АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/1062/15 Головуючий 1 інст. - Кордюкова Ж.І.
Справа № 428/1426/14-ц Доповідач - Карімова Л.В.
Категорія: визнання права власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Маковецької О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та договору купівлі-продажу, визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обгрунтування якого посилався на те, що його мати ОСОБА_6 10.12.1997 р. під час шлюбу з ОСОБА_7 придбала двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки цієї квартири. На день смерті матерi він був зареєстрований в квартирі, від спадщини не відмовлявся, тому вважаеться таким, що прийняв спадщину, яка складає 1/4 частки квартири.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, після його смерті квартиру успадкувала його матір ОСОБА_4, яка отримала свідоцтво про право на спадщину. ОСОБА_4 27.08.2013 р. продала спірну квартиру ОСОБА_5 Укладений договір купівлі - продажу квартири є недійсним, оскільки на день укладення цього договору йому в порядку спадкування належала 1/4 частка цієї квартири.

У зв'язку з зазначеним позивач просив визнати недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою ОСОБА_4 на вказану квартиру; визнати недійсним нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу від 27.08.2013 р. №1851, та визнати за ним право власності на 1/4 частку спірної квартири.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність тих обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати це рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_2

Зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано до виниклих правовідносин ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час смерті матері він перебував у місцях позбавлення волі, що не є його місцем проживання, і за ним зберігалося право проживання в спірній квартирі.

Вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 постійно проживав із спадкодавцем - матір'ю ОСОБА_6 на день її смерті, тому на спірні правовідносини не розповсюджується вимоги ч.3 ст. 1268 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду ґрунтуються на законі та матеріалах справи, досліджених судом.

Останні свідчать про те, що дійсно спірна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, була придбана ОСОБА_7 під час шлюбу з ОСОБА_6 - матір'ю ОСОБА_2, в якій він був зареєстрований, однак з 2003 року не проживав в квартирі. При цьому ОСОБА_2 перебував у місцях позбавлення волі періодично, у зв'язку з чим власник квартири ОСОБА_7 в 2008 році звертався до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вищевказаною квартирою, одна у зв'язку зі смертю ОСОБА_7 10.01.2013 р. провадження у справі за позовом останнього судом апеляційної інстанції було закрито.

Факт не проживання ОСОБА_2 в спірній квартирі на час смерті ОСОБА_6 підтверджений як письмовими доказами так і поясненнями свідків, у зв'язку з чим районним судом зроблений обґрунтований висновок про те, що до вказаних спірних правовідносин не може бути застосовані вимоги ч.3 ст. 1268 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 на час смерті матері перебував у місцях позбавлення волі, що не є його місцем проживання, і за ним зберігалося право проживання в спірній квартирі, по суті є доводами позову, були перевірені судом першої інстанції, яким цим доводам надана правильна правова оцінка.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1.ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: