Справа №493/1942/15-ц
Провадження № 2/493/42/16
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.06.2015 м. Балта Одеської області
Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді Мясківської І.М.
при секретарі Пінул І.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи представника органу опіки та піклування Балтської районної державної адміністрації Одеської області про розірвання договору найму житлової площі, стягнення заборгованості за комунальні послуги і проживання, виселення із кімнати гуртожитка без надання іншого приміщення,
Представник військової частини НОМЕР_1 звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору найму житлової площі, стягнення заборгованості за комунальні послуги і проживання, виселення із кімнати гуртожитка без надання іншого приміщення.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 було надано для тимчасового проживання кімнату у гуртожитку, відповідно до умов договору ОСОБА_2 повинна здійснювати щомісячну оплату, відповідач постійно порушує умови оплати за проживання в даній кімнаті та, що є обов`язковою умовою проживання в гуртожитках військової частини, не має будь-якого зв`язку з Збройними силами України. Так як дана ситуація унеможливлює подальше проживання відповідача в гуртожитку військової частини, а відповідач добровільно не бажає погасити заборгованість, розірвати договір найму та виселитись із зайнятої кімнати, позивач змушений звернутися до суду.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить суд задовольнити позов в повному обсязі.
Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, та пояснила, що на даний момент заборгованість погашена в повному обсязі, будь-яких претензій з боку військової частини за час проживання до неї не надходили, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, що унеможливлює їх виселення відповідно до чинного законодавства України та вважає, що відсутня необхідність в розірванні договору найму житлової площі та їх виселенні.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію відповідача та наполягає на відмові в задоволенні позовних вимог позивача.
Третя особа представник органу опіки та піклування Балтської районної державної адміністрації Одеської області в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог позивача та пояснила, що умови договору найму житлової площі повинні виконуватися належним чином, однак так як заборгованість погашена в повному обсязі і збоку відповідача відсутні будь-які інші порушення, вважає недоречним розірвання договору та виселення з кімнати гуртожитку відповідача без надання іншого приміщення, тим паче що вона має на утриманні неповнолітніх дітей, виселення яких прямо заборонено законом.
Заслухавши сторони цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку представленим доказам, судом встановлено слідуюче.
На підставі Витягу з послужного писку головного старшини ОСОБА_3 , затвердженого начальником штабу першим заступником командира військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_5 , ОСОБА_3 проходив військову службу у Збройних силах України з 15.05.1996. по 18.12.2006., тобто на момент укладення шлюбу являвся військовослужбовцем.
Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу Балтського району за вих.. № 1793 від 18.09.2015. ОСОБА_1 з 29.09.2006. зареєстрована в гуртожитку військової частиниза адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки № 4535 від 09.11.2015., виданою Балтською міською радою Одеської області ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та має на утриманні двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_6 , який відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , зареєстрований виконавчим комітетом Білинської сільської ради Балтського району Одеської області, актовий запис № 14 від 16.09.2004. народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7 , який відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 125 від 25.04.2014. народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно довідки Балтської міської ради Одеської області № 437 від 19.01.2016. діти проживають з матір`ю.
Відповідно до договору найму житлової площі № 7 від 01.03.2013. військова частина НОМЕР_1 надала ОСОБА_1 для тимчасового проживання кімнату АДРЕСА_2 .
Відповідно до договору про надання населенню послуг з теплопостачання № 4 від 23.10.2014., укладеним між виконавцем - військовою частиною та споживачем ОСОБА_1 , виконавець зобов`язується надати споживачеві послуги з теплопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно здійснювати оплат за споживання користування послугами на умовах цього договору.
Відповідно до довідки № 1841 від 14.09.2015, затвердженою головним бухгалтером ОСОБА_8 та командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 заборгованість мешканки гуртожитку військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 за проживання та теплопостачання станом на 01.09.2015. складає 1938, 74 грн.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 № 1815 від 14.09.2015. ОСОБА_1 в період з 30.08.2004. по 14.09.2015. у військовій частині НОМЕР_1 не працювала.
Відповідно до квитанції № 190 від 10.09.2015. та № 81 від 09.11.2015. ОСОБА_1 сплатила за проживання та комунальні послуги на рахунок військової частини НОМЕР_1 кошти в розмірі 700, 00 грн. та 1268,00 грн.
