СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/5439/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Зайця Т.О. при секретарі Ковтун М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визначення частки померлого та часток інших співвласників в праві спільної сумісної власності на землю,

В С Т А Н О В И В:

13.08.2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися з позовом про визначення, що частка померлої ОСОБА_3 у спільній сумісній власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої в АДРЕСА_1, площею 0,0569 га, становила 1/3, частка позивачів у спільній сумісній власності на земельну ділянку становить по 1/3 кожному. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що позивачам та ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на підставі розпорядження КМДА від 05.02.1998 №215 було передано у спільну приватну власність земельну ділянку, площею 0,0569 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2. З метою прийняття спадщини після смерті своєї матері, позивачі звернулися до нотаріальної контори з відповідними заявами. 06.05.2015 року державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на те, що не виділено частки померлої у спільному майні. Враховуючи, що частки співвласників не визначені, позивачі позбавлені можливості реалізувати своє право на отримання спадщини. 24.09.2015 року ОСОБА_1 подав уточнену позовну заяву, в якій відповідачем зазначив ОСОБА_2

В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання також не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила позовні вимоги задовольнити.

Третя особа в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на підставі розпорядження КМДА від 05.02.1998 №215 передано у приватні власність земельну ділянку, площею 0,0569 га, що розташована в АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2. Наведена обставина підтверджується державними актами на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_3, НОМЕР_4 від 03.11.1999 (а. с. 11 - 13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 у віці 85 років померла, про що складено відповідний актовий запис №14746, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві, серії НОМЕР_5 (а. с. 14).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить частина земельної ділянки, що знаходиться в АДРЕСА_2. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є її син - ОСОБА_1, донька - ОСОБА_2 Факт родинних відносин зі спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_6 від 18.03.1950, серії НОМЕР_7 від 17.04.1953 (а. с. 6, 8), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, серії АКМ №142494 від 25.12.2014 (а. с. 9).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Згідно відповіді 12 КДНК від 09.10.2015 № 9225/02-14 із заявами про прийняття спадщини звернулися зазначені вище спадкоємці, а інші заяви про прийняття спадщини були відкликані.

06.05.2015 року державний нотаріус 12 КДНК виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а. с. 15), якою відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_3, у зв'язку з тим, що не виділено частки померлої у спільному майні з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також у зв'язку з неможливістю визначити склад спадкового майна.

З наведеного вбачається, що спір з приводу спадкового майна виник з тих підстав, що не виділено частки померлої у спільному майні на земельну ділянку, у зв'язку з чим позивачі позбавлені можливості реалізувати своє право на отримання спадкового майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Частинами 1, 2 статті 357 ЦК України встановлено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Як роз'яснено в абзаці 3 пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року N 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: «Визначити, що частка померлого (П. І. Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила ?» (абз. 5, 6 п. 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13).

Встановлено, що підставою звернення до суду стало те, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 не можуть оформити спадщину після смерті ОСОБА_3, оскільки частка спадкоємця не визначена. За таких обставин, враховуючи визнання сторонами позову, а також приписи ст. 357 ЦК України, роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року N 20 (абз. 3 п. 5) та лист ВССУ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 (абз. 5, 6 п. 3.4), підлягають задоволенню вимоги щодо визначення частки померлої ОСОБА_3 у спільній сумісній власності на земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,0569 га, а саме, що її частка становила 1/3.

Вимоги про визначення часток позивача і відповідача не підлягають задоволенню, оскільки між ним відсутній спір з даного питання, а звернення до суду було обумовлене лише відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину і позов поданий з метою захисту саме спадкових прав.

Керуючись ст. ст. 57, 60, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 357, 368 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визначити, що частка померлої ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,0569 га, становила 1/3.

Відмовити в задоволенні інших вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги та може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: Т.О. ЗАЄЦЬ