Справа № 513/1509/15-ц
Провадження № 2/513/807/15
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., при секретарі Златіній О.І., за участю: позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

01 грудня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_2.

Свої вимоги вона мотивує тим, що шлюбні відносини вони не підтримують, шлюб між ними є формальним, з листопада 2015 року мешкають окремо. Від шлюбу мають одну малолітню дитину.

Позивачка позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частина 3 ст. 105, ч.1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Частина 1 ст.112 СК України визначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

05 червня 2011 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 141155, виданого Старосільської сільською радою Саратського району Одеської області (а.с.7).

Як видно з копії свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 289318, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції Одеської області 10 листопада 2011 року, сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3, яка народилась 31 жовтня 2011 року (а.с. 8).

Шлюбні відносини сторони не підтримують з листопада 2015 року, за цей час примирення не досягли, наполягають на розірванні шлюбу.

Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням бажання позивачки суд вважає необхідним залишити їй прізвище ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України, ст. ст. 3-8, 10-11, ч. 1, 2 ст.209, ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Шлюб, зареєстрований 05 червня 2011 року в Старосільській сільській раді Саратського району Одеської області, актовий запис за № 4, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу дружині залишити прізвище - ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І. Бучацька