АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8454/15 Справа № 191/5442/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Глущенко Н.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

23 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.

за участю секретаря - Хлус Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2015 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення авансу, -

ВСТАНОВИЛА:

Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області 07.08.2015 року було постановлено ухвалу про забезпечення позову, згідно якої суд забезпечив позов шляхом заборони реєстрації виникнення, переходу, припинення речових прав щодо нерухомого майна, яке належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2, а саме: на ? частку квартири АДРЕСА_1 / а. с. 120 /.

З цією ухвалою не погодився відповідач ОСОБА_2, який через свого представника ОСОБА_5, звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати цю ухвалу та постановити нову про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права / а. с. 142-145 /.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду - скасувати з наступних підстав.

Позивачка ОСОБА_3, через свого представника ОСОБА_6, 06.08.2015 року звернулася до суду з заявою про забезпечення позову / а. с. 116-118 /.

Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області було розглянуто цю заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову і 07.08.2015 року постановлено ухвалу про забезпечення позову, згідно якої суд забезпечив позов шляхом заборони реєстрації виникнення, переходу, припинення речових прав щодо нерухомого майна, яке належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2, а саме: на ? частку квартири АДРЕСА_1 / а. с. 120 /.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову.

Частина 2 ст.151 ЦПК України передбачає, що повинно бути зазначено у заяві про забезпечення позову.

В силу ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а згідно ч. 5 ст. 153 ЦПК України про вжиття забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Відповідно до ст.ст.151,153 ЦПК України та розяснень Верховного Суду України, викладених в п.4 постанови Пленуму від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Однак, в порушення вище зазначених вимог процесуального закону, вирішуючи питання щодо забезпечення позову та постановляючи 07.08.2015 року ухвалу про забезпечення позову, - суд першої інстанції не прийняв до уваги вище зазначені норми закону та наклав арешт на ? частину квартири АДРЕСА_2 в м. дніпропетровську (власником якої є ОСОБА_2Г.), тоді як спірним майном по даній справі є будинок № 91 по вул. Жовтневій в м. Синельникове, але суд не зясував наявність спірного будинку у власності відповідача, як і не встановив вартість цієї квартири, тобто не перевірив співмірність між вартістю ? частини квартири та позовними вимогами.

Також, в ухвалі суд не зазначив підстави обраного ним виду забезпечення, як і не вказав порядок його виконання.

За таких обставин, ухвала суду від 07.08.2015 року про забезпечення позову, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, не може залишатись в силі і підлягає скасуванню.

Крім того, заява ОСОБА_3 про забезпечення позову, в порушення вимог ч. 3 ст. 1153 ЦПК України, подана до суду першої інстанції без надання жодних документів та інших доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову вибраним позивачкою видом забезпечення.

До того ж, суд в ухвалі від 07.08.2015 року посилався на додану до заяви Інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, але така довідка до заяви від 06.08.2015 року заявницею не додавалась / а. с. 116-118 /.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню, як така що не відповідає вимогам процесуального закону та матеріалам справи, з відмовою ОСОБА_3 у задоволенні її заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153,303,307,312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2015 року про забезпечення позову скасувати.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні її заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ: