Номер провадження: 22-ц/785/8478/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А. суддів: Варикаші О.Д., Станкевича В.А.

при секретарі Желєзнові В.В.

розглянувши цивільну справу за позовом ТОВ «Вирамакс» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про виділ частки що перебуває у спільній сумісній власності за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2015 року, -

встановила:

ТОВ «Вирамакс» звернулося з позовом до ОСОБА_2, третя особа фізична особа підприємець ОСОБА_3 про виділ ? частки квартири АДРЕСА_1, що перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для звернення стягнення на цю частку.

Також позивачем подана заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, що перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3. В обґрунтування заяви позивач зазначає, що відповідачем може бути вчинена спроба відчуження майна, що унеможливить виконання можливого рішення суду.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2015 року заява задоволена. Накладений арешт на квартиру АДРЕСА_2, що перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду в звязку з тим, що вона постановлена з порушенням норм матеріального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи з постановленням нової ухвали про задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, сторони, що зявилися, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції посилався на те, що відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи те, що незастосування заходів по забезпеченню позову може зробити неможливим виконання можливого рішення суду, вимоги є співмірними із заявленими вимогами, суд першої інстанції вважав за можливе задовольнити вимоги позивача стосовно застосування способів забезпечення позовних вимог до розгляду справи по суті.

Колегія погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі, що ухвалою, що оскаржується можуть бути порушені права інших осіб є помилковим, оскільки відповідно до положень ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

ОСОБА_2 відповідно до принципу диспозитивності вправі оскаржити ухвалу якщо вважає, що вона порушує її права та обовязки. Інші особи які беруть участь у справі вправі самостійно подати апеляційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2015 року якщо вважають, що вона порушує їх права та обовязки.

Посилання в апеляційній скарзі, що у ОСОБА_3 є інше майно, а саме транспортні засоби на які можливо звернути стягнення, що є підставою на думку ОСОБА_2 для скасування заходів забезпечення позову є помилковими, оскільки зазначені обставини є підставою для звернення з відповідною заявою для суду для заміни способу забезпечення позову визначеного ст. 154 ЦПК України.

На підставі наведеного колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2015 року.

Керуючись ст. ст. 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313-315 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О.А. Ступаков

ОСОБА_4

ОСОБА_5