Справа № 748/1668/15-ц Провадження № 22-ц/795/1950/2015 Головуючий у I інстанції -Майборода С. М. Доповідач - Мамонова О. Є.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого -судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Губар В.С.,

при секретарі: Койдан Т.І.

за участю: відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Чернігівського районного суду від 01 вересня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково; шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 13 червня 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Варвинського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №15 розірвано; після розірвання шлюбу змінено позивачці прізвище на дошлюбне - "ОСОБА_2"; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 вересня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору; допущено негайне виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції в частині призначення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку, задовольнивши в повному обсязі її позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/3 частин заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повнолітня.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення в частині визначеного судом розміру аліментів ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права, що призвело до неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. Апелянт вказує, що її дохід становить 1300,00 грн. щомісячно, на які вона змушена самостійно для себе та сина винаймати квартиру в місті Чернігові, сплачувати комунальні та інші експлуатаційні платежі (теплопостачання, водопостачання, електроенергію), син ОСОБА_3 навчається у школі та відвідує загальнорозвиваючі гуртки, часто хворіє респіраторними захворюваннями.

Апелянт вказує, що на ній лежить відповідальність по догляду за матір'ю ОСОБА_4, яка є інвалідом 3 групи, періодично проходить курс лікування та потребує коштів на лікування та за неповнолітнім братом ОСОБА_5, 1997 року народження.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_2 та залишити без змін рішення районного суду, яке прийнято без порушень норм законодавства.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1, який просив відхилити апеляційну скаргу та залишити без змін рішення районного суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів, суд першої інстанції, врахувавши стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне забезпечення відповідача ОСОБА_1, який працює, отримує стабільний дохід та наявність у сторін по справі батьків інвалідів, дійшов висновку про визначення їх розміру у 1/4 частині заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 13 червня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.4).

Сторони по справі є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає разом з позивачкою ОСОБА_2 (а.с.5).

Згідно довідки про доходи, ОСОБА_1 працює в АТ «УкрСиббанк» фахівцем з обслуговування клієнтів з листопада 2011 року, з квітня 2015 року по вересень 2015 року його дохід становить 17444,95 грн. (сума з утриманням обов'язкових платежів та зборів), що в середньому на місяць становить 2907,49 грн., тобто має постійний дохід.

Як вбачається з матеріалів справи, мати позивачки - ОСОБА_4 та батько відповідача - ОСОБА_6 є інвалідами, що підтверджується медичними довідками (а.с.37,48).

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Приписами ст. 182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи зі змісту наведених норм та враховуючи відсутність домовленості між сторонами про сплату аліментів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини у частці від його доходу.

Оцінивши в сукупності надані сторонами докази, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, виходячи із стану здоров'я і матеріального становища дитини, стану здоров'я і стабільного доходу відповідача, наявності у сторін по справі батьків інвалідів. Саме вказані обставини районним судом обґрунтовано враховано як підставу для зменшення заявленого позивачкою розміру аліментів.

Доводи апелянта про несення нею витрат на навчання дитини у школі та відвідування загальнорозвиваючих гуртків, а також витрат у зв'язку із хворобою дитини є підставою для звернення позивачки з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину у порядку ст.185 СК України.

Твердження апелянта про те, що вона відповідальна за догляд за братом ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, не заслуговує на увагу, оскільки згідно ст.180 СК України зобов'язання по утриманню дитини до досягнення нею повноліття несуть батьки (а.с.47).

Таким чином, перевіряючи оскаржуване рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційним судом не встановлено порушень матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору і доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: