Справа № 500/3503/15-ц
Провадження № 2/500/2061/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 вересня 2015 року
Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Присакар О.Я.,
при секретарі Сирбу Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 - ЕКСПРЕС» до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, просить справу розглянути без його участі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, а саме судова повістка була направлена відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідно до довідки Ізмаїльського РВ ГУ ДМС України в Одеській області, місце реєстрації зазначене за адресою: АДРЕСА_1, тобто вважається повідомленим належним чином, про причини неявки суд не сповістив, заяв про розгляд справи до суду не направляв. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 було прийнято на посаду водія вантажного автомобілю, з посадовим окладом згідно штатного розпису з 28.09.2012 року, що підтверджено наказом про прийняття на роботу № 345 від 27.09.2012 року.
Між ТОВ «ОСОБА_1 - ЕКСПРЕС» та ОСОБА_2 28.09.2015 року був укладений договір про повну матеріальну відповідальність.
В судовому засіданні було встановлено, що під час прийому на роботу працівників, відділ кадрів ТОВ «ОСОБА_1 - ЕКСПРЕС» під підпис ознайомлює водіїв з робочою Інструкцією для водіїв вантажного автомобіля, затвердженою наказом № 12 від 01.07.2008 року.
Згідно наказу про звільнення працівника № 277-3/1 від 02.12.2013 року, ОСОБА_2, водія автотранспортного засобу ТОВ «ОСОБА_1 ЕКСПРЕС», звільнено 02.12.2013 року за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України.
ОСОБА_2 був прийнятий в ТОВ «ОСОБА_1 - ЕКСПРЕС» на посаду водія автотранспортних засобів з 31.01.2014 року, з посадовим окладом згідно штатного розпису.
Наказом № 81/1 від 28.05.2014 року, ОСОБА_2 був звільнений з 14.05.2014 року, за п. 4 ст. 40 КЗпП України.
В квітні 2015 року ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС», листом, звернулося до відповідача з проханням повернути борг в строк до 20.05.2015 року, в іншому випадку воно буде змушено звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів, але по закінченні зазначеного строку відповідач в добровільному порядку кошти не повернув ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС».
Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно до ст. 130 Кодексу законів про працю України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.
Відповідно до ст. 134 Кодексу законів про працю України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли:
- між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 1351 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей;
- майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами;
- шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування;
- відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків.
Відповідно до ст. 135-3 Кодексу законів про працю України, розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами.
Згідно п. 1 Договору про повну матеріальну відповідальність, в порядку та на умовах, визначних Договором, та на підставі п. 1 ст. 134 та ст. 135 Кодексу законів про працю України, працівник приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення цілісності всіх переданих йому під звіт роботодавцем в установленому порядку товарно-матеріальних цінностей та коштів, також за незабезпечення цілості тих товарно-матеріальних цінностей й коштів, що будуть передаватись йому під звіт роботодавцем протягом усього строку дії цього договору.
Згідно п. 3 Договору, у випадку виявлення недостачі переданих працівнику під звіт товарно-матеріальних цінностей або коштів більше встановлених допустимих норм, знищення, пошкодження, зниження якості або псування з його вини товарно-матеріальних цінностей, він зобов'язується відшкодувати недостачу коштів та заподіяну шкоду відповідним товарно-матеріальним цінностям.
Згідно п. 7 Договору, відшкодування провадиться у судовому порядку на підставі ч. 3 ст. 136 Кодексу законів про працю України.
Відповідно до п. 8 Інструкції для водіїв вантажного автомобіля, водій несе повну матеріальну відповідальність за ввірені йому матеріальні цінності, які виражаються в виді прийнятого до перевезення вантажу, цілісності контейнера (наявності пломби відправника), грошових коштів, отриманих від роботодавця для забезпечення належного перевезення. Водій несе повну матеріальну відповідальність на випадок виявлення недостачі, пошкодження, знищення, зниження якості чи псування переданих водію товарно-матеріальних цінностей, якщо не доведе, що ці обставини виникли не по його вині.
Відповідно до п. 9 Інструкції, у випадках перерахованих в п. 7, 8 даного розділу, водій зобов'язується відшкодувати шкоду, яка виникла відповідними матеріальними чи грошовими засобами.
Відповідно до п. 1.23 Інструкції, дбайливо відноситись до ввіреного транспортного засобу і матеріальним цінностям, які знаходяться в його віддані.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» до ОСОБА_2 про стягнення боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з ОСОБА_2І на користь ТОВ «ОСОБА_1 - ЕКСПРЕС» витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.
Керуючись ст.ст. 208, 209 ЦК України, ст.ст. 10, 60,224-225 ЦПК України, суд ,-
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 - ЕКСПРЕС» до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .
Суддя: ОСОБА_3