Справа №463/6476/15-ц
Провадження №2/463/2667/15
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

30 грудня 2015 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Головатий Р. Я., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Львівськогоміського комунального підприємства «Львівводоканал» про усунення порушень прав споживача житлово-комунальних послуг,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся в суд із позовом до відповідача, просить дослідити надані йому відповідачем ОСОБА_2 умови від 11.07.2012 р. за №15-3340 і визнати їх незаконними в частині, яка вимагає від нього провести заміну водопровідного вводу будинку з підключенням від водопроводу Д-100 мм по вул. М. Голубця;

дослідити надані йому відповідачем ОСОБА_2 умови від 11.07.2012 р. за №15-3340 і визнати їх незаконними в частині, яка вимагає від нього передбачити (встановити) в місці підключення водопровідного вводу до вуличного водопроводу засувку безколодязьного типу;

дослідити надані йому відповідачем ОСОБА_2 умови від 11.07.2012 р. за №15-3340 і врахувавши затверджений на їх підставі Львовводоканалом Проект водопостачання та водовідведення житлового будинку на вул. Голубця, 36 в м. Львові (надалі Проект) визнати їх незаконними в частині, яка вимагає від нього на каналізаційній мережі передбачити влаштування колодязів згідно вимог СНиП, оскільки Проектом передбачено побудову лише контрольного колодязя (він же точка розподілу для водовідведення , він же перший від будинку);

визнати, що право позивача, задеклароване у ч.З ст.30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», на отримання, у виданих позивачу ОСОБА_3 ОСОБА_2 умовах від 11.07.2012 р. за №15-3340, обґрунтованих вимог, було порушено, оскільки, всупереч приписам ст.30 та ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» власнику будинку садибного типу, площа якого менше за 300 м2, ОСОБА_2 умови передбачали проводити заміну діючого водопровідного вводу будинку і облаштовувати засувку безколодязьного типу у місці підключення водопровідного вводу до вуличного водопроводу;

визнати, що право позивача, задеклароване у ч.3 ст. 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», на отримання, у виданих позивачу ОСОБА_3 ОСОБА_2 умовах від 11.07.2012 р. за №15-3340, вимог які б відображали його реальні наміри щодо забудови земельної ділянки, було порушено, оскільки попри наміри позивача підключити будинок лише до міської каналізації, заявнику було навязано вимогу про заміну існуючого водопровідного вводу будинку і облаштування засувки безколодязьного типу у місці підключення водопровідного вводу до вуличного водопроводу;

визнати, що право позивача на отримання достовірної інформації у виданих позивачу ОСОБА_3 ОСОБА_2 умовах від 11.07.2012 р. за №15-3340, задеклароване у ст.30 та ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» було порушено, оскільки надання недостовірної інформації у складі ОСОБА_2 умов, щодо інженерного забезпечення об'єкта будівництва було закладено у вказівці його розрахункових параметрів на те, що власнику будинку садибного типу, площа якого менше за 300 кв.м, ОСОБА_2 умови передбачали проводити заміну діючого водопровідного вводу будинку і облаштовувати засувку безколодязьного типу у місці підключення водопровідного вводу до вуличного водопроводу, тобто виконувати будівництво інженерних мереж (заміна приблизно 7 м. водопровідного вводу) та об'єктів інженерної інфраструктури (засувка безколодязьного типу) поза межами його земельної ділянки;

зобовязати ОСОБА_3 виконати своїм коштом ту частину вимог ОСОБА_2 умов, які закладені у затверджений ним Проект й визнані судовим рішенням незаконно перекладеними на позивача, а суму в розмірі 304,80 грн. за вже виконані власним коштом споживача незаконні вимоги ОСОБА_2 умов від 11.07.2012 р. за №15-3340, про що документально засвідчено у «Довідці про вартість виконаних будівельних робіт» на підставі договору підряду від 25.11.2013 р. за № 05-679 між ОСОБА_1 та ЛМКП «Львівводоканал», квитанціями по сплаті за виконані роботи та Актом приймання виконаних будівельних робіт, перевести на рахунок споживача, як передоплату за послугу водопостачання;

надати тлумачення підпункту 2 п.22 Типового договору, щодо конкретного розташування місця підключення по водопостачанню інженерної мережі будинку, до мережі виконавця, для будинку садибного типу;

надати тлумачення підпункту 2 п.22 Типового договору, щодо конкретного розташування місця підключення по водовідведенню інженерної мережі будинку, до мережі виконавця, для будинку садибного типу;

дослідити Договір, який ОСОБА_3 надав позивачу в січні 2014 року і не бажаючи вносити до нього належних змін пропонував підписати у червні 2014 року, на предмет відповідності Типовому договору, і взявши до уваги додані до справи докази невідповідності Договору - Типовому договору, визнати його таким, що не відповідає вимогам Типового договору затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. №630;

дослідити, наданий позивачу ОСОБА_3 у листі від 08.05.2015 р. за №14-1322в Договір на водопостачання та водовідведення, на предмет відповідності Типовому договору, і взявши до уваги додані до справи докази невідповідності Договору - Типовому договору, визнати його таким, що не відповідає вимогам Типового договору затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. №630;

дослідити договір на водопостачання та водовідведення, який позивач переписав з офіційного веб-сайту ОСОБА_3 у листопаді 2015 р. і який носить публічний характер, скерований до власників садибної забудови та є загальнодоступний для невизначеного кола осіб, на предмет відповідності Типовому договору, і взявши до уваги додані до справи докази невідповідності Договору - Типовому договору, визнати його таким, що не відповідає вимогам Типового договору затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. №630;

визнати правомірність підключення будинку позивача до системи централізованого водопостачання та правомірність користування позивачем цією послугою протягом усього часу її отримання;

врахувавши вимоги чинного законодавства, систематичні намагання відповідача ухилитись від законних письмових договірних відносин з позивачем, незаконної відмови відповідача надіслати позивачу договір на водопостачання у вересні 2015 р., незаконності окремих частин у наданих позивачу ОСОБА_2 умовах, правомірного підключення його будинку до системи централізованого водопостачання і використання ним цієї послуги та відповідно до розяснень наданих у Постанові Верховного суду України від 10.10.2012 року у справі 6-110цс12 про те що свобода договору не є безмежною, а умови типового договору, що набув юридично-обовязкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обовязковим для сторін договору, які не мають права відступати від їх положень і врегульовувати свої відносини на власний розсуд, визнати з 01.10.2015 року укладеним договір між Львівським міським комунальним підприємством «Львівводоканал» та ОСОБА_1 про надання послуг з централізованого водопостачання у будинок №36 на вул. Голубця у м.Львові на умовах, передбачених Типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. №630;

визнати з 26.04.2014 року (дата нової редакції Закону України «Про житлово- комунальні послуги»), право позивача на отримання достовірної та своєчасної інформацію щодо умов договору, який ЛМКП «Львівводоканал» мав підготувати та запропонувати позивачу відповідно до вимог Типового договору затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. №630, як мешканцю садибної забудови, який фактично користується і сумлінно сплачує за надані ОСОБА_3 послуги з централізованого водопостачання вже не один рік без належно оформленого письмового договору;

визнати незаконними дії посадових осіб ЛМКП «Львівводоканал», через те, що вони пропонували споживачам садибної забудови підписати договори, які в судовому порядку було визнано такими, що не відповідають вимогам Типового договору затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. №630;

визнати, що право позивача, задеклароване у п.4 ч.1 ст.4 та ч.1 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів», на необхідну, достовірну та своєчасну інформацію про послугу з централізованого водопостачання та водовідведення, як споживача житлово-комунальних послуг, було порушено ЛМКП «Львівводоканал» в процесі виконання (невиконання) відповідачем покладених на нього обовязків по підготовці та пропонуванню споживачам договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення відповідно до п.1 ч.3 ст.20 та п.3 ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Вивчивши матеріали позовної заяви вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду із сімнадцятьма вимогами немайнового характеру, однак квитанцію про сплату судового збору до матеріалів позовної заяви не долучив.

Відповідно до пп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру встановлюється у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 487 грн. 20 коп.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи наведене, загальна сума судового збору, що підлягає сплаті за звернення до суду із вказаними позовними вимогами становить 8282 грн. 40 коп.: 487 грн. 20 коп. * 17 вимоги немайнового характеру.

При цьому, судом не беруться до уваги посилання позивача на ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» як на підставу для звільнення від сплати судового збору, оскільки оплата судового збору здійснюється у розмірах, визначених Законом України «Про судовий збір». Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року № 484-VIII, який набрав чинності з 1 вересня 2015 року внесено зміни до вищевказаного закону та споживачів виключено із категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Враховуючи вищенаведене, у відповідності до вимог ч.1 ст. 121 ЦПК України, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, шляхом сплати судового збору у розмірі 8282 грн. 40 коп. на рахунок Личаківського районного суду м.Львова (р/р 0006, Одержувач УДКСУ у Личаківському р-ні м. Львова, ЄДРПОУ - 38007620, МФО - 825014, Код платежу - 22030001) та подання до суду документа, що підтверджує його сплату або документа, що підтверджує право позивача на звільнення від сплати такого. У випадку неусунення недоліків, заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України, -

ухвалив:

матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Львівськогоміського комунального підприємства «Львівводоканал» про усунення порушень прав споживача житлово-комунальних послуг, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. У випадку їх неусунення позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Р.Я. Головатий