Справа № 2-7514/10
Справа № 2-7514/10
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
„03 листопада 2010 року
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
Головуючого судді Гуревського В.К.
за секретаря Кузнецовій Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Одеської міської ради про визнання права власності
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання зявився, позов визнав в повному обсязі.
В подальшому відповідачі ОСОБА_2 та представник Одеської міської ради в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили. Суд у звязку з їх неявкою та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, що не зявилися, у порядку заочного розгляду справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень позивача, представлених письмових доказів.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1, І-ЖД № 490203, актовий запис № 1496, його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Згідно свідоцтва про народження відповідача ОСОБА_2, ІV-УР № 1782158, актовий запис № 39, його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_4.
Таким чином, позивач є сином відповідача і, відповідно, онуком померлої ОСОБА_4.
Відповідно до договору дарування від 04.06.1968 року, посвідченого нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, ОСОБА_7 подарувала, а ОСОБА_4 прийняла в дар 1/3 частку домоволодіння, що знаходиться в м. Одесі по вулиці Парашутній, 86 та з боку вулиці Поїзної, 7, що складалося в цілому з чотирьох камяних одноповерхових житлових будинків з господарськими будівлями. Домоволодіння на праві особистої власності зареєстровано в КП „ОМБТІ та РОН 07 червня 1968 року під № 642 стр. 138 кн. 125 за ОСОБА_4.
До цього домоволодіння належало ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 28 серпня 1963 року, зареєстрованому в КП „ОМБТІ та РОН кн. № 3, стор. 147 під № 437.
З метою поліпшення умов проживання позивач з дозволу своєї баба ОСОБА_4 протягом 2003-2004 року на земельній ділянці, що перебувала в користуванні ОСОБА_4, здійснив будівництво двоповерхового будинку загальною площею 123,7 кв. м. Через хворобу ОСОБА_4 ввести будинок в експлуатації не виявилося можливим.
Відповідно до свідоцтва про смерть 1-ЖД № 141131, актовий запис № 3401, 15.04.2008 року ОСОБА_4 померла. Спадкоємцем першої черги до майна померлої є її син, відповідач по справі ОСОБА_2. Позивач фактично позбавлений права на отримання у власність спірного будинку, який будував за власні кошти.
Розташування спірної споруди визначено технічним паспортом, виданим КП „ОМБТІ та РОН 15 жовтня 2010 року, згідно якого житловий будинок має загальну площу 123,7 кв. м. та розташований на земельній ділянці площею 233,0 кв. м.
Відповідно до технічного висновку про можливість збереження реконструкції та подальшої експлуатації житлового двоповерхового будинку під літ. технічний стан та можливість подальшої експлуатації в якості самостійного обєкту житлового будинку під літ. „F, розташованого по вул. Бреуса, 86/вул. Поїзна, 7 в м. Одесі, складеного ПП „Дельта-Консалтинг (державна ліцензія АВ № 306138 від 23.03.2007 року), технічний стан будинку охарактеризований як хороший з фізичним зносом окремих конструктивних елементів і деталей 10%, виконані будівельні роботи відповідають вимогам діючих будівельних норм. Зроблений позитивний висновок щодо технічної можливості збереження та подальшої експлуатації будівлі житлового будинку, розташованого по вул. Бреуса, 86/вул. Поїзна, 7 в м. Одесі
Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. При цьому власник, здійснюючи свої права, зобов'язаний не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не порушувати права та охоронювані законом інтереси громадян, юридичних осіб і держави.
Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.
Таким чином суд вважає виконаними вимоги ч. 3 ст. 375 ЦК України, відповідно до якої право на забудову здійснюється за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил. При спорудженні зазначених будівель дотримано будівельних, санітарних, протипожежних та інших норм та правил, але враховуючи, що будівництво проведено без належним чином затвердженого проекту, ввести його в експлуатацію є неможливим. При цьому в результаті проведеного будівництва створено споруду, яка відповідає певним, що висуваються до подібного роду будівель, вимогам та може бути самостійним обєктом права власності, перебуває в особистому користуванні позивача.
Таким чином, враховуючи, що збудований будинок є ізольованим, річ, отримана після будівництва, відповідає нормам та правилам, беручи до уваги обставини справи, зокрема, неможливість вирішення цього питання в іншому порядку, ніж судовому, суд вважає за можливе захистити право позивача шляхом визнання за ним права власності на отримане житлове приміщення житловий будинок.
Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Керуючись ст. ст. 47, 55 Конституції України 16, 375, 376, 392 Цивільного кодексу України, ст. ст. 11, 174, 215, 217 Цивільного процесуального кодексу України, СУД
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Поїздна, 7/1, загальною площею 123,7 кв. м., розташованого на земельній ділянці площею 233,0 кв. м. за фактичним користуванням згідно технічному паспорту від 15.10.2010 року.
Встановити порядок виконання рішення, згідно з яким, після набрання ним законної сили це рішення є підставою для реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: м Одеса, вул. Поїздна, 7/1 за ОСОБА_1.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ В.К.Гуревський