АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9648/15 Справа № 201/6295/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Прозорова М.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року

29 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора) про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилалась на те, що вона проживала з 2009 року разом з ОСОБА_5, померлим 17.08.2014 року. ОСОБА_5 був зареєстрований у належній їй №97 в буд.1 по вул. Кленовій у м. Дніпропетровську. ОСОБА_3 зазначила, що вони вели сумісне господарство, мали намір мати дітей, для чого перебували на обліку у медичних закладах, де у картках були зазначені як чоловік та дружина, їздили разом на відпочинок, усі знайомі сприймали їх, як одну родину. Під час перебування ОСОБА_5 в зоні проведення АТО він загинув. Вона позивач мала на меті вшанувати його память, отримала, як дружина померлого, нагороду, яка посмертно була призначена ОСОБА_5, однак відповідачі не визнають її як дружину померлого, та не надають їй можливості вчиняти дії, направлені на це. Станом на 2009 рік ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі з першою дружиною. Шлюб між ними було розірвано на підставі рішення суду, яке набуло чинності 08.10.2010 року. Просила суд встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з 09.10.2010 року по 17.08.2014 року без реєстрації шлюбу.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2015 року позовні вимоги задоволено.

Суд встановив факт проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_5 однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 09.10.2010 року по 17.08.2014 року, а саме до дату смерті ОСОБА_5

З таким рішенням не погодилась ОСОБА_2 та звернулась з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального законодавства.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

За змістом ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом, в якому просила встановити факт спільного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з 09.10.2010 року по 17.08.2014 рокуз ОСОБА_5, який загинув 17.08.2014 рокупід час проведення антитерористичної операції на сході України. Вказувала, що встановлення цього факту потрібно їй для облаштування відповідної меморіальної дошки та провадження інших дії, направлених на забезпечення пошани ОСОБА_5

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 на підставі доказів, що надані позивачем на обґрунтування заявлених вимог, особистих пояснень ОСОБА_3, показань свідків суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість заяви про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з 09.10.2010 року по 17.08.2014 року без реєстрації шлюбу.

Однак погодитись повністю з висновками суду першої інстанції не можна, виходячи з наступн

х про встановлення фактів, що мають юридичне значення розяснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд має захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ч.3 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, визначенні у ч.1 цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Встановлено, що ОСОБА_3 не було заявлено у цій справі належних вимог позовного характеру про захист права, яке порушено, не визнається чи оспорюється (на поділ майна чоловіка та жінки, які перебували у фактичних шлюбних відносинах, на спадщину тощо).

Звертаючись до суду із позовом про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з 09.10.2010 року по 17.08.2014 рокуз ОСОБА_5, який загинув 17.08.2014 рокупід час проведення антитерористичної операції на сході України, ОСОБА_3 посилалася на те, що встановлення цього факту потрібно їй для облаштування відповідної меморіальної дошки та провадження інших дії, направлених на забезпечення пошани ОСОБА_5

При цьому ОСОБА_3 ні вказала ким не визнаються її дії повязані з облаштуванням відповідної меморіальної дошки.

В суді ОСОБА_2 пояснила що міський голова м. Дніпропетровська не відмовляв у задоволенні заяв як її, так і ОСОБА_3 про встановлення меморіальної дошки на будинку, де мешкав ОСОБА_5 і що вона надсилала ОСОБА_3 кошти для вирішення цього питання у сумі 10 000 грн. (оренда автомобіля, встановлення на фасаді дошки). Вшанування памяті загиблого ОСОБА_5 здійснюється і на його батьківщині у м. Борислав. Проти даних обставин ОСОБА_3 не заперечувала.

Таким чином, відповідачем ОСОБА_2 не порушуються та не оспорюються будь-які дії стосовно облаштування відповідної меморіальної дошки.

Інша відповідач ОСОБА_4 є керівником ОСОБА_3 Ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції позивач не надала доказів про порушення відповідачем ОСОБА_4 її прав.

Третьою особою у позовній заяві зазначена Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора без окремих вимог. Ніяких заяв, спадкових справ сторін чи інших підстав у контори немає.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснила, що на спадкове майно не претендує і що статус дружини необхідно для спілкування з бойовими друзями ОСОБА_5

Тобто фактично спору між сторонами у цій справі не встановлено.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції на підставі п.п.3.4 ст. 309 ЦПК України скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,316,319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2015 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора) про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: