overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 459/3644/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Рудакова Д.І.,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

10.11.2015 року позивач звернулася в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. В обгрунтування позову послалася на те, що 17.04.1968 року був укладений шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, протягом останніх десяти років проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Зазначає, що втратила до відповідача почуття любові та поваги.

Сторони в судове засідання не зявились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згідний.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.04.1968 року.

Від подружнього життя у сторін є двоє повнолітніх дітей.

Сімейне життя в сторін не склалося, протягом останніх десяти років проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України.

Ураховуючи задоволення позову в повному обсязі, суд, керуючись положенням речення першого частини 1 статті 88 ЦПК України, вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 487,20 грн. сплаченого останнього судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 17.04.1968 року Гірницьким ЗАГС Львівської області, запис № 9 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 487,20 грн. сплаченого судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Д. І. Рудаков
Справа № 2-3569/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 грудня 2010 року Шевченківський районний суд м.Львова

в складі головуючого судді СВІРІДОВОЇ В.В.

при секретарі Дмитраш І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ :

сторони зареєстрували шлюб 10 вересня 2007 року у Голубицькій сільській раді Бродівського району Львівської області,а.з. 4. Від подружнього життя мають одну неповнолітню дитину. Позивачка звернулась до суду 02.12.2010 року з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем мотивуючи свої вимоги тим, що подружні відносини з відповідачем не підтримують з квітня 2010 року, спільного господарства не ведуть, життя не склалось, в сімї виникали сварки та непорозуміння, проживають окремо, тому вважає, що примирення є недоцільне, просить шлюб розірвати.

В судовеайу засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, давши аналогічні пояснення, зазначені у позові. Просить шлюб розірвати.

Відповідач,'ОСОБА_2 про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином рекомендованою кореспонденцією, про що свідчить квитанція з пошти, долучена до матеріалів справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідаєйШІкенням ст.224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши інші докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Стаття 112. Сімейного кодексу України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якцщ; буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б. інтересам одного з них.

Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружні відносини, проживають окремо, в сімї виникали непорозуміння, спільного господарства не ведуть, розлад в сім*ї носить стійкий характер, а тому суд вважає, що збереження шлюбу є недоцільне, оскільки шлюб існує лише формально, т.я. подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому шлюб слід розірвати .

Керуючий ст.ст. 10, 11,15, 60, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України , ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 10 вересня 2007 року у Голубицькій сільській раді Бродівського району Львівської області,а.з. 4.

Прізвище позивачки після реєстрації розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя ОСОБА_3
Єдиний унікальний номер 341/2132/15-ц
Номер провадження 2-о/341/83/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого - судді Мула О.Д

секретаря Гомерда Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі справу за заявою ОСОБА_1 зацікавлена організація Комарівська сільська рада в Галицькому районі, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В судове засідання ОСОБА_1 подав заяву в якій заявлені вимоги підтримує просить справу розглядати в його відсутності.

З поданої заяви вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що розташовані в с. Комарів, Галицького району, Івано-Франківської області. Як власник вище вказано майна, хотів упорядкувати правовстановлюючі документи, що підтверджують його право власності. Однак у Свідоцтві про право власності на жилий будинок від 13.01.1990 року його дані вказано не вірно, а саме по батькові записано не правильно як Йосипович, замість правильно Йосифович.

Зацікавлена організація Комарівська сільська рада в Галицькому районі не заперечує проти задоволення заяви і просить розглядати справу у відсутності їхнього представника.

Суд розглянувши заяву ОСОБА_1 перевіривши матеріали справи, вважає що заява підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що розташовані в с. Комарів, Галицького району, Івано-Франківської області. Як власник вище вказано майна, хотів упорядкувати правовстановлюючі документи, що підтверджують його право власності. Однак у Свідоцтві про право власності на жилий будинок від 13.01.1990 року його дані вказано не вірно, а саме по батькові записано не правильно як Йосипович, замість правильно Йосифович.

Це підтверджено копіями документів: паспорта ОСОБА_1 виданого Галицьким РВ УМВС в Івано-Франківській області від 02 квітня 2015 року; свідоцтво про одруження серія ІІ-АГ №099909 від 24.02.1968 року; свідоцтво про народження серії ІІ-УР №876799 від 13.04.1961 року; довідка №755 від 30.12.2013 року видана Комарівською сільською радою; свідоцтво про право власності на жилий будинок від 13.01.1990 року; технічний паспорт на житловий будинок №215 вул. Ворони, с. Комарів, Галицького району, Івано-Франківської області.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява є підставною і підлягає до задоволення повністю.

