У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Малько О.С., Василевича В.С., Григоренка М.П.,

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 01 липня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно і за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про встановлення факту родинних стосунків та визнання права власності на спадкове майно.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського районного суду від 01 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 задоволено частково: визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як спадкоємцями за законом після смерті двоюрідної тітки ОСОБА_5 право спільної часткової власності (по 1/4 частині кожному) на земельні ділянки.

Позовні вимоги третьої особи ОСОБА_4 задоволено повністю: встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 є двоюрідною племінницею ОСОБА_5 по лінії двоюрідного брата останньої; визнано за ОСОБА_4 як спадкоємицею за законом після смерті двоюрідної тітки ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину спадкового майна - земельні ділянки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на незаконність рішення суду першої інстанції, яке ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин справи.

Задовольняючи вимогу про встановлення юридичного факту (родинних відносин), судом не враховано того, що ОСОБА_4 подавала до нотаріуса заяву як від племінниці спадкодавця, а судом визнано її двоюрідною племінницею.

Згідно ч.4 ст.1266 ЦК України двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхній матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Вказує, що її батько, ОСОБА_6, спадкував за своєю рідною матір'ю, яка є рідною тіткою ОСОБА_5, та відноситься до спадкування родичів третьої черги згідно ст.1263 ЦК України.

Двоюрідна племінниця померлої ОСОБА_5 ОСОБА_4 відноситься до спадкування родичів п'ятої черги п'ятого ступеня споріднення, що підтверджується роз'ясненням Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 08 червня 2015 року №А-253-05/05 та роз'ясненнями від 15 липня 2015 року № П-253-05/п, де вказано: "двоюрідний брат (четвертий ступінь споріднення) та двоюрідна племінниця (п'ятий ступінь споріднення) відносяться до п'ятої черги спадкування".

Покликання суду щодо однакових прав ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на спадкування майна померлої ОСОБА_5 не відповідає дійсності та суперечить ч.1 ст.1265 ЦК України.

Просить змінити рішення Рівненського районного суду від 01 липня 2015 року в частині часткового задоволення первісного позову, збільшивши частки, що підлягають успадкуванню відповідно по 1/2 частині кожному, а рішення в частині задоволення позову ОСОБА_4 - скасувати.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4 вказує, що рішення суду є законне та справедливе, яке постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

В суді першої інстанції будь-яких доводів щодо спадкування батька позивачки - ОСОБА_6 за правом представлення своєї матері не заявлялося і доказів цього суду не було надано, а в матеріалах справи відсутні докази смерті матері ОСОБА_6

Зазначає, що вона та позивачі по справі є двоюрідними племінниками спадкодавця ОСОБА_5, при цьому позивачі спадкують після смерті свого батька - ОСОБА_6 як спадкоємці першої черги, а вона - відповідно до положень ч.ч.3, 6 ст.1266 ЦК України за правом представлення батька ОСОБА_7, оскільки при спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення.

Зазначає, що їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність оригіналів документів на землю та необхідність встановлення родинних стосунків, а не через її неналежність до кола спадкоємців, які закликаються до спадкування.

Просить апеляційну скарну ОСОБА_1 відхилити, а рішення Рівненського районного суду від 01 липня 2015 року без змін.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що спір між сторонами виник з приводу спадкового майна ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим Малошпаківською сільською радою Рівненського району.

Складений ОСОБА_5 заповіт, посвідчений 09 квітня 2012 року секретарем виконавчого комітету Малошпаківської сільської ради Рівненського району на користь ОСОБА_8 визнано нікчемним на підставі рішення Рівненського районного суду від 04 вересня 2013 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 21 жовтня 2013 року (а.с.9-12).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Встановлено, що майно, щодо якого пред'явленні позовні вимоги, належало ОСОБА_5 іпісля її смерті увійшло до спадкової маси, а саме:

- земельна ділянка розміром 0,4387 га, яка розташована в с. Малий Шпаків Рівненського району, цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства, - згідно державного акта про право власності на земельну ділянку від 28 серпня 2006 року, серія НОМЕР_2 (а.с.20);

- земельна ділянка розміром 0,0683 га, яка розташована в с. Малий Шпаків Рівненського району, цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства, - згідно державного акта про право власності на земельну ділянку від 28 серпня 2006, серія НОМЕР_3 (а.с.21);

- земельна частка (пай), що перебуває у колективній власності пайового сільськогосподарського підприємства "Україна" Рівненського району, розташоване у с. Малий Шпаків Рівненського району, розміром 3,43 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), яку ОСОБА_5 успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_9 на підставі сертифікату серії НОМЕР_4 від 14 лютого 1997 року.

Позивачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є рідними братом і сестрою, - дітьми ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції серія НОМЕР_5 (а.с.13).

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_4, є рідною дочкою ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції від 26 грудня 2005 року (а.с.115).

ОСОБА_6 (батько позивачів) та ОСОБА_7 (батько третьої особи) є рідними братами, батьками яких є: ОСОБА_10 та ОСОБА_11, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_7, архівною довідкою державного архіву Львівської області від 18 лютого 2004 року (а.с.112, 114).

У відповідності до п.4 ст.1266 ЦК України (спадкування за правом представлення): двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частину спадщину, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Застосування положень ст.1266 ЦК України можливе за умови, якщо спадкоємець першої-третьої черг спадкування за законом помер до відкриття спадщини (до смерті ОСОБА_5, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1).

Згідно наявних у справі матеріалів, спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 не було: дітей вона не мала, одруженою не була, а батьки матір ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно свідоцтва про смерть, свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.39, 45), батько ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 згідно рішення місцевого суду Рівненського району від 07 грудня 2001 року (а.с.82).

Встановлено, що не було і спадкоємців другої черги (рідних братів та сестер вона не мала) , а рідна тітка спадкодавця ( третя черга): ОСОБА_13 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 згідно свідоцтва про смерть (а.с.139).

Судом першої інстанції вірно встановлено, після смерті ОСОБА_5 спадкоємцем за правом представлення у відповідності до положень ст.1266 ЦК України є ОСОБА_4, дочка ОСОБА_7 (двоюрідний брат спадкодавця ОСОБА_5), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, - задовго до відкриття спадщини , а тому його дочці належить 1/2 спадкового майна.

Висновок суду про те, що ОСОБА_6 є спадкоємцем п'ятої черги спадкування за законом відповідає положенням ст.1265 ЦК України: у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступення споріднення включно, а тому ОСОБА_6 відповідно належала інша 1/2 частина спадкового майна.

Положення ст.1266 ЦК України про спадкування за правом представлення, на яку покликаються позивачі у своїй позовній заяві, не підлягали застосуванню до спадкових правовідносин, які склалися між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та його дітьми, оскільки на момент відкриття спадщини спадкоємець ОСОБА_6 був живий, що виключає застосування вказаної норми права.

Оскільки ОСОБА_6 помер 30 липня 2012 року і в межах 6-місячного строку подав заяву про прийняття спадщини (05 жовтня 2012 року) до районної державної нотаріальної контори Рівненської області після смерті ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1), то відповідно до положень ст.1276 ЦК України: якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

З врахуванням того, що ОСОБА_6 належала 1/2 спадкового майна, то згідно вимог ст.ст.1265, 1276 ЦК України, суд вірно дійшов висновку про те, що позивачам по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належить по 1/4 спадкового майна.

Висновок суду про те,що ОСОБА_4 є двоюрідною племінницею ОСОБА_5 по лінії двоюрідного брата ОСОБА_7 відповідає матеріалам справи: ОСОБА_14 (батько ОСОБА_5) є рідним братом ОСОБА_11 (матір ОСОБА_6 та ОСОБА_7);

донька ОСОБА_7 (ОСОБА_4) є двоюрідною сестрою до дітей ОСОБА_6 (ОСОБА_2, ОСОБА_1).

Вказані обставини також встановлені рішенням Рівненського міського суду від 11 лютого 2014 року, яке набрало законної сили 24 лютого 2014 року.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують викладених в ньому висновків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315, 317, 319, 323-325 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 01 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку сторонами та особами, які беруть участь у справі, протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя: Малько О.С. Василевич В.С. Григоренко М.П.