Провадження № 2/201/3396/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Батманової В.В.,

при секретарі - Гоц Г.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

прокурора Пахомової К.О.

представника третьої особи Голик О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради, орган опіки та піклування Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, посилаючись на наступні обставини.

За час спільного шлюбу позивача з відповідачем у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між сторонами розірвано 10 листопада 2009 року. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача аліменти на утримання дитини щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення суду відповідач не виконує, у зв'язку з чим у ОСОБА_5 виникла заборгованість по аліментам. Відповідач не приймає участі у забезпеченні, у вихованні та розвитку дитини, не спілкується з сином. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просила позбавити відповідача батьківських прав у відношенні ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позбавлення його батьківських прав, посилаючись на те, що йому перешкоджають у спілкуванні з дитиною, але він має намір приймати участь у вихованні дитини. Щодо наявності заборгованості по сплаті аліментів, про цей факт йому стало відомо лише нещодавно, та ним було одразу сплачено всю суму заборгованості.

Представник третьої особи в судовому засіданні вважала за недоцільне позбавити батьківських прав відповідача та надала висновок виконкому Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради.

Прокурор прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська в судовому засіданні вважав за недоцільне позбавляти батьківських прав ОСОБА_3

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що пред'явлені позовні вимоги є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 є батьком дитини ОСОБА_5, який народився у ОСОБА_1 (а.с. 7).

Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача аліментів на утримання сина. Згідно виконавчого листа з моменту його видачі судом до теперішнього часу ОСОБА_3 не сплачував аліментів на утримання сина. Згідно довідки, наданої Жовтневим відділом ДВС Дніпропетровського МУЮ від 28.07.2015 ОСОБА_1 не отримувала аліментів у період з 01.02.2015 по 27.08.2015 (а.с. 12).

З висновку Виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради від 09 жовтня 2015 року, вбачається, що позбавлення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 52)

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 Постанови від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Безспірних доказів, які б свідчили про ухилення відповідачем від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, позивачем не надано.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши та перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що відсутні дані, які б негативно характеризували відповідача як особистість та члена суспільства, який був би не в змозі забезпечити належного виховання дитини або міг би негативно впливати на неї.

В судовому засіданні не було встановлено обставин, які свідчили б про свідоме ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків. Більш того, матеріалами справи підтверджений факт надання матеріального утримання доньці.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, що відсутнє в діях відповідача, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає їх належними та достатніми для вирішення справи по суті, та такими, що відповідають вимогам статей 59-60 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради, орган опіки та піклування Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради, за участю прокурора прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська про позбавлення батьківських прав відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208-210, 212-215, 218 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради, орган опіки та піклування Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: