Справа № 307/3064/15-ц
Провадження № 2/307/1775/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Олексій Я.В., з участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Руськополівської сільської ради, де треті особи Тячівська райдержнотконтори, реєстраційна служба Тячівського районного управління юстиції про визнання права власності на спадкове майно.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Руськополівської сільської ради, де треті особи Тячівська райдержнотконтори, реєстраційна служба Тячівського районного управління юстиції про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що у 1970 році її батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на виділеній їм земельній ділянці площею 0,08 га у АДРЕСА_1, побудували житловий будинок. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько ОСОБА_4 , з яким вона та мама проживали разом до часу його смерті та продовжили проживати після його смерті. Продовжуючи проживати у вказаному будинку протягом 6-ти місяців після смерті батька, вона нарівні з мамою сплачувала платежі за спожиту електроенергію, утримувала в належному стані будинок, тобто повноцінно володіла та управляла майном (часткою) , що належало батьку. Весною 1978 року вона, на підставі рішення виконкому сільської ради, за власні кошти розпочата будівництво господарської споруди біля будинку і будівництво цієї споруди було завершено протягом місяця. Мама відмовилась від оформлення спадкової частки у будинку, яка належала батьку, обмежившись своєю часткою. У склад спадщини, крім рухомого майна, що належало особисто батьку ввійшла ? частина житлового будинку, в якому вона, як спадкоємець, продовжую проживати. 14 лютого 1983 року мама подарувала їй належну ? частину їй будинку по АДРЕСА_1, згідно із Договором дарування. Цей договір був укладений між ними письмово, зареєстрований секретарем Руськополівської сільської ради за №4 від 14.02.1983 року та Тячівському РПТІ за реєстраційним номером 639 від 19.09.2002 року. Підставою для укладення договору та належність мамі ? частини будинку стверджувалось записом в погосподарській книзі №4, що підтверджувалось відповідною довідкою сільської ради. Також, при реєстрації договору дарування у Тячівському РПТІ, одночасно було зареєстровано і право власності на іншу ? частину будинку за покійним батьком. Тячівським РПТІ за її заявою була проведена технічна інвентаризація домоволодіння, на підставі якої був виданий технічний паспорт, де зазначено, що спадковий будинок був збудований у 1970 році. Відповідно до звіту про оцінку інвентаризаційна вартість спадкового майна у цілій частині становить 140 349 грн. На підставі рішення сесії Руськополівської сільської ради та технічної документації щодо встановлення меж, земельній ділянці, на якій розташований будинок, визначено цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, присвоєно кадастровий номер. За правилами ст.2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 державна реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно ст.3 вищевказаного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державною.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається у порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього у порядку передбаченого цим Законом.

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 р. передбачалось право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних і житлових будинків.

Пунктом 2 Постанови Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 р. «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 р. «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» було визначено, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, земель держземфонду і держлісгоспу у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Тому, підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього житла з додержанням вимог законодавства.

Зазначені правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок зі здійсненням його державної реєстрації.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва вперше був затверджений Постановою КМУ від 05.08.1992 № 449 і тому до 05.08.1992 р. законодавством не була передбачена процедура введення в експлуатацію індивідуальних житлових будинків при оформленні права власності.

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків вимогам законодавства, будівним нормам та державним стандартам і правилам, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт складений за результатами технічної інвентаризації (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30.07.2012).

Будівництво вказаного об'єкту нерухомості здійснювалось відповідно до чинного на той час законодавства. Наявність технічного паспорта свідчить про відповідність закінченого будівництвом будинку будівельним нормам та стандартам.

Із роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України вбачається, що у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкову частку, вона як спадкоємець, звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус у видачі свідоцтва письмово відмовив. Усно роз'яснив, що у відповідності до пункту 4.18 Глави 10 ч. 2 «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій», затвердженого наказом Мінюсту «Про затвердження порядку вчинення нотаріальний дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус обов'язково вимагає крім правовстановлюючого документа також і витяг з Реєстру прав власності, а за відсутності необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючих документів (свідоцтва про право власності, реєстраційного посвідчення на ім'я батька) нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину, що вказує на необхідність вирішення зазначеного питання у судовому порядку. Тому просить суд визнати за нею ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у порядку спадкування, право власності на ? житлового будинку загальною площею 74, кв.м. та господарські будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій просить суд справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у її відсутності.

Представник відповідача Руськополівської сільської ради в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Представник третьої особи Тячівської райдержнотконтори в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Представник третьої особи реєстраційної служби Тячівського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Заслухавши представника позивачів та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що за позивачкою та її батьком ОСОБА_4 по ? частині зареєстровано в Тячівському РПТІ домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1, що стверджується довідкою виданою директором ТРПТІ №07/135 від 04.09.1985 року.

Батько позивачки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 28.08.2015 року.

За життя батька та після його смерті позивачка разом з мамою ОСОБА_7 проживали у спадковому будинку, що стверджується довідкою Руськополівської сільської ради №228 від 04.02.2015 року.

ЇЇ мама після смерті батька відмовилась від спадкового майна на користь позивача, що підтверджується заявою від 06.10.2015 року.

Згідно п. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України / в редакції1963 року / визнається , що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном .

Згідно ст. 548 Цивільного кодексу України / в редакції1963 року / для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв… Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем наведено достатньо доказів, які підтверджують її право на спадкове майно, а отже слід визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у порядку спадкування, право власності на ? житлового будинку загальною площею 74, кв.м. та господарські будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст. 10, 213-215 ЦПК України, ст. 548 ст. 549 п. 1 Цивільного кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у порядку спадкування, право власності на ? житлового будинку загальною площею 74, кв.м. та господарські будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: В.В. Чопик