Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Добродій ЛТД» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, інфляційних втрат, трьох процентів річних та визнання укладеним договору про надання послуг, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 15 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Добродій ЛТД» (далі - ТОВ «Добродій ЛТД») звернулось до суду з указаним позовом та, з урахуванням збільшених позовних вимог, просило визнати укладеним типовий договір про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території між ТОВ «Добродій ЛТД» та ОСОБА_4, стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_4 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 червня 2009 року по 31 грудня 2014 року у розмірі 7 451,95 грн, три проценти річних - 215,50 грн, інфляційні втрати - 3 688,71 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 15 вересня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Добродій ЛТД» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 5 853,02 грн за період з 01 червня 2009 року по 31 грудня 2014 року, 2 802,43 грн інфляційних втрат та 215,50 грн трьох процентів річних за час прострочення виконання зобов'язання з 01 липня 2009 року по 31 грудня 2014 року.

Визнано укладеним між ТОВ «Добродій ЛТД» та ОСОБА_4 договір за № 53 про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, зміст якого відповідає умовам Типового договору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_4, не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, подала касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та справу передати на новий розгляд.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судами повно встановлено фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосовані норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4

Згідно акту приймання-передачі від 17 квітня 2009 року встановлено, що забудовник ТОВ «Добробуд» передало, а ТОВ «Добродій ЛТД» прийняло на свій баланс для утримання та обслуговування 76-квартирний житловий будинок з вбудовано-прибудованими автомобільними стоянками, гаражами, офісними приміщеннями тощо по АДРЕСА_1.

Із виписки по особовому рахунку ОСОБА_4 вбачається, що у неї наявна заборгованість по сплаті послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території за період з 01 червня 2009 року по 31 грудня 2014 року в розмірі 7 451,95 грн.

26 серпня 2014 року ТОВ «Добродій ЛТД» зверталось з листом до ОСОБА_4, в якому містилось прохання про необхідність укласти із ТОВ «Добродій ЛТД» договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, надіславши при цьому проект Типового договору № 53. ОСОБА_4 ухиляється від укладання договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території із ТОВ «Добродій ЛТД».

Згідно із ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст. ст. 66, 67, 162 ЖК Української РСР за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Згідно із ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання.

Обов'язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року, в редакції, яка діяла на момент виниклих правовідносин.

Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право сторін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Частиною 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи частково позовні вимоги ТОВ «Добродій ЛТД» про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, суд першої інстанції з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що оскільки ТОВ «Добродій ЛТД» у період з червня 2009 року по грудень 2014 року фактично надавало послуги з утримання будинку та прибудинкової території в будинку по АДРЕСА_1, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а відповідач, в свою чергу, не сплачує за користування наданими йому послугами, тому з нього має бути стягнута заборгованість за надані послуги станом на 3 грудня 2014 року в розмірі 5 853,02 грн.

Доводи заявника про те, що вона не укладала договір з ТОВ «Добродій ЛТД» про надання житлово-комунальних послуг, а також про те, що ТОВ «Добродій ЛТД» надає неякісні послуги, є безпідставними, оскільки відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості за квартирну плату, а також відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували неналежне виконання позивачем своїх обов'язків щодо надання ним послуг.

Що стосується позовних вимог про визнання укладеним договору про надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій, то колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо задоволення позовних вимог, оскільки позивач звертався до відповідачки із листом щодо укладення та підписання договору № 53 про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, однак відповідачка ухиляється від укладення зазначеного договору із позивачем, тому відповідно до положень ст. ст. 3, 6, 12-15, 20, 630, 640, 642, 643 ЦК України позовні вимоги є доведеними.

Також колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що ТОВ «Добродій ЛТД» не пропустило строк звернення до суду з вказаним позовом, оскільки позовна давність відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України переривалась, так як позивач звертався до суду з заявами від 13 березня 2011 року та від 02 липня 2014 року про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги станом на 01 вересня 2011 року та станом 02 липня 2014 року.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів та зводяться до переоцінки досліджених судами першої та апеляційної інстанцій доказів у справі, що не входить до повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 15 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова