Справа № 159/1141/15-ц
Провадження № 6/159/29/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 03 березня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Денисюк Т.В.

за участю секретаря Гарбар О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника за виконавчим провадженням у праві виїзду за межі України,-

в с т а н о в и в :

На виконанні у ВДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції перебуває виконавче провадження від 29.08.2014 року за номером ЄДРВП 44529145 по виконавчому листу, виданому Ковельським міськрайонним судом 12.05.2014 р., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 12232 грн. майнової шкоди та 300,80 грн. судових витрат.

Головним державним виконавцем за погодженням з начальником ВДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції внесено до суду подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі території України.

Подання мотивовано тим, що боржник добровільно рішення суду не виконує і незважаючи на вжиті до боржника заходи примусового виконання, заборгованість залишається непогашеною, майна чи коштів, на яке можна було звернути стягнення не виявлено, що унеможливлює виконання судового рішення в примусовому порядку. Боржник на виклик виконавця не зявився, органами внутрішніх справ привід не виконано через відсутність боржника за місцем проживання. Враховуючи наявність у боржника закордонного паспорту державний виконавець просить обмежити право виїзду боржника за межі України до виконання вище вказаного судового рішення.

В судове засідання державний виконавець не зявилась, представником відділу ДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції подано клопотання про розгляд справи у відсутності державного виконавця.

Суд, вивчивши матеріали подання, вважає його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право в разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Застосування таких обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

За змістом ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Розгляд подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду здійснюється в порядку, встановленому ст. 377-1 ЦПК України, з дотриманням принципів цивільного судочинства, в тому числі принципу змагальності сторін.

Зокрема, ст. 10, ст. 60 ЦПК України передбачено, що сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно наявність умислу та обставини, на підтвердження факту ухилення боржника від виконання судового рішення підлягають доведенню державним виконавцем.

Обґрунтовуючи клопотання державний виконавець як на доказ ухилення боржника від виконання судового рішення посилається на невиконання вимоги про явку до державного виконавця та відсутність можливості здійснити привід боржника чи виявити його за місцем реєстрації.

В той же час, в матеріалах клопотання наявна постанова про відкриття виконавчого провадження від 29.08.2014 р. та виклик державного виконавця, адресований боржнику, від 18.12.2014 р. про явку на 23.12.2014 р., однак, відсутні дані про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та виклику до державного виконавця.

Отже, державним виконавцем не доведено обізнаність боржника про існування виконавчого провадження.

Відсутність боржника за адресою реєстрації, про що складено акт державним виконавцем 17.09.2014 р., та невиконання органами внутрішніх справ постанови про привід через відсутність боржника за місцем проживання рапорт від 20.02.2015 р., не є належними доказами для підтвердження факту ухилення боржника від виконання судового рішення.

Таким чином, державний виконавець не довів та в матеріалах подання відсутні будь-які докази того, що боржник свідомо ухилявся від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, тому подання є передчасним.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча:

ОСОБА_4