Справа № 265/5004/15-ц
Провадження № 2/265/2142/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 грудня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Щербіна А.В.,

при секретарі Себко Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

В С Т А Н О В И В:

28 липня 2015 року до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог, представник позивача посилався на те що, на підставі укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 кредитного договору б/н від 09 лютого 2007 року, відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36, 00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. Відповідач ОСОБА_1 надав свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Відповідач ОСОБА_1 не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, таким чином, зобовязання за вказаним договором не виконав, у звязку з чим, станом на 30 червня 2015 року має заборгованість у сумі 26 216,73 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 4 652,00 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 19 840,12 гривень, а також штрафу (фіксована частина) у сумі 500 гривень, та штрафу (процентна складова) у сумі 1 224,61 гривень. На підставі викладеного, посилаючись на норми законодавства, просить стягнути з ОСОБА_1А, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 26 216,73 гривень за кредитним договором без номеру від 09 лютого 2007 року та судові витрати у вигляді судового збору в сумі 262 гривні 17 копійок.

У відкрите судове засідання представник позивача ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності, не зявилася, надавши суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Проти постановлення заочного рішення у справі не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не зявився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зокрема, ч.3 та ч.4 ст.60 ЦПК України встановлено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

09 лютого 2007 року ОСОБА_1, ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк"), підписав Анкету позичальника, на підставі якої отримав кредит в розмірі 5000, 00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом.

Відповідач ОСОБА_1 надав свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Умови погашення кредиту відповідачем ОСОБА_1 належним чином не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 30 червня 2015 року становить 26 216,73 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 4 652,00 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 19 840,12 гривень, а також штрафу (фіксована частина) у сумі 500 гривень, та штрафу (процентна складова) у сумі 1 224,61 гривень.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Так, ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

При укладанні Кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, якою встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частина 1 статті 509 ЦК України передбачає, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п.1 ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 625 цього кодексу передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. При цьому ст.599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 порушив умови Кредитного договору, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість перед ПАТ КБ Приватбанк.

Разом з тим, суд вважає необхідним відмовити ПАТ КБ Приватбанк в частині позовних вимог щодо стягнення фіксованої суми штрафу за порушення виконання зобовязання за кредитним договором в розмірі 500 гривень, оскільки визначення фіксованого штрафу (неустойки), що закріплена у кредитному договорі, не відповідає поняттю неустойки, передбаченому в цивільному законодавстві України.

Крім того, виходячи з вимог банку, за одне й те саме порушення зобовязання передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором без номеру від 09 лютого 2007 року, яка станом на 30 червня 2015 року складається з заборгованості за кредитом у сумі 4 652,00 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 19 840,12 гривень, а також штрафу (процентна складова) у сумі 1 224,61 гривень, а всього 25 716,73 гривень.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Як встановлено ст.79 ЦПК України до судових витрат належить судовий збір. Таким чином, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 257 гривень 17 копійок.

На підставі ст. ст. 16, 509, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 634, 1048, 1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 79, 88, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1), що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (), юридична адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, заборгованість за договором кредиту № б/н від 09.02.2007 року у загальній сумі 25716 (двадцять пять тисяч сімсот шістнадцять) гривень 73 копійок, яку перерахувати на р/р на р/р № 3111 в ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Дніпропетровськ, МФО 305299, .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» витрати з оплати судового збору у розмірі 257 (двісті пятдесят сім) гривень 17 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ______________________ Щербіна А.В.