Справа № 760/8828/15-ц
Провадження № 2-4258/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 серпня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.
при секретарі - Кучерині Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, -
29.04.2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, укладеного 07.12.2001 року між сторонами та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 5147.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка вказує, що 07.12.2001 р. між нею та відповідачкою було укладено договір довічного утримання, за умовами якого вона передала у власність відповідачки квартиру АДРЕСА_1, а відповідачка в свою чергу зобов'язалась довічно повністю її утримувати, забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою, в тому числі медичною, надати ритуальні послуги і зберегти квартиру в її безкоштовному довічному користуванні. Однак всупереч умовам договору відповідачка не вчиняє жодних передбачених договором дій, зокрема, не заперечує харчуванням, не доглядає, не надає допомоги у побутових питаннях та не сплачує платежів передбачених договором.
У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили його задовольнити. Позивачка надала пояснення, в яких зазначила, що відносини між нею та відповідачкою суттєво погіршились, відповідачка не виконує умови договору довічного утримання, протягом тривалого часу нею не опікується, ніякої допомоги не надає, що змусило її звернутися до суду з даним позовом.
Відповідачка у судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про місце та час розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомила.
Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд, заслухавши думку позивачки та її представника, які не заперечували проти заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.
Згідно ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.
Договір довічного утримання ( догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини (п. 1ч. 1ст. 755 ЦК України).
Відповідно до ст. 756 ч. 1 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.
Судом встановлено, що 07 грудня 2001 року між ОСОБА_1, як відчужувачем, та ОСОБА_2, як набувачем, був укладений договір довічного утримання, за умовами якого ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2, а ОСОБА_2 зобовязалась довічно повністю утримувати позивачку, забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою, в тому числі медичною, надати ритуальні послуги і зберегти квартиру в її безкоштовному довічному користуванні.
В п. 6 Договору сторони погодили, що вартість матеріального забезпечення (харчування, одягу, догляду) і необхідної допомоги складає 399,00 грн кожного місяця.
25.01.2001 на підставі вказаного договору довічного утримання за відповідачкою зареєстровано право власності на спірну квартиру АДРЕСА_3 в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
З пояснень позивачки в судовому засіданні встановлено, що відповідачка тривалий час належним чином не виконує умови договору довічного утримання, не заперечує її харчуванням, не доглядає, не надає допомоги у побутових питаннях та не сплачує платежів передбачених договором.
Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Використавши на власний розсуд право брати участь у судових засіданнях, подавати докази відповідачка до суду не зявилась, доказів на підтвердження виконання нею умов договору довічного утримання суду не надала.
Враховуючи викладене вище суд вважає, що обставини на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, зокрема те, що відповідачка тривалий час не виконує обов`язки за договором довічного утримання, укладеного між сторонами у справі 07.12.2001, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому знаходить можливим задовольнити позовні вимоги та розірвати договір довічного утримання від 07.12.2001 року та повернути у власність позивачки квартиру АДРЕСА_4.
Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України, вважає за необхідне стягути з відповідачки на користь позивачки витрати на оплату судового збору в сумі 288, 00 грн..
Керуючись ст. ст. 744, 755, 756 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання - задовольнити.
Розірвати договір довічного утримання, укладений 07 грудня 2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 5147.
Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на квартиру під № 77 в будинку № 7 по вул. Механізаторів в м. Києві.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в сумі 288,00 грн..
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя