Провадження № 2/752/465/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
19.02.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
з участю секретаря - Овдій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом в до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме АДРЕСА_1.
Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що після смерті ОСОБА_3 вона є власником спірної квартири на підставі спадкового договору від 27.09.2013 року. ОСОБА_2 зареєстрований в даній квартирі з 08.05.2008 р., однак з моменту реєстрації постійно в ній не проживає, не несе витрат по її утриманню та не цікавиться житловим приміщенням.
Реєстрація відповідача за адресою: АДРЕСА_2 перешкоджає позивачу, як власнику майна, реалізувати в повному обсязі своє право власності та розпорядитись майном, в зв»язку з чим на підставі положень ст.391 ЦК України позивач просить захистити своє право в судовому порядку у спосіб, визначений в позовних вимогах, визнавши відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням/
Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та слухання справи за її відстності.
Відповідач в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом за місцем його реєстрації. Судова повістка повернулась до суду за закінченням терміну її зберігання, в зв»язку з чим на підставі ст.74 ЦПК України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового розгляду.
На підставі ст.224 ЦПК України за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 перебувала у власності ОСОБА_3
27 вересня 2013 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено спадковий договір, відповідно до умов якого Відчужувач (ОСОБА_3.) зобов'язалася після своєї смерті передати у власність Набувачу (ОСОБА_1.) квартиру АДРЕСА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_3 померла.
Право власності на дане нерухоме майно було зареєстровано за позивачем в установленому законом порядку.
На момент розгляду справи за даною адресою зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 був зареєстрований у спірній квартирі як член сім'ї померлої ОСОБА_3
Судом встановлено, що відповідач не мешкає в спірній квартирі з моменту реєстрації (травень 2008 року).
Будь-яких речей особистого вжитку, які належать відповідачу, в даній квартирі немає.
Відповідач не несе будь-яких витрат на утримання жилого приміщення, не сплачує комунальні послуги.
Зазначені обставини підтверджуються актом, складеним ОСББ «Молодіжний-14» від 11.11.2014 року, за результатами обстеження квартири на предмет проживання там ОСОБА_2
Зазначені докази є належними, допустими і такими, що узгоджуються між собою.
Відповідач ОСОБА_2 із заявою щодо збереження за ним житлової площі до організації, що здійснює експлуатацію і обслуговування будинку, не звертався.
Фактів створення перешкод відповідачу у користуванні спірним житловим приміщенням судом не встановлено.
Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Як зазначалось вище, право користування відповідача квартирою АДРЕСА_1 було нерозривно пов»язано з правом власності ОСОБА_3 на спірну квартиру, яке припинилось внаслідок її смерті.
Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що відповідач не є членом сім»ї власника спірної квартири, з боку позивача йому не надавалось право користування даною квартирою, суд вважає, що вимоги позивача є обгрунтованими, доведеними в ході розгляду справи, а тому підлягають задоволенню.
Судові витрати суд вважає за необхідне розподілити на підставі ст.88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з моменту його проголошення до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва.

Суддя