Провадження № 2/520/4555/15
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Луняченка В.Л.
при секретарі Нефедової Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3, діючий на підстав довіреності в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не зявилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи за її відсутністю не надавала.
Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню.
Відносини, які виникли між позивачем та Відповідачем за своєю природою є одностороннім зобов'язанням (правочином), в якому Відповідач, зобов'язаний повернути грошову суму в строк, встановлений за домовленістю сторін (зазначений у розписці), а позивач, має право прийняти виконання зобов'язання або вимагати належного виконання Відповідачем свого обов'язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно до ст.ст. 509, 526 ЦК України «В силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як-от: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку», а договір є підставою виникнення зобов`язання, що має виконуватись належним чином та у встановлений строк. Згідно ст. 525 ЦК України не припускається одностороння відмова від зобов`язання. Відповідач, уклавши договір, взяв на себе певні зобов`язання, однак не виконав їх, тому повинен сплатити заборгованість за надані послуги та понести відповідальність у вигляді сплати договірних санкцій.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача є законними та обгрунтованими і мають бути задоволені у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 88, 213, 215, 223-228 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Суддя Луняченко В. О.