Справа №345/1660/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2015 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гавриленка В.Г.,

при секретарі судового засідання Бандура Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернулося в суд з вищенаведеним позовом, стверджуючи, що 31.07.2007 року між ТзОВ «ПростоФінанс» та вдповідачем було укладено кредитний договір №7, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит на суму 25011,90 грн. із сплатою 8 % річних за користування кредитом та погашенням кредиту згідно графіку. 18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно якого ТОВ «ПростоФінанс» зобовязалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитним Договором, перелік яких міститься в Додатку №1 до договору відступлення. За таких умов позивач набув право вимоги за Кредитним договором №7 від 31.03.2007 року.

Оскільки відповідач не виконував належним чином взяті на себе договірні зобовязання, позивач направив відповідачу вимогу про досудове врегулювання спору, однак з його сторони не було жодного реагування. Cтаном на 10.03.2015 року сума заборгованості за кредитним договором становить 48331,92 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту, а також судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує, справу просить слухати в його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, однак подала суду заяву про слухання справи в її відсутності. Крім того, ОСОБА_2 подала суду заяву, в якій просила відмовити в задоволенні позову, так як позивачем було пропущено строк звернення до суду з таким позовом. Так як договір між ТОВ «ПростоФінанс» та ОСОБА_1 було укладено строком на 24 календарні місяці на придбання товару, дата останнього платежу за кредитом згідно графіку платежів, що є додатком до договору, - 10.04.2009 року. За даною категорією справ строк позовної давності становить 3 роки. У відповідності до ч.1 ст. 261 ЦК перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки перебіг строку позовної давності розпочався з 11.04.2009 року, а позивач звернувся з позовом 05.05.2015 року, просить суд відмовити в задоволенні позову у звязку з пропуском строку позовної давності.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Як випливає з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ТОВ «ПростоФінанс» 31.03.2007 року підписали Кредитний договір № 7 (а.с. 5-6).

Згідно умов даного договору ОСОБА_1 було надано кредит на придбання товару в розмірі 25011,90 гривень на 24 платіжні періоди із сплатою 8% річних, щомісячною комісією за управління кредитом в розмірі 1,75%. З графіку платежів, що є додатком до Кредитного договору також вбачається, що кінцева дата останнього платежу за даним договором 10.04.2009 року (а.с.7).

Відповідно до п.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір містить положення, які регулюють порядок та умови погашення кредиту, заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісій за користування кредитом та інших платежів.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено в судовому засіданні, свої зобовязання за кредитним договором ТОВ «ПростоФінанс» виконав в повному обсязі, надавши відповідачу, ОСОБА_1, кредитні кошти в розмірі 25011,90 грн. в порядку, передбаченому договором від 31.07.2007 року.

Оскільки відповідач своєчасно не погасив заборгованість за кредитним договором, станом на 10.03.2015 року виникла заборгованість в сумі 48331грн. 92коп., з яких 17113грн. 67коп. заборгованість за кредитом, 4750грн. 82коп. заборгованість за процентами за користування кредитом, 21447грн. 79коп. заборгованість по комісії за користування кредитом, 5019грн. 64коп. штраф, про що свідчить розрахунок заборгованості за кредитним договором (а.с. 25).

18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно умов якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобовязалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а ТОВ «ПростоФінанс» зобовязувалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору відступлення. До даного переліку ввійшов також Кредитний договір № 7 від 31.03.2007 року, укладений з ОСОБА_1 (а.с.11-16).

ТОВ «Кредитні ініціативи» 15.04.2015 року направили відповідачу вимогу про досудове врегулювання спору, в якій просили погасити існуючу заборгованість в строк до 7 днів з дня відправлення даної вимоги (а.с.26-27).

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Згідно ст.ст.1050 ч.2, 1054 ч.2 наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно положень ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Ст. 256 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Згідно частини другої статті 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Як передбачено ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а згідно ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявленою стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, приходить до висновку, що у випадку неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Оскільки згідно умов кредитного договору кінцевою датою погашення кредитної заборгованості є 10.04.2009 року, а позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за даним договором 05.05.2015 року, враховуючи, що відповідач надав суду письмову заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності, а поважних причин пропуску строків позовної давності позивачем суду не наведено та судом не встановлено, то суд вважає доцільним застосувати позовну давність до спірних відносин сторін, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

На підставі наведеного, ст.ст.257, 261 ч.5, 509, 512, 514, 526, 527, 530, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст. 209, 214-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити у звязку із пропуском строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя