування згідно додатку 1 Порядку. Тому дані, які наведено в акті не закодовані; також не вказано номер акту. Саме головне серед недоліків це відсутність вказаного діагнозу постраждалого. Окрім того, відсутні підписи начальника цеху (головного спеціаліста підприємства), бухгалтера цеху (підприємства). Зміст акту не в повній мірі відповідає вимогам законодавства. На підставі всіх цих технічних недоліків заявнику було відмовлено у взятті до обліку на отримання страхових виплат, як потерпілому на підприємстві. 16.06.2015 року він звернувся до ПАТ «ХортицяЛада» із заявою про внесення змін в акт форми Н-1 від 12.06.1992 року, однак, отримав відповідь, що внести зміни до акту неможливо, оскільки архіви за цей період на підприємстві не збереглися. Виправити помилки та порушення в наявному акті форми Н-1 від 1992 року неможливо в поза судовому порядку, тому заявник звернувся з вказаною заявою до суду. Затверджений судом Акт, дає йому право на проходження огляду МСЕК, з метою встановлення відсотка втрати працездатності або підтвердження встановленої раніше групи інвалідності.

Заявник в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, однак за участі його представника - адвоката ОСОБА_2, на задоволенні заявлених вимог наполягає в повному обсязі.

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_2 повністю підтримала заяву про вказаним в ній доводам та підставам та просила задовольнити заяву.

Представник Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Мелітополі Запорізької області начальник відділення ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вказаної заяви.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши представника заявника, представника заінтересованої особи, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, а тому підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до діючого законодавства юридичний факт встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Відповідно до ст.259 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Судом встановлено, що заявник працював у Мелітопольській філії акціонерного товариства «Хортица-Лада» з 01.03.1991 року на посаді автослюсаря другого розряду, що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1, запис № 18. /а.с. 8-11/.

Як вбачається з копії акту форми Н-1 від 12.06.1992 року 11.06.1992 року ОСОБА_1 отримав травму при виконанні трудових обовязків. /16-17/.

Згідно копії епікризу № 8772, ОСОБА_1С перебував в очному відділенні Мелітопольської міської лікарні № 1 з 26.06.1992 року по 10.07.1992 року та йому було встановлено діагноз: «Рубец роговицы, гемофтальм правого глаза, вялотекущий уреит правого глаза. Травматическая катаракта правого глаза.». /а.с. 14/.

Відповідно до копії епікрізу № 8810, ОСОБА_1 перебував в очному відділенні з 20.08.1992 року по 04.09.1992 року з діагнозом: «Травматическая набухающая катаракта, вялотекущий увеит, организовавшийся гемофтальм, рубец роговицы правого глаза. Травма глаза проникающая с наличием инородного тела.». /а.с. 13/.

Як вбачається з копії довідки серії 2-18 АЕ № 023767 ОСОБА_1 була встановлена ІІІ група інвалідності, на підставі трудового каліцтва. /а.с. 15/.

З 17.05.1993 року ОСОБА_1 призначена пенсія на підставі ІІІ групи інвалідності, що підтверджується копією пенсійного посвідчення. /а.с 7/.

Відповідно до копії листа начальника Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Мелітополі Запорізької області № 01-296 від 28.05.2015 року, форма акта переважно відповідає «ПОЛОЖЕНИЮ О РАССЛЕДОВАНИИ И УЧЕТЕ НЕСЧАСТНЫХ СЛУЧАЕВ НА ПРОИЗВОДСТВЕ», але у формі акту відсутні поля для кодування згідно додатку 1 Порядку, а тому дані, які наведено в акті не закодовані; також не вказано номер акту; головне серед недоліків це відсутність вказаного діагнозу постраждалого та відсутність підписів начальника цеху (головного спеціаліста підприємства), бухгалтера цеху (підприємства). Зміст акту не в повній мірі відповідає вимогам законодавства. /12/.

Акт форми Н-1 від 12.06.1992 року, що засвідчує факт нещасного випадку, який трапився з ОСОБА_1, має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на проходження огляду МСЕК, з метою встановлення відсотка втрати працездатності або підтвердження встановленої раніше групи інвалідності.

Виправлення помилок та порушень в наявному акті форми Н-1 від 1992 року для прийняття заявника на облік у відділенні Фонду, з метою надання соціальних гарантій з трудового каліцтва, іншим способом, окрім судового, не виявляється за можливе, оскільки згідно копії відповіді керівника ПАТ «ХортицяЛада» від 09.07.2015 року № 09/07 на заяву ОСОБА_1 від 16.06.2015 року про внесення змін в акт форми Н-1 від 12.06.1992 року, внести зміни до акту не є можливим, оскільки архіви за цей період на підприємстві не збереглися. /а.с. 18/.

Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд вважає, що вимоги заявника є законними, обґрунтованими та доведеними в судовому засіданні і тому підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 234, 256-259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Мелітополі Запорізької області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити повністю.

Встановити факт, що акт форми Н-1 від 12.06.1992 року, що засвідчує факт нещасного випадку, який трапився з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання ним трудових обовязків в Мелітопольській філії акціонерного товариства Хортиця-Лада, за професією автослюсаря другого розряду з усіма наявними недоліками в його оформленні є дійсним та таким, що має юридичну силу.

Встановити факт того, що виписка епікризу № 8772 про лікування ОСОБА_1 виробничої травми та виписка з історії його хвороби № 8810 про лікування виробничої травми мають юридичну силу та належать до акту форми Н-1 від 12.06.1992 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Ю.В. Ковальова