АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Шкоріної О.І., при секретарі Басюк Ю.В.,

за участю відповідача ОСОБА_3,

представника позивача Мельничук І.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 2 липня 2015 року у справі за позовом Служби у справах дітей Дарницької районної у м Киві державної адміністрації до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 2 липня 2015 року позовні вимоги Служби у справах дітей Дарницької районної у м Киві державної адміністрації задоволені частково: ОСОБА_3 позбавлена батьківських прав щодо її неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та на його утримання з ОСОБА_3 стягнуто аліменти в розмірі 700грн щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь опікуна або державного закладу; в іншій частині у задоволенні позовних вимог щодо розміру аліментів відмовлено; зобов'язано Службу у справах дітей Дарницької районної у м Киві державної адміністрації здійснити контроль за призначенням опікуна неповнолітньому ОСОБА_5; вирішено питання розподілу судових витрат.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1. Його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Після розірвання шлюбу між батьками хлопець виявив бажання проживати з батьком, проте, ІНФОРМАЦІЯ_6 батько помер, а мама 07.06.2011 уклала шлюб з ОСОБА_8 Після смерті батька ОСОБА_5, не бажаючи проживати з матір'ю, залишився проживати з її батьками - з бабусею і дідусем ОСОБА_10 та ОСОБА_11 Фактично вихованням ОСОБА_5 займається бабуся, але належного впливу на хлопця вона не має. ОСОБА_5 схильний до порушення дисципліни, пропускає заняття, перебуває на внутрішньому обліку школи. Мати його вихованням не займається, на запрошення вчителів до школи не з'являється, не докладає зусиль для співпраці зі Службою у справах дітей Дарницької районної у м Киві державної адміністрації, двічі - 08.08.2014 та 30.04.2015 - була притягнута до адміністративної відповідальності за ст.184 КпАП України.

Вважаючи встановленим факт свідомого ухилення ОСОБА_3 від виконання обов'язків з виховання сина ОСОБА_5, враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов'язків, і способом захисту прав і інтересів дитини, а також ставлення самої ОСОБА_3 до спілкування з сином, - суд першої інстанції дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову в частині позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_5

Виходячи з того, що ОСОБА_3 постійного місця роботи не має, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, суд дійшов висновку про стягнення з неї аліментів на утримання сина ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі, задовольнивши позовні вимоги про стягнення аліментів частково.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення Дарницького районного суду м Києва від 2 липня 2015 року, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи. Зазначає, що суд не взяв до уваги, що вона систематично перераховувала поштою або віддавала особисто в руки батькам гроші на утримання сина ОСОБА_5, вважає, що суд безпідставно стягнув аліменти у твердій грошовій сумі та безпідставно не врахував при визначенні їх розміру, що вона є багатодітною матір'ю.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 просила задовольнити її апеляційну скаргу. Вважає, що направити сина в спеціальний заклад для дітей з вадами поведінки можливо без позбавлення її батьківських прав. Представник позивача в судовому засіданні просила відхилити апеляційну скаргу та залишити без змін законне і обгрунтоване рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обгрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2) ч.1 ст.164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона, зокрема, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення особи батьківських прав не звільняє її від обов'язку щодо утримання дитини (ч.2 ст.166 СК України).

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Статтею 150 СК України закріплені основні обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, серед них найважливіші - обов'язок виховувати, ростити дитину. Ухилення від виконання обов'язків по вихованню дитини як підстава для позбавлення батьківських прав має бути актом свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконувати його, але не вчиняє відповідних дій.

Встановлено, що окрім сина ОСОБА_5 ОСОБА_3 має ще трьох дітей - ОСОБА_12, 2011року народження, ОСОБА_13, 2013 року народження, ОСОБА_14, 2006 року народження.

Мешкає ОСОБА_3 без реєстрації на території Яблунівської сільської ради з листопада 2010 року (АДРЕСА_1) родиною у складі вона, чоловік, троє малолітніх дітей, працює в Солом'янському районному центрі зайнятості з 21.04.2009 на посаді головного спеціаліста відділу організації працевлаштування населення, з 08.11.2011 по теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

ОСОБА_5 проживає у АДРЕСА_2 разом з бабусею і дідусем, навчається у середній загальноосвітній школі №289, з лютого 2013 року перебуває на обліку в Службі у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації як дитина, що опинилася у складних життєвих обставинах, потребує посиленого виховного контролю та певного соціально-педагогічного супроводження, не піддається впливу бабусі.

Встановлених судом обставин, які мають значення для вирішення спору, відповідач не заперечує, зокрема, і того факту, що не спілкується з сином, не знаходить з ним спільної мови, не має на нього впливу через його складний характер, не бере участі в його вихованні, не з'являється на виклики до школи чи до Служби. ОСОБА_3 пояснила суду, що після смерті батька ОСОБА_5 вона намагалася повернути сина в свою нову родину, відновити з ним стосунки, але він відмовився. Перспектив у стосунках з ОСОБА_5 не бачить, не знає, як поводитися з ним, а у разі, якщо суд не позбавить її батьківських прав, не знає, що зміниться.

З огляду на викладене правильним є висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказана обставина відповідно до ст.164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Оскільки позбавлення батьківських прав - це не тільки санкція за протиправну поведінку матері, а в першу чергу спосіб захисту прав та інтересів дитини, враховуючи, що мати ОСОБА_5 не бачить своєї ролі та участі в його вихованні, не може вплинути на його поведінку через неможливість і небажання хлопця проживати разом з нею в її новій родині, - колегія вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо її сина ОСОБА_5 матиме позитивний результат у долі хлопця, який має настати. Заходи, що вживались позивачем, такого результату не мали через перешкоджання збоку матері, яка не з'являлась на виклики в школу або в Службу у справах дітей Дарницької районної у м Киві державної адміністрації, не надавала необхідних документів тощо.

За таких обставин передбачених ст.309 ЦПК України підстав для скасування рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02.07.2015 в частині позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо її неповнолітнього сина ОСОБА_5 немає. Рішення суду першої інстанції в цій частині фактично не оскаржується (апеляційна скарга не містить доводів про скасування оскаржуваного рішення в частині позбавлення батьківських прав, проте, в прохальній її частині йдеться про скасування рішення «повністю або частково» - ас97-98).

Що стосується розміру аліментів, до доводи апеляційної скарги про безпідставність їх стягнення у твердій грошовій сумі заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.184 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі за заявою про це платника аліментів або їх одержувача , якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу фактично одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Оскільки встановлено, що ОСОБА_3 працює в Солом'янському районному центрі зайнятості з 21.04.2009 на посаді головного спеціаліста відділу організації працевлаштування населення, перебування її з 08.11.2011 по теперішній час у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не дають підстав уважати, що вона має нерегулярний мінливий дохід, а також враховуючи, що ОСОБА_3 окрім ОСОБА_5 має на утриманні ще трьох малолітніх дітей, розмір аліментів, що на підставі ч.2 ст.166 СК України підлягають стягненню з матері на утримання ОСОБА_5, слід визначити на підставі ст.ст.182,183 СК України у частці від її заробітку (доходу), а саме у розмірі 1/6 частини.

Оскільки питання стягнення аліментів вирішено судом з порушенням норм матеріального права, оскаржуване рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,308,309,313,315,316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 2 липня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь опікуна або державного закладу, де буде знаходитись дитина, в розмірі 1/6 частини доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині рішення Дарницького районного суду м. Києва від 2 липня 2015 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді Д.Р.Гаращенко

О.І.Шкоріна