Суд, встановивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що спір між сторонами виник з приводу реалізації житлових прав мешканців гуртожитку, які проживають там за договором найму житлової площі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 61 ЖК УРСР договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.
Згідно ст. 66 ЖК УРСР плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Відповідно до ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. ( ст. 68 ЖК УРСР).
У зв`язку з тим, що відповідач не сплачувала плату за проживання та комунальні послуги, станом на 01.09.2015. виникла заборгованість в розмірі 1938, 74 грн., однак відповідно до квитанцій № 190 від 10.09.2015. та № 81 від 09.11.2015. ОСОБА_1 сплатила за проживання та комунальні послуги на рахунок військової частини НОМЕР_1 кошти в розмірі 700, 00 грн. та 1268,00 грн., вимоги позивача в цій частині суд вважає безпідставними.
Відповідно до ст. 108 ЖК УРСР договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду може бути розірвано на вимогу наймодавця лише з підстав, установлених законом, і тільки в судовому порядку, крім випадків виселення з будинків, що загрожують обвалом.
Відповідно до ч. 2 ст. 825 ЦК України договір найму житла може бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця у разі: невнесення наймачем плати за житло за шість місяців, якщо договором не встановлений більш тривалий строк, а при короткостроковому наймі - понад два рази; руйнування або псування житла наймачем або іншими особами, за дії яких він відповідає.
Так як відповідачем в повному обсязі погашено заборгованість за проживання та комунальні послуги, суд не вбачає підстав для розірвання договору найму житлової площі з цих підстав.
Що стосується позовних вимог в частині виселення без надання іншого житла, суд вирішуючи які виходить з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 47 Конституції України позбавити громадянина житла можна лише на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.
Відповідно до ст. 132 ЖК УРСР Сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв`язку з роботою чи навчанням.
Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв`язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину.
Осіб, які припинили роботу з інших підстав, ніж ті, що зазначені в частині другій цієї статті, а також осіб, перелічених у статті 125 цього Кодексу, може бути виселено лише з наданням їм іншого жилого приміщення.
Відповідно до ст. 125 ЖК УРСР без надання іншого жилого приміщення не може бути виселено одиноких осіб з неповнолітніми дітьми, які проживають разом з ними. Визначення одинокої особи, а точніше одинокої матері визначено у постанові Пленуму Верховного Суду України « Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992. № 9. Згідно з п. 9 цієї постанови одинокою матір`ю слід вважати жінку, яка не перебуває у шлюбі та у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено у встановленому порядку за вказівкою матері, вдову, іншу жінку, яка виховує й утримує дитину сама. За цим визначенням для визнання «іншої жінки» одинокою необхідно дві ознаки: вона і виховує дитину, і сама її утримує. Як зазначалося раніше за довідками Балтської міської ради Одеської області № 4535 від 09.11.2015. та № 437 від 19.01.2016. ОСОБА_1 виховує та утримує двох неповнолітніх дітей сама, у зв`язку з чим суд визнає її одинокою матір`ю.
Крім того, відповідно до ст. 19 Закону України « Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» забороняється виселення, переселення та відселення мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, без попереднього надання їм (їх сім`ям) іншого житла, придатного для постійного проживання людей, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Виселення, переселення чи відселення громадян з гуртожитків відповідно до цього Закону допускається лише у випадку визнання гуртожитку таким, що перебуває в аварійному стані або в стані, непридатному для проживання людей, на підставі рішення, прийнятого відповідно до цього Закону. Зазначена норма закону дублюється п. 5.12. Наказу Міністерства оборони України № 737 від 30.11.2011.
Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності, зважаючи на те, що ОСОБА_1 є одинокою особою з неповнолітніми дітьми, суд, керуючись ст.ст. 810, 825 ЦК України, 61, 66, 108, 109, 125, 127, 132 ЖК УРСР, ч. 3 ст. 47 Конституції України, Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»,
В задоволенні позовної заяви військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи представника органу опіки та піклування Балтської районної державної адміністрації Одеської області про розірвання договору найму житлової площі, стягнення заборгованості за комунальні послуги і проживання, виселення із кімнати гуртожитка без надання іншого приміщення відмовити.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
С У Д Д Я