На підставі наведеного керуючись ст.ст. 61, 256 ч.1 п.п. 1,6, ч.2, 259, 213-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Заяву задовольнити повністю.

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2, належить правовстановлюючий документ Свідоцтво про право власності на жилий будинок від 13 січня 1990 року, виданого на підставі рішення виконкому Галицької районної Ради народних депутатів за №118 від 15 вересня 1989 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10-ти днів з часу отримання копії.

Суддя: ОСОБА_2
Справа № 408/5538/15-ц
У Х В А Л А

23 грудня 2015 року смт.Біловодськ

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Карягіна В.А., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

в с т а н о в и в :

30.11.2015 року представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором .

02.12.2015 року на підставі ст.122 ч.3 ЦПК України судом було надано запит до відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Луганській області про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1. Згідно листа управління державної міграційної служби України в Луганській області, який надійшов до суду 22.12.2015 року, вони не можуть надати відомості про реєстрацію обліку ВАДР УДМС України в Луганській області, відносно осіб місце проживання яких зареєстровано на тимчасово окупованій території, у звязку з проведенням на території Луганської області активної фази антитерористичної операції з бойовими діями і внаслідок чого робота окремих підрозділів УДМС України у Луганській області, у тому числі відділу адресно-довідкової роботи, тимчасово призупинена, бо вони знаходяться на окупованій території.

Останнє відоме місце реєстрації, згідно паспортних даних, є м.Ровеньки Луганської області, вул.Глинки, 28.

Відповідно до ч.1 ст.122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ст.119 ЦПК України.

Зазначена заява відповідає вимогам ст.ст. 119-122 ЦПК України, підстав для залишення заяви без руху, повернення заяви або для відмови у відкритті провадження у цивільній справі не вбачається, тому вважаю за можливе відкрити провадження у цій справі.

Керуючись ст.ст. 27, 119-122, 127, 129,131, 210 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Відкрити провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором .

Призначити зазначену цивільну справу до слухання у попередньому судовому засіданні на 4 січня 2016 року о 10-10 годині у залі судових засідань № 1.

Копію ухвали суду надіслати позивачу для відома, копію ухвали суду , позовної заяви та додані до неї документи надіслати відповідачу для відома та ознайомлення.

Запропонувати відповідачу надати до суду письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

Відповідно до вимог ст.ст.27, 131 ЦПК України сторони, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази, подані з порушенням вказаних вимог, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подані несвоєчасно з поважних причин.

Явка сторін в судове засідання є обовязковою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Біловодського райсуду ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8487/15 Гловуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 2014/2-225/11 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія:право власності
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 рокусуддя судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2, перевіривши заяву ОСОБА_3 про винесення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частину житлового будинку на підставі договору дарування,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 березня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частину житлового будинку на підставі договору дарування.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою а пеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, а рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 березня 2015 року залишено без змін.

21 грудня 2015 року ОСОБА_3 подала до суду апеляційної інстанції заяву про винесення додаткового рішення до ухвали апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2015, оскільки вважає, що судом не було дано оцінки фальсифікації довіреності на укладання договору дарування.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

З наведеного вбачається, що у даній справі рішення суду було ухвалено судом першої інстанції, а судом апеляційної інстанції було постановлено ухвалу про залишення рішення суду без змін.

Власне рішення судом апеляційної інстанції не ухвалювалось.

Отже, з огляду на вимоги ст. 220 ЦПК України, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для прийняття та розгляду заяви позивача про ухвалення судом апеляційної інстанції додаткового рішення у даній справі, оскільки в даному випадку суд апеляційної інстанції не є судом, що ухвалив рішення по суті спору.

Таким чином, за відсутності визначених процесуальним законом підстав для розгляду заяви позивача про ухвалення судом апеляційної інстанції додаткового рішення, заяву слід повернути заявнику.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 220 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про винесення додаткового рішення апеляційного суду Харківської області - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя -
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8228/15
Справа №638/2036/14ц Головуючий 1 інст. Хайкін В.М.
Категорія :інші Доповідач - Бобровський В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Бобровського В.В.,

суддів Черкасова В.В.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Лашаковій Д.І.,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 8 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ПАТ «КБ «Експобанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення на підставі договору позики заборгованість ОСОБА_2 за договором кредиту від 27 березня 2008 року у сумі 977866,19 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суджу м.Харкова від 08 грудня 2014 року позовну заяву ПАТ «КБ «Експобанк» повторно залишено без розгляду з підстав п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України.

В апеляційній скарзі з посиланням на безпідставність залишення позовної заяви без розгляду в порушення вимог процесуального права, представник АТ «КБ «Експобанк» ухвалу суду просить скасувати, справу направити до того ж суду для продовження розгляду.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія відповідно до ст..311 ЦПК України вирішила апеляційну скаргу представника ПАТ «КБ «Експобанк» задовольнити з наступного.

За правилом п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України суд залишає заяву без розгляду у разі, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляду справи за його відсутністю.

Залишаючи позовну заяву банку без розгляду, суд такого висновку дійшов з посиланням на те, що представник банку не зявився у судові засідання призначені на 14 жовтня, 5 листопада та 8 грудня 2014 року без повідомлення про причини неявки, а судова повістка про виклик на 14 жовтня 2014 року повернута без вручення адресату за закінченням терміну зберігання.

З таким висновком суду погодитись не можна.

Із позовної заяви вбачається, що ПАТ «КБ «Експобанк» знаходиться у м.Київ, вуд.Дмитрієвська, 18/24.

Судом повістку про виклик у судове засідання на 14 жовтня 2014 року направлено на адресу м.Харків, вул..Дмитрієвська, 18/24.

Окрім цього матеріали справи не містять жодної інформації про виклик сторін у судові засідання на 5 листопада та 8 грудня 2014 року.

З огляду на викладене та керуючись ст..ст. 303, 304, 311-314 ЦПК України, колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ПАТ «КБ «Експобанк» задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 8 грудня 2014 року скасувати.

Справу направити до того ж суду для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В.Бобровський

судді В.В.Черкасов

ОСОБА_1
Справа № 473/4476/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Вуїва О.В., при секретарі Заблоцькій М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі ПАТ «УкрСиббанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з таким позовом в якому вказував, що 27 лютого 2013 року між ним та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0, відповідно до якого банк надав позичальнику на придбання транспортного засобу кредитні кошти в загальному розмірі 46 563,12 грн. зі строком користування до 26 лютого 2018 року, а останній зобовязався вчасно повернути кредит шляхом щомісячного повернення чергової його частини згідно узгодженого графіку, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 20,70 % річних від суми залишку заборгованості.

Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобовязань позичальником є право кредитодавця нарахувати, а боржника обов'язок сплачувати проценти в підвищеному розмірі (27,70 % річних), додаткову комісію в розмірі до 500 грн, а також неустойку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а також право позивача вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту.

Проте позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та комісії виконував не належним чином, внаслідок чого станом на 04 листопада 2015 року виникла заборгованість по кредитному договору, зокрема:

-заборгованість по кредиту 29 624,36 грн.,

-заборгованість по процентам за користування кредитом 1 549,99 грн.,

-заборгованість по комісії 800 грн.,

-нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів 272,79 грн.,

-нарахована пеня за несвоєчасну сплату процентів 106,96 грн.,

-нарахована пеня за несвоєчасну сплату комісії 20,36 грн.

Про стягнення вказаної заборгованості й просив позивач.

В судове засідання представник позивача не з'явився, проте надіслав на адресу суду письмову заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач подав про це відповідну заяву.

Враховуючи те, що представник позивача має необхідні права, що належать позивачу, в тому числі право клопотати перед судом про залишення позову без розгляду, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 207, 209, 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, які не брали участь в розгляді справи протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя : О.В. Вуїв
н/п 2/490/3776/2015 Справа № 468/913/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
10 грудня 2015 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Гуденко О.А.
при секретарі Гудковій Є.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Ухвалою від 28.08.2015 року справу прийнято до провадження суддею Гуденко О.А.
Позивач просив суд розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду невідомі.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду.
Вивчивши доводи позову і дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до п.2.5 умов Договору, за обслуговування кредитної заборгованості відповідач сплачує позивачу плату в розмірі 2,99 % в місяць.
Відповідно до п.3.2 умов Договору, відповідач зобовязався виконати своєчасно та в повному обсязі зобовязання за цим договором не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту.
Дотепер відповідач свої зобовязання за вищевказаним договором не виконав, заборгованість за сумою кредиту 999 грн. 22 коп., заборгованість за відсотками 44 грн. 12 коп., заборгованість за комісіями 304 грн. 01 коп.-станом на 28.04.2015 р.
Таким чином, загальна сума заборгованості становить 1347 грн. 35 коп.
На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 526, 527, 530,1049,1050, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими й підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1218 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. 14, 209, 212-215, 228 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за договором в сумі 1347 (одна тисяча триста сорок сім) грн. 35 коп., з якої: заборгованість за сумою кредиту 999 грн. 22 коп., заборгованість за відсотками 44 грн. 12 коп., заборгованість за комісіями 304 грн. 01 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1218 грн. 00 коп.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів після проголошення рішення.

СУДДЯ О.А.ГУДЕНКО