Провадження № 2/161/5802/15
У Х В А Л А

про залишення без руху

23 грудня 2015 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Плахтій І.Б., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, --

В С Т А Н О В И Л А:

18.12.2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

З позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено вимогу немайнового характеру, однак дана вимога не оплачена судовим збором.

Частинами 1, 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» установлено ставки судового збору:за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу 0,4 розміру мінімальної заробітної плати;при чому судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому заява подається до суду.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. судового збору на р/р Луцького міськрайонного суду Волинської області і надати суду квитанцію про сплату судового збору.

Судовий збір необхідно сплачувати за такими реквізитами: Рр. № 0002, одержувач коштів м. Луцька, 22030001, Банк ГУДКУ у Волинській області, МФО 803014, ідентифікаційний код одержувача 38009628.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до заяви додається оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу. Однак, при зверненні до суду із зазначеним позовом ОСОБА_1 не подала суду оригінал свідоцтва про одруження. А тому, позивачу слід подати суду оригінал або дублікат свідоцтва про одруження.

Крім того, з викладених в позовній заяві обставин справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 вагітна двійнею від іншого чоловіка, після розірвання шлюбу з відповідачем має намір укласти шлюб з біологічним батьком дитини.

Суд, вважає за необхідне розяснити позивачу, що відповідно до п. 5 частини 3 ст. 121 ЦПК позовна заява повертається позивачу, якщо вона подана під час вагітності дружини або до досягнення дитиною одного року без дотримання вимог, встановлених Сімейним кодексом України.

Згідно з ч. 3 ст. 110 СК України, чоловік, дружина мають право предявити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою.

Для припинення мораторію на предявлення позову про розірвання шлюбу під час вагітності дружини достатньо письмового визнання іншою особою свого батьківства із засвідченням його підпису нотаріусом.

А тому, позивачу необхідно надати суду нотаріально засвідчену заяву біологічного батька дітей, якими вона вагітна, про визнання ним свого батьківства.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків - пять днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо позивач у встановлений строк усуне, зазначені в ухвалі недоліки, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій