АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2961/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_8 про реальний розподіл домоволодіння та розподіл майна подружжя, визнання права власності на рухоме майно та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про реальний розподіл майна подружжя ,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_8 про реальний розподіл домоволодіння та розподіл майна подружжя, визнання права власності на рухоме майно.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що вона з ОСОБА_6 перебувала в зареєстрованому шлюбі з 10.09.2004 року. Під час шлюбу проживали сумісно і разом вели спільне господарство до січня 2014 року. Фактично шлюб з відповідачем зберегти не вдалося та на даний час вирішується питання про розірвання шлюбу за позовом до суду.

До одруження з відповідачем позивачка проживала в м. Кривий Ріг, де мала у власності 2-х кімнатну квартиру, дачу та гараж. Після одруження з відповідачем, деякий час мешкали в її квартирі у м. Кривий Ріг, а потім продавши квартиру, дачу, гараж та забравши побутові речі, предмети вжитку переїхали для спільного проживання в м. Золотоноша, де у відповідача був у приватній власності будинок по вул. Струнківська 105.

Після переїзду в м. Золотоноша за кошти одержані від продажу нерухомості позивачки добудовували та відремонтували будинок відповідача, в подальшому за спільні кошти провели благоустрій земельної ділянки та господарських споруд.

30.01.2007 року відповідач подарував позивачці 1/2 частину вищевказаного будинку з відповідною частиною надвірних будівель, про що було оформлено договір дарування частини будинку №326.

12.09.2007 року у відповідності до рішення Золотоніської міської ради від 26.07.2007 року №17-14/У з відповідачем приватизували в рівних частинах земельну ділянку площею 0,10 га, за адресою м. Золотоноша, вул. Струнківська -105, про що отримали державний акт серії ЯЕ № 141617.

Також, в період шлюбу з відповідачем шляхом спільних зусиль та витрат придбали легковий автомобіль ГАЗ-31105 ЗНГ «Волга», 2006 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , який є об'єктом права спільної сумісної власності та підлягає поділу. Вартість автомобіля станом на 12.02.2014 року складає 40750,00 гривень. У зв'язку з тим, що автомобіль є річчю неподільною та позбавляє можливості одночасного користування, а позивачка має посвідчення водія, вона бажає залишити у своїй власності даний автомобіль, сплативши компенсацію 1/2 частини відповідачу.

Крім того, позивачка з відповідачем ОСОБА_6 займались підприємницькою діяльністю щодо міжнародних вантажоперевезень, у зв'язку з чим 20.02.2006 року позивачка була оформлена як фізична особа - підприємець. Відповідно відомостей ПАТ «Приватбанк» з 2006 по 2014 рік по рахунку було сплачено 2809596,73 грн. для здійснення підприємницької діяльності спільно з відповідачем ОСОБА_6 - брались цільові кредити для придбання вантажних автомобілів, вантажних напівпричепів та забезпечення підприємницької діяльності.

Так, з відповідачем ОСОБА_6 було придбано за спільні кошти наступні транспортні засоби: сідловий тягач марки «VOLVO» модель FH12.420, кузов(шасі) YV2А4В3А0WB199675, 1998 р.в., реєстраційний № НОМЕР_2 ; сідловий тягач марки «RENAULT», модель «Premium 420», кузов(шасі) VF622GVA000113005, 2001 р.в., реєстраційний № Са 4205АК; напівпричіп бортовий марки «LECITRAILE», модель 3Е19RD0Р, рама(шасі) VV1M3АВ5ВSN050126, реєстраційний № НОМЕР_3, напівпричіп бортовий марки «SCHMITZ», модель SPR 24, рама(шасі) WSMS198, реєстраційний № СА4511XX.

У зв'язку з тим, що для здійснення міжнародних вантажоперевезень потрібен певний перелік документів дозвільного характеру щодо власників транспортних засобів, вантажівки та причепи були оформлені на відповідача ОСОБА_8, який мав такий перелік документів. Внаслідок вказаних дій, починаючи з 2006 року останній видавав довіреності з правом повного розпорядження транспортними засобами, укладав на користь позивачки та ОСОБА_6 договори оренди (найму) вищевказаних автомобілів та напівпричепів.

Фактично протягом 2006 - 2007 року позивачка з відповідачем ОСОБА_6 набули в постійне користування та розпорядження вищевказані транспортні засоби, за весь час їхньої експлуатації постійно доглядали за ними, проводили ремонт, технічне обслуговування, несли всі матеріальні витрати, сплачували за них всі необхідні збори та платежі.

При зверненні до відповідача ОСОБА_8 , з намірами зняти дані транспортні засоби з обліку в органах ВРЕР ДАІ, щоб в подальшому зареєструвати право спільної сумісної власності за собою та відповідачем ОСОБА_6 порозуміння досягнуто не було, у зв'язку з відмовою відповідача ОСОБА_6 , який не бажає нести грошові витрати за оформлення договорів купівлі-продажу, зняття, постановку на облік транспортних засобів, а також і так користується даними транспортними засобами ОСОБА_8, який також не бажає здійснювати такі витрати, оскільки його це не стосується.

В січні 2014 року звернулася до відповідача з пропозицією добровільного розподілу майна, що є спільною сумісною частковою власністю, але відповідач також відмовився.

ОСОБА_6 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_7 про реальний розподіл майна подружжя.

Свої вимоги ОСОБА_6 мотивував тим, що дійсно з ОСОБА_7 перебував в зареєстрованому шлюбі з 10.09.2004 року. Під час шлюбу проживали сумісно і разом вели спільне господарство до січня 2014 року. Фактично шлюб з позивачкою зберегти не вдалося та на даний час вирішується питання про розірвання шлюбу за позовом до суду.

За час проживання у шлюбі сторонами набуто таке майно, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, а саме: компютер, принтер та факс; мякий куточок у залі та крісло; пральну машину; хлібопічку; електропічку; цифровий відеоплеєр; супутниковий тюнер; пилосос; овочесушилку «Ветерок-2»; автомобільний холодильник; пінопласт; карнизи і тюлі (5 шт.); ковдру верблюжу; картини гобелени (2шт.); електрообігрівач; сушка для білизни; чайник зі свистком; кавовий сервіз, чайний сервіз; настільні світильники (2шт.); електросоковижималка; посуд з кришталю 8-м ваз; бойлер; корзину для білизни; електромасажер для ніг; набір для вин з нержавіючої сталі; картини мальовані маслом (5 шт.); стіл туристичний розкладний; палатка чьотирьохмісна; сайдінг для облицювання (10м. кв.); шафа-купе.

Позивачем за зустрічним позовом було до одруження набуте окреме рухоме майно, яке наразі знаходиться у спірному житловому будинку по вул. Струнківська - 105 в м. Золотоноша, та зафіксоване в Акті обстеження матеріально-побутових умов від 20.03.2014 року.

До особистого майна ОСОБА_6, набутого ним до укладення шлюбу із ОСОБА_7 належить в першу чергу: земельна ділянка загальною площею 0,10 га по вул. Струнківській - 105 у м. Золотоноша; 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за вказаною адресою; також рухоме майно, що знаходиться у даному житловому будинку, зокрема: спальний гарнітур; тумбочки з дерева (2шт.); ліжко двоспальне; трюмо; деревяний комод; люстри (2шт.); меблева стінка з дерева; ванна та унітаз; кухонний гарнітур; мякий куточок (меблі); два крісла; килими (4 шт.); кухонний мякий куточок; стіл кухонний; тумба під телевізор; шафа для одягу; письмовий стіл; газова плита; 4 бідони на 40 л; 2-а бідони на 30 л; сітки рибацькі (10 мішків).

Стосовно порядку розподілу автомобіля ГАЗ 31105 ЗНГ та стягнення грошової компенсації на користь відповідача в сумі 20375 грн. як 1/2 частки від оціночної вартості автомобіля, з подальшою передачею автомобіля позивачці, ОСОБА_6 зауважує, що вказаний транспортний засіб жодного дня не перебував у володінні чи користуванні ОСОБА_7 вдійсності автомобіль був придбаний 09.03.2011 року ОСОБА_6 у ОСОБА_9 за грошову суму в розмірі 6000 дол. США, про що останній видав письмову розписку про одержання грошових коштів та виписав генеральну довіреність.

Пізніше перед ОСОБА_6 постало питання щодо неможливості реєстрації автомобіля ГАЗ 31105 ЗНГ згідно генеральної довіреності безпосередньо на повіреного, а тому було вирішено формально зареєструвати автомобіль за дружиною ОСОБА_7 При цьому в свідоцтві про реєстрацію автомобіля від 23.03.2013 року серія САО №739594 вказано право відповідача користуватися вказаним автомобілем без жодних обмежень.

З метою зняття з обліку вказаного автомобіля ОСОБА_6 звернувся до приватного підприємства «МПП» вибір, яка є торгуючою організацією. Остання видала довідку-рахунок серія ДПІ №912001 від 17.09.2012 року, в якій вказано ОСОБА_7 покупцем транспортного засобу.

Позивачка та її представник в судовому засіданні суду першої інстанції наполягали на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зустрічний позов визнали частково, погодившись з розподілом деяких предметів домашнього обіходу.

Відповідач ОСОБА_6 та його представник в судовому засіданні суду першої інстанції позов визнав частково, погодившись лише з розподілом деяких предметів домашнього обіходу. Погодився з тим, що до одруження з позивачкою проживали в м. Кривий Ріг, де вона мала у власності 2-х кімнатну квартиру, дачу та гараж. Після одруження деякий час мешкали в її квартирі у м. Кривий Ріг, а потім продавши квартиру, дачу, гараж та забравши побутові речі, предмети вжитку переїхали для спільного проживання в м. Золотоноша, де у нього був у приватній власності житловий будинок по вул. Струнківська-105. Після переїзду в м. Золотоноша дійсно здійснили добудову та ремонт будинку, але за його кошти. На які цілі витрачала кошти позивачка, отримані від продажу своєї нерухомості, йому невідомо. В той же час він в жовтні 2004 року зняв з обліку та продав власний автомобіль КАМАЗ 5411, 1991 р.в., а кошти за нього витрачав на добудову спірного будинку.

Відповідач ОСОБА_8 в судовому засіданні суду першої інстанції визнав вимоги щодо визнання права власності на автотранспорт: сідловий тягач марки «VOLVO» модель FH12.420, сідловий тягач марки «RENAULT», модель «Premium 420», напівпричіп бортовий марки «LECITRAILE», модель 3Е19RD0Р, напівпричіп бортовий марки «SCHMITZ», модель SPR 24. Така позиція ґрунтується на тому, що дійсно у зв'язку з тим, що для здійснення міжнародних вантажоперевезень потрібен певний перелік документів дозвільного характеру щодо власників транспортних засобів, вантажівки та причепи були оформлені на нього, ОСОБА_8, який мав такий перелік документів, але не мав фактично жодного відношення до спірних транспортних засобів. Весь час після придбання вказаного транспорту і по даний час ними користуються подружжя ОСОБА_6. Протягом всього часу позивачка з відповідачем ОСОБА_6 набули в постійне користування та розпорядження вищевказані транспортні засоби, за весь час їхньої експлуатації постійно доглядали за ними, проводили ремонт, технічне обслуговування, несли всі матеріальні витрати, сплачували за них всі необхідні збори та платежі.

При зверненні до нього ОСОБА_7 з намірами зняти дані транспортні засоби з обліку в органах ВРЕР ДАІ, щоб в подальшому зареєструвати право спільної сумісної власності за нею та відповідачем ОСОБА_6 порозуміння досягнуто дійсно не було у зв'язку з відмовою відповідача ОСОБА_6 нести грошові витрати за оформлення договорів купівлі-продажу, зняття, постановку на облік транспортних засобів, а також і він особисто також не бажає здійснювати такі витрати, оскільки його це не стосується.

Крім того напівпричіп бортовий марки «SCHMITZ», модель SPR 24, з дозволу ОСОБА_6 він продав.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 листопада 2015 року позов ОСОБА_7 та зустрічний позов ОСОБА_6 задоволено частково та залишено у користуванні ОСОБА_7 - холодильник 2 шт., холодильна камера 1 шт., пральна машина автомат, кольоровий телевізор - 2.шт., ДВД плеєр (дарунок), комп'ютер в зборі (монітор, системний блок, клавіатура), швейна машина «Верітас», швейна машинка ручна, ваги електричні, хлібопіч, електроміксер, блендер, електрокофеварка, мікрохвильова піч, електротостер, газонокосилка, чайник електричний, килим розміром 3,5x5м., килим розміром 2x3м., два килими, стільці дубові 5 шт., стіл журнальний 2 шт., стіл дерев'яний круглий, стілець офісний для комп'ютера, тумбочка для білизни, напільна металева вішалка для верхнього одягу 2шт., розкладна полочка для сушки білизни, ваза - статуя напільна, часи настінні, ікони невеликі з Почаєва 2 шт., полочка для взуття, полочка для ванної, стільці розкладні садові пластикові - 3 шт., шезлонги пластикові садові 2 шт., стіл круглий садовий пластиковий, гамак, книги художні 150 шт., кімнатні квіти 30 вазонів, сервізи чайні 3 шт., сервізи кофейні 2 шт., набір каструль «Цептр» 3 од., набір каструль скляних 3 од., картини габіленові 2шт., картини маслом - 3 шт., набори фужерів та рюмок кришталевих та скляних 6 шт., столові прибори нерж. сталі(вилки,ножі,ложки) 50шт., вази кришталеві - салатниці 6 шт., самовар під золото з розписом, діжа з нерж. сталі на 300 л., соковарка, прес для вичавки ягід, контейнери для овочів 2 шт., алюмінієві каструлі 50л. 5шт., алюмінієві каструлі 30л. 3 шт., алюмінієві тази 4шт., алюмінієвий сотейник на 10 кг., алюмінієвий друшлаг на 5 кг., ємність харчова із нерж. сталі 3 шт., столи продовольчі із нерж. сталі 2шт., сітка «рабиця» в рулонах - 3 шт., мякий куточок у залі та крісло, шафа купе, овочесушка «Ветерок 2», автомобільний холодильник, карнизи і тюлі 2 шт.;

Залишено у користуванні ОСОБА_6 - спальний гарнітур, тумбочки з дерева (2 шт.), ліжко двоспальне, трюмо, деревяний комод, люстри (2 шт.), меблеву стінку з дерева, ванна та унітаз, кухонний гарнітур, мякий куточок, два крісла, килим та килимову доріжку, кухонний мякий куточок, стіл кухонний, тумбу під телевізор, шафу для одягу, письмовий стіл, газову плиту, 4 бідони на 40 л., 2 бідони на 30 л., сітки рибацькі (10 мішків), принтер та факс, супутниковий тюнер, пилосос, пінопласт, карнизи і тюлі 3 шт., ковдру верблюжу, картини гобелени 1 шт., електрообігрівач; чайник із свистком, настільний світильник, посуд з кришталю 8 ваз, бойлер, палатка чотирьохмісна;

Виділено ОСОБА_7 приміщення загальною площею 61,1 кв.м. будинку №105 по вул. Струнківській у м. Золотоноша, Черкаської області, як власнику 2, варіанту №4 додатку №6 визначений у «Висновку експерта за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи» №1072/14-23, №1391/14-23, №1392/13-23, №1339/14-23 від 24.09.2014 року;

Виділено ОСОБА_7 земельну ділянку площею 482,8 кв.м. за варіантом №5 додатку №13 визначений у «Висновку експерта за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи» №1072/14-23, №1391/14-23, №1392/13-23, №1339/14-23 від 24.09.2014 року, розташовану у співвідношенні до відповідної частки у будинку;

Виділено ОСОБА_6 приміщення загальною площею 68,9 кв. м. будинку №105 по вул. Струнківській у м. Золотоноша, Черкаської області, як власнику 1, варіанту №4 додатку №6 визначений у «Висновку експерта за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи» №1072/14-23, №1391/14-23, №1392/13-23, №1339/14-23 від 24.09.2014 року;

Виділено ОСОБА_6 земельну ділянку площею 482,8 кв.м. за варіантом №5 додатку №13 визначений у «Висновку експерта за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи» №1072/14-23, №1391/14-23, №1392/13-23, №1339/14-23 від 24.09.2014 року, розташовану у співвідношенні до відповідної частки у будинку;

Господарські споруди, а саме: сарай Б, літня кухня В, гараж Г, убиральня Д, погріб Е, колодязь І, домоволодіння №105 по вул. Струнківська у м. Золотоноша Черкаської області залишено у спільному користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_7;

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 - 11078,00 грн. компенсації за різницю у фактичних розмірах ідеальних часток домоволодіння.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину та за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину автомобіля ГАЗ 31105 ЗНГ, 2006 р.в., ідентифікатор Х9631І2-5304, д.н.з. НОМЕР_1 , залишено автомобіль у спільному користуванні;

Визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину та за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину транспортних засобів - сідловий тягач марки «VOLVO» модель FH12.420, кузов(шасі) YV2А4В3А0WB199675, 1998 р.в., реєстраційний № НОМЕР_2; сідловий тягач марки «RENAULT», модель «Premium 420», кузов(шасі) VF622GVA000113005, 2001 р.в., реєстраційний № Са4205АК; напівпричіп бортовий марки «LECITRAILE», модель 3Е19RD0Р, рама(шасі) VV1M3АВ5ВSN050126, реєстраційний № Са0684ХТ, залишено їх у спільному користуванні.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання про розподіл житлового будинку та земельної ділянки, а також, в частині вирішення питання про визнання права власності за набувальною давністю на транспортні засоби сідловий тягач «VOLVO», сідловий тягач марки «RENAULT», напівпричіп бортовий марки «LECITRAILE», так як вважає його ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права, ухваливши нове рішення в цій частині, яким припинити право спільної часткової власності ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою вул. Струнківська - 105 у м. Золотоноша, Черкаської області у звязку з його поділом між співвласниками, відмовити ОСОБА_7 у задоволенні позовної вимоги про поділ земельної ділянки за адресою вул. Струнківська, 105 у м. Золотоноша, Черкаської області ( а в разі визнання судом цієї вимоги апеляційної скарги безпідставною здійснити поділ земельної ділянки згідно варіанту № 4 додатку №12 висновку експертизи з відповідним розподілом і надвірних споруд). відмовити ОСОБА_7 у задоволенні позовних вимог права визнання спільної сумісної власності та визнання права власності на ? частину транспортних засобів, зареєстрованих на імя ОСОБА_8 (сідловий тягач «VOLVO», сідловий тягач марки «RENAULT», напівпричіп бортовий марки «LECITRAILE»), а в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони по справі, вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги в частині оскаржуваного рішення суду першої інстанції колегія суддів приходить до наступного.

Шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розірвано 7 березня 2014 року (а.с.6 т.2).

Так, задовольняючи позовні вимоги сторін щодо розподілу домоволодіння №105 по вул. Струнківська у м. Золотоноша Черкаської області, суд першої інстанції прийшов до висновку про розподіл даного домоволодіння в натурі, виділивши сторонам конкретні приміщення у будинку, але не припинив право спільної часткової власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної частково власності на нього припиняється.

Під час вирішення зазначених спорів суди повинні враховувати роз'яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок".

А тому, доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими, а право спільної часткової власності підлягає припиненню, відповідно до положень ч.2 ст.367 ЦК України.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги в частині визнання права власності на транспортні засоби, що належать ОСОБА_8, за набувальною давністю, колегія суддів приходить до висновку, що дані доводи є обґрунтованими, а висновки суду в цій частині суперечать обставинам справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

З матеріалів справи установлено, що власником транспортних засобів : сідлового тягача марки «VOLVO» модель FH12.420, кузов(шасі) YV2А4В3А0WB199675, 1998 р.в., реєстраційний № НОМЕР_2; сідлового тягача марки «RENAULT», модель «Premium 420», кузов(шасі) VF622GVA000113005, 2001 р.в., реєстраційний № НОМЕР_4; напівпричіпу бортового марки «LECITRAILE», модель 3Е19RD0Р, рама(шасі) VV1M3АВ5ВSN050126, реєстраційний № НОМЕР_5, є ОСОБА_8 (а.с.7-9 т.2)

Відповідно до довіреності від 18 липня 2006 року, ОСОБА_8 уповноважив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 керувати, та розпоряджатись транспортним засобом, автомобілем марки «VOLVO» модель FH12.420, кузов(шасі) YV2А4В3А0WB199675, 1998 р.в., реєстраційний № НОМЕР_2 (а.с.10 т.2).

Згідно договору найму від 05 січня 2007 року та договору найму від 1 квітня 2012 року, ОСОБА_8 передав у найм автомобіль марки «VOLVO» модель FH12.420, кузов(шасі) YV2А4В3А0WB199675, 1998 р.в., реєстраційний № НОМЕР_2, ОСОБА_7 на три роки (а.с.12 , 14 т.2).

За договором найму від 01 червня 2010 року ОСОБА_8 передав у найм ОСОБА_7 автомобіль марки «RENAULT», модель «Premium 420», кузов(шасі) VF622GVA000113005, 2001 р.в., реєстраційний № НОМЕР_4, та напівпричіп бортовий марки «LECITRAILE», модель 3Е19RD0Р, рама(шасі) VV1M3АВ5ВSN050126, реєстраційний № НОМЕР_5 зі строком найму на три роки (а.с.13 т.2).

Відповідно до розяснень п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", якщо особа, яка заявляє про давність володіння, заволоділа чужим майном на підставі договору з його власником (оренди, зберігання тощо), який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності за відповідними вимогами (частина третя статті 344 ЦК).

При цьому, строк позовної давності починає обчислюватись з моменту закінчення строку дії договору, якщо інший строк повернення речі не був установлений самим договором.

Зважаючи на дані обставини та те, що за договорами найму транспортних засобів, строки набувальної давності після їх закінчення не наступили, то у суду першої інстанції не було підстав для визнання права власності за ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на підставі ст. 344 ЦК.

При цьому, наявність довіреності у ОСОБА_7 та ОСОБА_6М від 18 липня 2006 року, якою ОСОБА_8 уповноважив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 керувати, та розпоряджатись транспортним засобом, автомобілем марки «VOLVO» модель FH12.420, кузов(шасі) YV2А4В3А0WB199675, 1998 р.в., реєстраційний № НОМЕР_2, виключає застосування положень ст.344 ЦК України, оскільки наявність у володільця певної правової підстави для володіння майном виключає можливість набуття права власності за набувальною давністю, але не позбавляє особу можливості набути право власності на таке майно у визначеному позасудовому порядку.

А тому, за наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині визнання права власності на транспортні засобами за ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підлягає до скасування, як ухвалене при неправильному застосуванні норм матеріального права, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7

Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 щодо відмови у поділі земельної ділянки, що знаходиться під будинковолодінням за адресою вул. Струнківська - 105 у м. Золотоноша, Черкаської області, колегія приходить до висновку, що дані доводи є необґрунтованими і до задоволення не підлягають виходячи з наступного.

У ст. 345 ЦК закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом.

Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства.

Діють ці норми окремо від загальних норм цивільного законодавства про виникнення права власності і лише у випадку, коли законами та іншими нормативними актами про приватизацію окремі відношення не врегульовані, застосовуються відповідні норми ЦК.

Крім того, питання приватизації земельної ділянки громадянами України із земель, що перебувають у державній чи комунальній власності, регулюється нормами земельного законодавства: статтями 116, 118, 121 ЗК України.

Застосовуючи положення ст.57, 61 СК України, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про розподіл земельної ділянки під домоволодінням між сторонами, оскільки Законом від 17 травня 2012 р. N 4766-VI "Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка" режим майна подружжя, набутого внаслідок приватизації, знову змінено.

Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 1 ст. 57 СК житло та земельна ділянка, набуті за час шлюбу внаслідок приватизації, є особистою приватною власністю дружини, чоловіка. Частину 5 ст. 61 СК виключено.

А згідно до державного акту на право приватної власності на землю від 12 вересня 2007 року, виданого на підставі рішення Золотоніської міської ради від 26.07.2007 року №17-14/У, співвласниками земельної ділянки площею 0.10 га по вул. Струнківвська 105 у м.Золотоноша, набутої шляхом приватизації, є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 1/2 частині кожний (а.с.9 т.1).

При цьому, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими щодо розподілу земельної ділянки згідно варіанту №4 додатку №12 висновку експертизи, оскільки прийнятий судом варіант №5 додатку №13 визначений у «Висновку експерта за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи» №1072/14-23, №1391/14-23, №1392/13-23, №1339/14-23 від 24.09.2014 року, не є найбільш зручним для користування сторін.

Окрім того, ОСОБА_7 не заперечувала щодо розподілу земельної ділянки між сторонами за варіантом №4 додатку №12, за яким було і розподілено житловий будинок, та пояснила апеляційному суду, що даний варіант є прийнятним для усунення в подальшому будь-яких непорозумінь між сторонами та найбільше відповідає часткам у будинку.

З врахуванням встановленого, положень норм матеріального та процесуального права, матеріалів справи, доводів сторін, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду першої інстанції в частині розподілу житлового будинку щодо не припинення права спільної часткової власності сторін на житловий будинок з надвірними спорудами у звязку з його поділом між сторонами, в частині розподілу земельної ділянки за іншим варіантом та в частині визнання права власності за набувальною давністю на транспортні засоби, з ухваленням в цих частинах нового рішення, в іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 307 , 309 , 313 , 314, 316 , 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_8 про реальний розподіл домоволодіння та розподіл майна подружжя, визнання права власності на рухоме майно та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про реальний розподіл майна подружжя,- в частині розподілу будинку з надвірними спорудами, розподілу земельної ділянки та визнання права власності на транспортні засоби за набувальною давністю змінити та ухвалити в цих частинах нове рішення, яким :

- виділити ОСОБА_7 та ОСОБА_6 земельні ділянки площею 489,8 кв.м. кожному за варіантом №4 додатку №12 визначений у «Висновку експерта за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи» №1072/14-23, №1391/14-23, №1392/13-23, №1339/14-23 від 24.09.2014 року, розташовані у співвідношенні до відповідної частки у будинку за адресою вул. Струнківська 105 у м.Золотоноша;

- припинити право спільної часткової власності ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку №105 по вул. Струнківській у м. Золотоноша, Черкаської області у звязку з його поділом між співвласниками;

- відмовити ОСОБА_7 у задоволенні позовних вимог про визнання права спільної сумісної власності та права власності за ОСОБА_7 на 1/2 частину та за ОСОБА_6 на 1/2 частину транспортних засобів - сідловий тягач марки «VOLVO» модель FH12.420, кузов(шасі) YV2А4В3А0WB199675, 1998 р.в., реєстраційний № НОМЕР_2; сідловий тягач марки «RENAULT», модель «Premium 420», кузов(шасі) VF622GVA000113005, 2001 р.в., реєстраційний № Са4205АК; напівпричіп бортовий марки «LECITRAILE», модель 3Е19RD0Р, рама(шасі) VV1M3АВ5ВSN050126, реєстраційний № Са0684ХТ, за набувальною давністю.

В іншій частині рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили негайно з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :