АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/1161/14-ц Номер провадження 22-ц/786/2868/15Головуючий у 1-й інстанції Водолага А. В. Доповідач ап. інст. Карнаух П. М.
У Х В А Л А

07 жовтня 2015 року м. Полтава

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області Карнаух П.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 серпня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Зіньківського професійного аграрного ліцею, голови комісії по соціальному страхуванню Зіньківського професійного аграрного ліцею Бендас Наталії Михайлівни, треті особи - територіальна інспекція праці у Зіньківському районі, Зіньківська міжрайонна виконавча дирекція Полтавського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втарти працездатності, директор Зіньківського професійного аграрного ліцею Бутенко Микола Федорович про незаконне звільнення, невиплату вихідної допомоги та допомоги по тимчасовій непрацездатності. -

в с т а н о в и в :

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 серпня 2014 року в задоволенні заявлених ОСОБА_2 позовних вимог: про визнання діяння директора Зіньківського професійного аграрного ліцею незаконними, визнання протоколу № 4засідання комісії по соціальному страхуванню Зіньківського професійного аграрного ліцею від 06.03.2014 року недійсним, поновлення на роботі в Зіньківському професійному аграрному ліцеї на посаді викладача спеціальних дисциплін, стягнення з відповідача на його користь допомоги по тимчасовій непрацездатності, випалту трьох місячного середнього заробітку 12000,00 грн. за компенсацію втраченого ним здоров»я відмовлено в повному обсязі.

В частині позовної вимоги про виплату допомоги в розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення згідно Закону України №1058 - ІУ від 09.07.2003 року закрито, рекомендовано ОСОБА_2 звернутися з даним позовом до Пенсійного фонду України в порядку адміністративного судочинства.

Вирішено питання стягнення судових витрат.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив позивач ОСОБА_2, який в апеляційній скарзі просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким зобов'язати внести зміни до наказу про звільнення з роботи за власним бажанням, вказавши дату звільнення 03.03.2014 року, зобов'язати комісію по соціальному страхуванню винести постанову про призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності по листах непрацездатності від 17.01.2014 року та 06.02.2014 р.

При вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження, відповідно до положень ст. 297 ЦПК України, підлягає з'ясуванню поважність підстав пропуску процесуального строку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що пропустив строк на апеляційне оскарження рішення суду від 27.08.2014 року з тих підстав, що отримав лише вступну та резолютивну частину зазначеного рішення, а на неодноразові звернення до суду повний текст рішення йому не був наданий, оскільки не був виготовлений, тому він не мав можливості вчасно оскаржити зазначене судове рішення. Станом на 03.08.2015 року рішення було відсутнє в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що свідчить на його думку про те, що воно не було виготовлено.

Ухвалою судді апеляційного суду від 27 серпня 2015 р. визнано наведені позивачем ОСОБА_2 в апеляційній скарзі підстави пропуску строку на апеляційне оскарження неповажними.

Надано ОСОБА_2 строк для наведення інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, але не більше тридцяти днів з моменту отримання ухвали та строк для усунення недоліків, але не більше п'яти днів з дня отримання ухвали, для подачі трьох копій апеляційної скарги.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху з наданням строку для усунення недоліків, суддя-доповідач зазначив, що 27.08.2014 року ОСОБА_2 отримав вступну та резолютивну частину рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 серпня 2014 року згідно розписки (а. с. 135).

Копію повного тексту рішення ОСОБА_2 отримав 04.08.2015 року згідно поданої 03.08.2015 р. до суду заяви (а.с.143,144).

Апеляційна скарга подана позивачем до канцелярії суду 12.08.2015 року (а.с.150) майже через рік після ухвалення оскаржуваного судового рішення.

Посилання апелянта на те, що суд на його неодноразові звернення не видавав йому копію повного тексту рішення, який на його думку не був виготовлений судом, нічим не підтверджені.

У справі відсутні заяви ОСОБА_2 про те, що він після 27.08.2014 року та протягом 2014 р. звертався до суду з приводу видачі чи невидачі йому копії повного тексту рішення, чи направлення його копії на його адресу засобами зв"язку.

Перша заява ОСОБА_2 про видачу копії повного тексту рішення була датована 03.08.2015 р. (а.с. 143,144).

Відсутність тексту рішення у відповідному електронному реєстрі не свідчить про те, що повний текст рішення не був виготовлений судом. Натомість, з матеріалів справи вбачається, що 02.09.2014 р. копія судового рішення від 27.08.2014 року направлялася на адресу територіальної державної інспекції праці та Зіньківського відділення ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області (а.с. 141,142).

Таким чином, позивач мав право звернутися до суду з відповідною письмовою заявою про видачу чи направлення засобами зв'язку копії повного тексту рішення. Доказів протилежного ним не надано.

Копію ухвали про усунення недоліків апелянт отримав 29.08.2015 р., що підтверджується підписом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

02.09.2015 року ОСОБА_2 направив до апеляційного суду три копії апеляційної скарги з додатками, які зареєстровані судом 08.09.2015 р. Разом з тим, не навів інших підстав поважності пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 297 ЦПК України, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи вищевикладене, а також положення ч.1, ч.3 ст.27, 222,69,72,73 ЦПК України, приймаючи до уваги те, що позивачем не надано переконливих доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, суддя-доповідач приходить до висновку, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, викладені апелянтом, є неповажними. Інших підстав поважності пропуску строку на оскарження судового рішення апелянтом не зазначено.

Таким чином, в задоволенні заяви про поновленням строку на апеляційне провадження та у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 серпня 2014 року слід відмовити.

Керуючись ст. 69, 72, 73, 294, 297, 315, 317 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 серпня 2014 року, оскільки строк пропущений з неповажних причин.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 серпня 2014 року, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ України протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги.

Суддя: /підпис/ ЗГІДНО: Суддя Апеляційного суду Полтавської області П. М. Карнаух П.М.Карнаух