Провадження №2/521/6792/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року місто ОСОБА_1

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого судді Плавича І.В.,

при секретарі Мазинській І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 міської ради про визначення часток у праві спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 міської ради про визначення часток у праві спільної сумісної власності.

В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення до суду, позивач вказувала, що власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3

10 грудня 2012 року мати позивача ОСОБА_3 померла, після чого відкрилась спадщина до майна особи, зокрема у вигляді відповідної ідеальної частки квартири.

Позивач ОСОБА_2 свідчила, що зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак заявникові було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у правовстановлюючому документі на спадкове майно не визначені ідеальні частки у спільній власності, що належать кожному з співвласників. У звязку з викладеним, ОСОБА_2 звернулась в суд з даним позовом, в якому просила визначити частки у праві спільної сумісної власності.

Позивач ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не зявилась, але від представника особи надійшла заява про підтримання заявлених вимог із клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України.

Представник ОСОБА_1 міської ради у відкрите судове засідання не зявився, але від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та приймаючи до уваги пояснення сторін, дослідивши представлені письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі належну правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог виходячи з наступного.

Під час судового розгляду справи було встановлено, що згідно договору №97/210М купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на ОСОБА_1 універсальній біржі «Вітязь» під реєстровим від 18 листопада 1997 року, власниками квартири АДРЕСА_1, загальною площею 45,5кв.м., є ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Право приватної власності осіб за даним правовстановлюючим документом було належним чином зареєстроване в ОМБТІ, про що свідчить відмітка організації на примірникові документу, датована 25 листопада 1997 року.

10 грудня 2012 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №322174, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті ОСОБА_1 міського управління юстиції від 11 грудня 2012 року, актовий запис №11761 від 11 грудня 2012 року.

Після смерті особи відкрилась спадщина до майна померлої, зокрема у вигляді відповідної ідеальної частки квартири.

З метою оформлення спадкових прав ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом повідомлено про неможливість визначення складу спадкового майна, оскільки в правовстановлюючому документі на квартиру не визначені частки співвласників.

Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

У звязку з тим фактом, що правовідносини стосовно майнових прав на відповідну квартиру виникли до набрання чинності діючим Цивільним кодексом України, але вже після набрання чинності даним законом не припинились, суд переконаний в обґрунтованості керуватись положеннями діючого на даний момент Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 355 ч.ч.1,2 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). При цьому, майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст. 370 ч.ч.1,2 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. При цьому, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Враховуючи наведене та ураховуючи, що на теперішній час один з співвласників вказаного нерухомого майна помер та позасудовим шляхом, зокрема за допомогою договору між співвласниками спільного майна, вирішити виникле питання не уявляється можливим, суд погоджується з посиланнями ОСОБА_2 та вбачає обґрунтованим задовольнити заявлений позов.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 міської ради про визначення часток у праві спільної сумісної власності задовольнити.

Визначити, що у праві спільної сумісної власності на квартиру №24 в будинку №69 в місті ОСОБА_1, яке зареєстроване за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі договору №97/210М купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на ОСОБА_1 універсальній біржі «Вітязь» під реєстровим від 18 листопада 1997 року, частки кожного з співвласників складають по 1/2 частині.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: