гСправа № 358/1929/15-ц Провадження № 2/358/739/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Якутюка В.С.,

за участю секретаря Давиденко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду без фіксування технічними засобами відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської області та третьої особи Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, звернувшись до суду з даним позовом, просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок загальною площею 132,60 кв.м., житловою площею 62,40 кв.м., допоміжною площею 70,20 кв.м., та господарські будівлі і споруди: сарай 1985 року забудови, які розташовані по вул. Молодіжній №2 в с. Мисайлівка Богуславського району, Київської області, посилаючись на те, що 01 січня 1988 року між її чоловіком ОСОБА_2 та колгоспом ім. Леніна було укладено договір №693 купівлі-продажу жилого будинку з відповідними будівлями, що розташований по вул. Молодіжній №2 в с. Мисайлівка Богуславського району Київської області, за ціною 11925 крб. 50% балансової вартості зі строком виплати 25 років, що підтверджується копією договору купівлі-продажу. Починаючи з 08 грудня 1984 року вона є зареєстрованою та фактично проживає в житловому будинку, розташованому по вул. Молодіжній №2 в с. Мисайлівка Богуславського району Київської області, що підтверджується довідкою (випискою) з погосподарській книзі про склад сімї та реєстрацію від 20.11.2015 року, виданою виконавчим комітетом Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської області. Тобто вона за період з 08.12.1984 року та по даний час добросовісно заволодівши (на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 01.01.1988 року) чужим майном, продовжує відкрито та безперервно володіти ним протягом тривалого часу, більше 30-ти років і жодних нарікань зі сторони відповідача за весь цей час не надходило. В 2009 році її чоловік ОСОБА_2 помер та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частини житлового будинку з господарськими спорудами. Звернувшись, 30.09.2015 року, до Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про видачу свідоцтва про право власності на вказаний будинок, їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначений житловий будинок, а тому виникла необхідність у зверненні до суду з відповідним позовом. Посилаючись на положення ст.328 ч.1 та ст.344 ЦК України позивач просить задовольнити її вимоги.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач Мисайліська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника.

Представник третьої особи Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області в судове засідання, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 01 січня 1988 року між її чоловіком ОСОБА_2 та колгоспом ім. Леніна було укладено договір №693 купівлі-продажу жилого будинку з відповідними будівлями, що розташований по вул. Молодіжній №2 в с. Мисайлівка Богуславського району Київської області.

Із архівного витягу з протоколу №9 зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім. Леніна с. Мисайлівка від 29.12.1984 року видно, що вирішили заключити договір на купівлю жилих будинків і продати жилі будинку, збудовані за рахунок колгоспу слідуючим колгоспникам: 10. ОСОБА_2 на суму 11925 крб. 50% балансової вартості, строк виплатити 25 років.

Згідно інформації державного реєстратора Богуславської районної державної адміністрації Київської області від 03 грудня 2015 року, СТОВ «Агрофірма «Злагода» с. Мисайлівка Богуславського району відповідно до рішення Господарського суду Київської області визнано банкрутом та ліквідовано 12.10.2010 року без правонаступників.

Зазначений договір купівлі-продажу жилого будинку з відповідними будівлями не відповідав вимогам ст. 227 ЦК УРСР (в редакції Закону від 1963 року), оскільки не був посвідчений секретарем Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської області чи нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу Київської області та не був зареєстрований у виконавчому комітеті Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської області, а тому його неможливо зареєструвати в державному Реєстрі права власності та видати витяг про реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно.

Із копії технічного паспорта, виготовленого КП КОР «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» 12.06.2012 року вбачається, що житловий будинок, який розташований по вул. Молодіжній №2 в селі Мисайлівка Богуславського району Київської області, має такі технічні характеристиками: будинок житловий двохповерховий, має дві квартири, 1985 року забудови, а також господарські будівлі та споруди: сарай.

Починаючи з 08 грудня 1984 року позивач є зареєстрованим та фактично проживає в даному житловому будинку, відкрито та безперервно володіє і користується будинком (своєю часткою), що підтверджується довідкою за №1886, виданою 18 листопада 2015 року виконавчим комітетом Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської області.

Згідно звіту про оцінку нерухомого майна від 04 грудня 2015 року, складеного ТОВ «АКР-КОНСАЛТ», оціночна вартість 1/2 частки житлового будинку та 1/2 частки сараю по вул. Молодіжній №2 в с. Мисайлівка Богуславського району Київської області становить 53837 грн.

Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч.1,2 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконністю набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно володіє майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

В даному випадку, суд вважає, що позивач надала суду достатні та допустимі докази, якими підтверджується факт добросовісного і відкритого користування нерухомим майном на протязі більше 10 років, отже визнання права власності за позивачем на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Молодіжній №2 в с. Мисайлівка Богуславського району Київської області, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі ст.451 Конституції України, ст.ст.16, 328, 344 ЦК України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 59, 60, 61, 62, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності за набувальною давністю на житловий будинок, 1985 року забудови, загальною площею 132,60 кв.м., житловою площею 62,40 кв.м., допоміжною площею 70,20 кв.м., та господарські будівлі і споруди: сарай 1985 року забудови, які розташовані по вул. Молодіжній №2 в с. Мисайлівка Богуславського району Київської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Богуславський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя ОСОБА_4