Справа № 203/5738/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2015 року. Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Карпенка С.Ф.

при секретарі Булеці А.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

за участю представників відповідача- Самуха В.О., ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітніх дітей, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В :

12 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з вищевказаним позовом, посилаючись на слідуючи обставини.

10 червня 2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис № 396), що підтверджено свідоцтвом про народження. Від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживають з нею.

Протягом останнього року сімейне життя стало погіршуватися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Причиною вказаного було протилежність поглядів на шлюб, сім'ю. Відповідач нехтував сімейними цінностями, виникали постійні сварки, свідком яких були діти, що тяжким чином впливало на їх психічний стан, спричиняло дітям та позивачці душевних страждань, відповідач припускався до фізичного насильства. Тому вона вимушена була з дітьми покинути відповідача та проживати окремо.

Позивачка просила з цих причин розірвати шлюб.

При цьому просила визначити місцем проживання дітей її теперішнє місце проживання; м.Дніпропетровськ, вул.Чухновського, буд.79.

Окрім того, враховуючи те, що відповідач ухиляється від матеріальної допомоги на утримання їх неповнолітніх дітей, він не має постійного заробітку, просила винести рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки- Роспасієнко ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття, сина- Роспасієнка ОСОБА_7 в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не зявився. Його представники в судовому засіданні підтвердили згоду з позовними вимогами щодо розірвання шлюбу та визначення місцем проживання дітей разом з позивачкою. В той же час, ними визнано позов в частині стягнення аліментів частково, з урахуванням того, що відповідач не працює, сторонніх доходів не має, підтвердили згоду на стягнення аліментів в розмірі по 500 грн. на кожну дитину.

Суд, вислухав сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову частково, виходячи з наступного.

10 червня 2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис № 396), що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.7). Від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено свідоцтвами про народження дітей (а.с.8,9).

Також у судовому засіданні встановлено, що з січня 2015 року між сторонами були припиненні подружні стосунки, ведення спільного господарства через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, відсутність довіри в родині, з цього часу шлюбно-сімейні стосунки між ними не поновлювались, на даний час зберігати сім`ю сторони не бажають, позивачка з дітьми пішла від відповідача, спору щодо майна на теперішній час не має, діти проживають та знаходиться на утриманні позивачки, сторони не заперечують вказані обставини. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу.

Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги те, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені в січні 2015 року та з цього часу відносини між сторонами по справі не поновлювались, сторони мешкають окремо, діти проживають окремо з позивачкою і знаходяться на її утриманні, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає і вважає, що це неможливо та суперечить її інтересам та інтересам дітей, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню.

Право батьків на визначення місця проживання дитини передбачено статтею 160 СК України, а саме, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. В процесі справи зясовано, що фактично відповідач погодився з тим, що в інтересах сторін та їх дітей буде залишення дітей проживати разом з позивачкою. Сторона відповідача підтвердила, що це фактично взаємне рішення сторін, що дійсно відповідач знаходиться за межами України, оскільки він виїхав в Росію, а тому навіть відсутня необхідність залучення до справи органа у справах дітей.

Стосовно позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, судом зясовано наступне.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, що передбачено ст. 180 СК України.

Ст.181 СК України передбачає, що одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.182 СК України судом при визначенні розміру аліментів враховуються слідуючи обставини:

стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Ч.1 ст. 184 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні встановлено, що неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачкою, знаходяться на її утриманні. Підтверджується вказане довідкою квартального комітету (а.с.11), актом квартального комітету (а.с.12), характеристикою (а.с.13), квитанціями (а.с.49,50), свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (а.с.51), витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.52).

Також, з витягу по карт/рахунку позивачки ( а.с.53-57) видно, що вона регулярно здійснює оплату утримання неповнолітніх дітей.

В той же час, стороною відповідача суду надана позитивна характеристика відповідача з останнього місця його роботи (а.с.47), та витяг по карт/рахунку відповідача ( а.с. 44-46), з якого видна наявність у відповідача його кредитних зобовязань (а.с.44-46).

Ч.1 ст. 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей можливо задовольнити лише частково, в розмірі 750 грн. на кожну дитину. Позивачкою не надано доказів отримання відповідачем доходів. Довідок про його заробітки, доходи тощо відсутні. Сторона відповідача запевнює, що відповідач виїхав за межі України у звязку з конфліктною ситуацією з позивачкою, але він не працює, знаходиться в пригніченому моральному стані.

В той же час, визначена стороною сума аліментів по 500 грн. на кожну дитину явно замала. Відповідач є фізично нормальним чоловіком, з певною освітою та значною трудовою практикою керівника у своїй галузі за освітою. Він має певні кредитні зобовязання, які, як видно з картрахунку (а.с.44-46) достатньо виконує, заборгованість значно менше ранішньої, що підтверджує його можливість приймати участь в утриманні неповнолітніх дітей.

Визначаючи розмір стягнених аліментних платежів суд враховує також прожитковий мінімум на неповнолітню дитину та статистику стосовно середньої заробітної плати за регіонами в України за 2015 рік.

Відповідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Суд, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки суму сплаченого нею судового збору при звернені до суду з позовом про розірвання шлюбу-487 грн. 20 коп. (а.с.1) а також на користь держави судовий збір за вимогами про визначення місця проживання дитини- 487 грн. 20 коп. та за вимоги про стягнення аліментів- 487 грн. 20 коп.

Крім цього, відповідно до ч.2 ст.367 ЦПК України суд вважає необхідним рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 110, 112, 118, 160, 180-182, 184, 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 57-62, 64, 88, 208,209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітніх дітей, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

задовольнити частково.

Шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1), зареєстрований 10 червня 2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ( актовий запис № 396)- розірвати. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити «Куліш».

Місцем проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначити разом з матірю за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Чухновського, буд.79.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 (іпн.), на користь ОСОБА_1 (іпн.) аліменти на утримання неповнолітніх дітей:

-доньки- Роспасієнко ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 750 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з позовом до досягнення нею повноліття,

-сина- Роспасієнка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі 750 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з позовом до досягнення ним повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплачений судовий збір- 487 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 974 грн. 40 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Карпенко С.Ф.