Справа № 344/5325/15-ц
Провадження № 2/344/2725/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2015 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Мічути Т.Б.

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

09 квітня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому на праві власності належить транспортний засіб HYUNDAI Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1. 06 липня 2014 року неповнолітня ОСОБА_5, керуючи велосипедом, допустила наїзд на транспортний засіб, що належить позивачу. Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.09.2014 року ОСОБА_2, яка є бабцею ОСОБА_5, визнана винною за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 51,00 грн. ОСОБА_4 є матірю ОСОБА_5. Автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Згідно висновку спеціаліста експертного автотоварознавчого дослідження № 195 від 13.07.2014 року, вартість матеріального збитку (шкоди), завданого власнику транспортного засобу HYUNDAI Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 11 621,98 грн. Вартість послуг експерта складає 350,00 грн. Крім того, позивач стверджує, що зазнав моральної шкоди у зв'язку з пошкодженням належного транспортного засобу, яку він оцінює у 6 000,00 грн. За таких обставин позивач просить стягнути у солідарному порядку з відповідачів матеріальну шкоду у сумі 11 621,98 грн., моральну шкоду у сумі 6000,00 грн., вартість послуг експерта у сумі 350,00 грн., усього на загальну суму 17 921,98 грн.

22 червня 2015 року позивачем надана заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути у солідарному порядку з відповідачів матеріальну шкоду у сумі 18 814,02 грн., моральну шкоду у сумі 6 000,00 грн., вартість послуг експерта у сумі 350,00 грн., усього на загальну суму 25 164,02 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі на підставах, викладених у позовній заяві, просив задовольнити заявлені позовні вимоги повністю.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 пояснила, що завдана шкода не була відшкодована, оскільки позивач відмовився отримувати кошти.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до суду не прибули, про час та місто слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу HYUNDAI Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1,що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 15).

06 липня 2014 року слідчим СВ Івано-Франківського МВ УМВС складений протокол огляду місця події (а.с. 9-10, 13-14).

22 липня 2014 року складений висновок перевірки по повідомленню від перехожих (а.с. 11-12).

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 вересня 2014 року, що набрала законної сили 29 вересня 2014 року, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 51,00 грн. (а.с. 8).

Згідно висновку № 195 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку від 13 липня 2014 року, вартість матеріального збитку (шкоди), завданого власнику пошкодженого транспортного засобу HYUNDAI Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1, станом на 13.07.2014 року складає 11 621,98 грн. (а.с. 16-28).

За послуги з проведення експертизи позивач сплатив 350,00 грн. (а.с. 29).

Відповідно до рахунку-фактури № ИФ-0001804 від 07.05.2015 року, вартість матеріальної шкоди, завданого власнику транспортного засобу HYUNDAI Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 18 814,02 грн. (а.с. 78).

Позивачем були придбані комплектуючі на загальну суму 3 150,00 грн. (а.с. 93-94).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому постанова Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 вересня 2014 року, що набрала законної сили 29 вересня 2014 року, є обовязковою для суду при розгляді даної цивільної справи.

У відповідності до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 1-2 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В силу положень ст. 1179 Цивільного кодексу України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов'язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Обов'язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Роз'яснення такого ж змісту знайшли своє відображення у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами).

Судом встановлено, що неповнолітній відповідач ОСОБА_5 навчається у школі, не має жодного майна на відшкодування завданої шкоди.

Відповідачі ОСОБА_2, яка визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення , та ОСОБА_4 не надали суду жодних доказів відсутності їх вини у неналежному догляді та вихованні ОСОБА_5, а тому згідно закону мають нести матеріальну відповідальність за спричинену її діями шкоду.

Таким чином, суд вважає, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 повинні відповідати за шкоду заподіяну неповнолітньою ОСОБА_5, як того вимагає ст. 1179 Цивільного кодексу України. Така відповідальність носить субсидіарний та дольовий характер.

Щодо вирішення розміру матеріальної шкоди, то суд виходить з наступного.

Висновок № 195 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку від 13 липня 2014 року був складений судовим експертом-автотоварознавцем, отже даний висновок був проведений особою, яка має право здійснювати оцінку шкоди, тому даний висновок є належним та допустимим доказом завданої матеріальної шкоди позивачу.

Підстав сумніватися у правильності даного висновку суд не має, оскільки у висновку зазначені найменування пошкоджень транспортного засобу, що потребують ремонту.

Тому суд вважає, що вартість завданої матеріальної шкоди (збитку), що зазначена у висновку, є дійсною і сума, вказана у даному висновку, а саме: 11 621,98 грн. підлягає стягненню з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь позивача.

Також з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати на оплату проведеного незалежного дослідження у сумі 350,00 грн.

Відповідно ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України передбачає, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно роз'яснень, що містяться у п. 9 вказаної постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що дорожньо-транспортна пригода та пошкодження майна позивача призвели до моральних страждань позивача, втрати нормальних життєвих та виробничих зв'язків, нервової напруги та переживань щодо втрачених якостей автомобіля, в порушенні його права нормально користуватись автомобілем, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. При визначенні розміру заподіяної позивачу моральної шкоди, суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, як того вимагає ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховує характер та обсяг душевних страждань, що зазнав позивач, важкість вимушених змін в житті позивача, характер додаткових зусиль для організації його життя, тому вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у сумі, яка за переконанням суду, становить 2 000,00 грн.

Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний звязок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, підлягають частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1179 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 6, 7, 10, 57-60, 77, 169, 197, 209, 212-214, 218, 222, 223, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_3, матеріальну шкоду у сумі 5 810,99 грн. (пять тисяч вісімсот десять грн. 99 коп.), вартість проведеного незалежного дослідження у сумі 175,00 грн. (сто сімдесят пять грн. 00 коп.), моральну шкоду у сумі 1 000,00 грн. (одна тисяча грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_3, матеріальну шкоду у сумі 5 810,99 грн. (пять тисяч вісімсот десять грн. 99 коп.), вартість проведеного незалежного дослідження у сумі 175,00 грн. (сто сімдесят пять грн. 00 коп.), моральну шкоду у сумі 1 000,00 грн. (одна тисяча грн. 00 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення складені, підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 16 жовтня 2015 року.

Повний текст рішення суду виготовлений 20 жовтня 2015 року.

Суддя Л.В. Мелещенко