У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.В., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» - Недзельської Олени Іванівни - на рішення апеляційного суду Одеської області від 10 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2011 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування вимог банк посилався на те, що 17 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» (далі - ВАТ АБ «Укргазбанк»), правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_6 укладений кредитний договір № 516/П-14, відповідно до умов якого останній надано кредит у розмірі 34 500 доларів США до 16 жовтня 2017 року зі сплатою 12,5 % річних.

На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 17 жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_6 укладено договір іпотеки.

17 жовтня 2007 року на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_7 укладено договір поруки.

Посилаючись на порушення зобов'язань за кредитним договором, банк, в уточненій позовній заяві станом на 04 грудня 2014 року, просив позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідачів солідарно 52 427,49 доларів США та 362 625 грн 37 коп. заборгованості за кредитним договором, з яких: строкова заборгованість за кредитом - 15 099,68 доларів США, прострочена заборгованість за кредитом - 16 100,18 доларів США, поточна заборгованість за процентами - 355,91 доларів США, прострочена заборгованість за процентами - 20 871,72 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 151 016 грн 24 коп., пеня за несвоєчасну сплату процентів - 211 609 грн 13 коп., а також стягнути з ОСОБА_6 штраф у зв'язку з порушенням договору іпотеки у розмірі 12 200 грн.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 7 квітня 2015 року позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено частково. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором від 17 жовтня 2007 року № 516/П-14, а саме: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 168 540 грн 55 коп., відсотки - 128 402 грн 21 коп., неустойку - 262 грн 82 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 10 червня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено. Викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції: «позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 17 жовтня 2007 року № 516/П-14, а саме: основну заборгованість за кредитом - 168 540 грн 55 коп., заборгованість за процентами - 128 402 грн 21 коп., заборгованість з пені - 50 972 грн 65 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ АБ «Укргазбанк» - Недзельська О.І. - порушує питання про скасування оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції із ухваленням нового рішення по суті спору, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Задовольняючи частково позов та стягуючи з відповідачів, як солідарних боржників, заборгованість за тілом кредиту та процентами у гривні, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до висновку судово-економічної експертизи досліджені експертом бухгалтерські документи не підтверджують передачу банком кредиту позичальнику в іноземній валюті - доларах США, тому заборгованість підлягає стягненню у гривні; банком в односторонньому порядку протиправно збільшено процентну ставку за кредитом з 12,5 % до 13,5 % річних. Суд першої інстанції також виходив із того, що банк не надав жодного належного доказу на підтвердження розміру понесених ним збитків, тому розмір нарахованої банком пені підлягає зменшенню до 262 грн 82 коп.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд погодився із його висновками в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами. Водночас, апеляційний суд не погодився із висновками суду першої інстанції щодо розміру стягнутої пені та, з урахуванням висновку судово-економічної експертизи, збільшив розмір стягнутої пені з 262 грн 82 коп. до 50 972 грн 89 коп.

Проте з такими висновками судів попередніх інстанцій погодитися не можна.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судами встановлено, що 17 жовтня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 516/П-14, за умовами п. 1.1 якого банк надає позичальнику кредит у сумі 34 500 доларів США. Кредит надається на строк з 17 жовтня 2007 року до 16 жовтня 2017 року або по день, визначений у п. 3.3.11 цього договору, зі сплатою процентів за користування кредитом 12,5 річних.

Відповідно до п. 3.1.1 договору банк зобов'язується відкрити позичальнику позичковий рахунок № НОМЕР_1 та видати позичальнику кредит у сумі, зазначеній в п. 1.1 цього договору з позичкового рахунку шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_2, відкритий в Одеській філії ВАТ АБ «Укргазбанк» МФО 328759.

Отже позивач повинен довести виконання своїх зобов'язань за договором кредиту в частині надання кредиту у сумі та у спосіб встановлені договором, а позичальник повинен довести здійснення повернення ним кредиту, сплату процентів за його використання та всіх комісійних платежів у передбачені договором строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, на порушення ч. 2 ст. 59, ч. 1 ст. 60, 212 ЦПК України висновку з приводу доведеності позивачем обставин надання ним кредиту в іноземній валюті у розмірі та на умовах, встановлених договором, не зробив, та помилково вважав, що судова економічна експертиза є належним та допустимим доказом відносно обставин передачі кредитних коштів. А також, враховуючи, що з висновку судово-економічної експертизи вбачається, що бухгалтерськими документами не підтверджується передача відповідачу кредиту за кредитним договором в іноземній валюті, суди попередніх інстанцій дійшли суперечливого висновку про те, що у зв'язку з цим кредит був наданий у гривні, а тому заборгованість підлягає стягненню у гривні.

Разом з тим, суди попередніх інстанцій, частково відмовляючи у стягненні заборгованості за відсотками, з урахуванням відсоткової ставки 13,5 % річних на залишок простроченої заборгованості за кредитом, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості, виходили з того, що банком в односторонньому порядку протиправно збільшено процентну ставку за кредитом з 12,5 % до 13,5 % річних, п. п. 3.1.10 та п. 4.1 кредитного договору суперечать вимогам ст. 1056-1ЦК України, тому вважали, що застосування банком в односторонньому порядку підвищеної процентної ставки за кредитом 13,5 % річних і складання відповідного розрахунку з урахуванням цієї процентної заборгованості і пені є порушенням вимог діючого законодавства.

Проте такі висновки судів є помилковими з огляду на таке.

Суди попередніх інстанцій, вважаючи, що п. п. 3.1.10 та п. 4.1 кредитного договору суперечать ст. 1056-1ЦК України і ця умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, на порушення вимог ст. 204 ЦК України не врахували, що невідповідність умов договору вимогам законодавства є підставою для визнання його недійсним на підставі ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, однак позов про визнання кредитного договору недійсним із зазначених вище правових підстав у встановленому порядку сторонами не заявлявся і предметом судового розгляду у цій справі не був.

З огляду на викладене, у суду не було підстав для з'ясування обставин, за яких можливе визнання правочину недійсним та постановлення будь-яких висновків з приводу їх існування при вирішенні спору про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Крім того, судами не мотивовано відмову в позові банку в частині стягнення з ОСОБА_6 штрафу у зв'язку з порушенням договору іпотеки у розмірі 12 200 грн.

З огляду на допущені судами порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин справи, ухвалені судами рішення підлягають скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, відповідно до ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» - Недзельської Олени Іванівни -задовольнити частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 10 червня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко Г.І. Мостова М.І. Наумчук