Справа №: 400/1295/14-ц
"15" вересня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області
в складі: головуючого - судді Ковальової О.Б.,
при секретарі - Дудченко О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії цивільну справу за позовом прокурора Петрівського району в інтересах держави, уповноваженими органами якої є Держземагенства в Кіровоградській області, Червонокостянтинівська сільська рада Петрівського району Кіровоградської області до ОСОБА_1, де третьою особою є - Державна інспекція сільського господарства в Кіровоградській області
про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, -
Статтею 126 Земельного кодексу України визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірним.
Так, розпорядженням голови Петрівської районної державної адміністрації від 18.11.2011 року за № 1204-р ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею до 70 га ріллі строком на 25 років для ведення фермерського господарства за рахунок земель державної власності, що перебувають в запасі за межами населених пунктів на території Червонокостянтинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області.
Водночас рішення щодо передачі ОСОБА_1 цієї земельної ділянки у власність або надання у користування (оренду) не приймалось.
ОСОБА_1, діючи умисно, у період з весни 2013 року до 19.07.2013 року, з корисливим мотивом та з метою отримання прибутку від вирощування сільськогосподарських культур та реалізації отриманої сільськогосподарської продукції, самовільно, без будь-яких правовстановлюючих документів, грубо порушуючи вимоги ст.,ст. 125, 126 Земельного Кодексу України, тобто без законних на те підстав, усвідомлюючи протиправність своїх дій, та відсутності у нього права на вказану земельну ділянку, зайняв та використовував земельну ділянку із земель запасу за межами населених пунктів на території Червонокостянтинівської сільської ради площею 60,7608 га, без встановлення права власності або оренди на неї та всупереч вимог ст. 206 Земельного Кодексу України, не сплачував орендну плату за користування землею.
Відповідно до акту обстеження земельної ділянки № 75 від 19.07.2013 року, акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 19.07.2013 року та розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільно зайняття земельної ділянки загальною площею 60,7608 га, що складені державним інспектором сільського господарства, розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки ОСОБА_1 становить 59 202,77 гривень, що завдало значної шкоди державі у вказаному розмірі та перевищує більш, ніж у сто разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.
ОСОБА_1 внаслідок самовільного використання земельної ділянки загальною площею 60,7608га за межами населених пунктів на території
Розраховану шкоду, заподіяну самовільним зайняттям земельної ділянки необхідно сплачувати на рахунок Червонокостянтинівської сільської ради Петрівського району. ОСОБА_1 в добровільному порядку нарахована шкода не сплачена.
Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 14.05.2014 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.197-1 КК україни на підставі п. «в» ст..1 Закону України «Про амністію у 2014 році», а цивільний позов залишено без розгляду.
Посилаючись на ст. 1166 ЦК України, ст., ст. 2, 56 ЗУ «Про охорону земель» позивач просить вимоги задовольнити.
Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, про дату, час, місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Прокурор підтримав вимоги позивачів в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Положеннями ч. 4 ст. 169 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст., ст. 224 - 226 ЦПК України.
Дослідивши докази подані сторонами та матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Статтею 125 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту реєстрації цих прав.
Відповідно до ст..1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільним зайняттям земельної ділянки вважаються будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
За самовільне зайняття земельних ділянок громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства (п.б ч.1 ст.211 ЗК України).
Згідно ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших передбачених законом способів.
Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відшкодування заподіяних збитків, порядок визначення та відшкодування яких встановлюється Кабінетом Міністрів України ( ст. 152, ст. 157 ЗК України).
Відповідно до ухвали Петровського районного суду Кіровоградської області від 14.05.2014 року у справі № 400/30/14-к встановлено, що ОСОБА_1, діючи умисно, у період з весни 2013 року до 19.07.2013 року, з корисливим мотивом та з метою отримання прибутку від вирощування сільськогосподарських культур та реалізації отриманої сільськогосподарської продукції, самовільно, без будь-яких правовстановлюючих документів, грубо порушуючи вимоги ст., ст. 125, 126 Земельного Кодексу України, тобто без законних на те підстав, усвідомлюючи протиправність своїх дій, та за відсутності у нього права на вказану земельну ділянку, зайняв та використовував земельну ділянку із земель запасу за межами населених пунктів на території Червонокостянтинівської сільської ради площею 60,7608 га, без встановлення права власності або оренди на неї та всупереч вимог ст. 206 Земельного Кодексу України, не сплачував орендну плату за користування землею.
Внаслідок самовільного використання ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 60,7608га за межами населених пунктів на території
Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 14.05.2014 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.197-1 КК України на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», а цивільний позов залишено без розгляду, набула чинності, відповідачем не оскаржена і є остаточним процесуальним документом у кримінальній справі.
При цьому ухвала винесена судом виключно за згодою ОСОБА_1, у постанові зазначено, що останній підтримав клопотання свого захисника та просив суд застосувати до нього Закон України «Про амністію».
Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ №12 від 23.12.05р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» визначено: «при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення».
Згідно п.1 даної постанови, закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.
Згідно п. 6 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України Держсільгоспінспекція та її посадові особи в межах своїх повноважень мають право: складати акти перевірок, протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, давати обов'язкові для виконання приписи (розпорядження), а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок для притягнення винних осіб до відповідальності, безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку підприємства, установи та організації усіх форм власності, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, для проведення перевірок з питань, що належать до її компетенції, звертатися до органів прокуратури з клопотанням про подання позову до суду щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився, передавати до органів прокуратури, органів дізнання та досудового слідства акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки злочину.
Крім того, Постановою КМУ від 25.07.2007 року № 963 ( з наст. змінами) затверджено Методику визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу.
Згідно п.4 цієї Методики розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки визначається для всіх категорій земель ( крім земель житлової та громадської забудови) за такою формулою: Шс= Пс х Нп х Кф х Кі, де Шс - розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, гривень; Пс -площа самовільно зайнятої земельної ділянки, гектарів; Нп -середньорічний дохід, який можна отримати від використання земель за цільовим призначенням, визначений у додатку 1, з урахуванням переліків, наведених у додатках 2 і 3; Кф - коефіцієнт функціонального використання земель, визначений у додатку 4; Кі -коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, який дорівнює добутку коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель за 2007 та наступні роки, що визначаються відповідно до Порядку проведення індексації грошової оцінки земель, затвердженого постановою КМУ від 12.05.2000 року.
За п.7 цієї Методики розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться інспекціями Мінприроди або Держземінспекцією та її територіальними органами, а розміру шкоди, заподіяної юридичним та фізичним особам, - територіальними органами Держземінспекції на підставі матеріалів обстежень земельних ділянок, проведених відповідно до Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 листопада 2000р. № 1619.
Визначення поняття самовільного зайняття земельної ділянки наведено у ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» де, зокрема, зазначено, що такими є - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним чи фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, є матеріали справи про адміністративне правопорушення, які підтверджують факт вчинення цього правопорушення, а саме: акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства; протокол про адміністративне правопорушення; припис (з вимогою усунення порушення земельного законодавства); акт обстеження земельної ділянки.
Відтак, підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі або територіальній громаді, юридичним чи фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, є зазначені документи в їх сукупності, оскільки саме вони можуть підтвердити сам факт самовільного зайняття земельної ділянки, розмір зайнятої ділянки та період часу, протягом якого вона використовується без належних правових підстав.
В матеріалах справи наявний акт обстеження земельної ділянки від 19.07.2013 року Держсільгоспінспекцією, протокол про адміністративне правопорушення з розрахунком розміру шкоди внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки здійснений відповідно до вимог чинного законодавства та сума заподіяної шкоди складає 59 202,77 грн. ( а.с. 93 - 97).
Відповідно до статті 15 Земельного кодексу України, статей 5, 6, 9, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», ст..16 Закону України «Про охорону земель» державний контроль за використанням та охороною земель у системі центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів здійснюють Державна інспекція з контролю за використанням та охороною земель і її територіальні органи зокрема шляхом проведення перевірок. Порядок планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель затверджено наказом Державного комітету України по земельним ресурсам від 12.12.2003 р. № 312 і зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.12.2003р. за № 1223/8544.
Відшкодування шкоди у разі самовільного зайняття земельної ділянки здійснюється лише у разі встановлення самого факту завдання шкоди, порушення цивільного права чи інтересу власника землі, вини порушника та причинного зв'язку, між шкодою та діями порушника.
Як вбачається з матеріалів справи позивач здійснював самовільне використання земельної ділянки.
Як роз'яснено у пунктах 12, 14, 16 Постанови Пленумом Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (зі змінами та доповненнями), у випадках самовільного зайняття земельних ділянок чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до ст., ст. 211, 212 ЗК України, ст. ст. 22, 623, 1166, 1172, 1192 ЦК України особами, що її заподіяли.
Вирішуючи спори про відшкодування власникам землі й землекористувачам шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельних ділянок та іншими порушеннями земельного законодавства, суди мають виходити з того, що відповідно до ст.156 ЗК, ст.1166 ЦК України така шкода відшкодовується у повному обсязі.
Розмір шкоди, заподіяної порушеннями земельного законодавства, визначається з урахуванням витрат на відновлення родючості землі, а також доходів, які власник землі або землекористувач міг би одержати при використанні земельної ділянки і які він не одержав за час до приведення землі у стан, придатний для її використання за цільовим призначенням, або до повернення самовільно зайнятої ділянки.
Враховуючи викладене, позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно ст.88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 592,03 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 10, 11, 59, 60, 88, 209, 212 - 215, 218, 224 - 226, 228 ЦПК України, суд,-
Позов прокурора задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 592 грн. 03 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання ним копії рішення.

Суддя: