22-ц/775/980/2015(м)
Єдиний унікальний номер 223/562/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/980/2015(м)
Головуючий у 1 інстанції Жамбровський С.І.
Категорія 53 Доповідач Баркова Л.Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Баркової Л.Л.

Биліни Т.І., Бугрим Л.М.

при секретарі Зал Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі, в режимі відео конференції, справу за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», третя особа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Вугледар Донецької області про визнання отриманої хвороби, внаслідок нещасного випадку, пов'язаної з виробництвом та зобов'язання видати акт форми Н-1

за апеляційними скаргами Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Вугледар Донецької області на рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 16 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 16 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про визнання отриманої хвороби - внаслідок нещасного випадку пов'язаного з виробництвом та зобов'язання видати акт форми Н-1 задоволені. Визнано нещасний випадок (падіння), який трапився з ОСОБА_3, 22 вересня 2013 року, на робочому місці, та отримане внаслідок цього захворювання посттравматичний радикуліт, протрузія дисків L3-L4, L5-L6, формуюча грижа диску L4- L L5 з вираженим больовим вертебрагенним, корешковим синдромами, пошкодженням статично-динамічної функції хребта в стадії тривалого загострення, пов'язаним з виробництвом. Зобов'язано Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» скласти акт форми Н-1, вказавши, що нещасний випадок, падіння на сходах, пов'язаний з виробництвом та призвело до захворювання посттравматичний радикуліт, протрузія дисків L3-L4, L5-L6, формуюча грижа диску L4- L L5 з вираженим больовим вертебрагенним, корешковим синдромами, пошкодженням статично-динамічної функції хребта в стадії тривалого загострення. Стягнуто з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» просить скасувати рішення суду та відмовити ОСОБА_3 у позові, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі Фонд соціального страхування просить скасувати рішення суду та відмовити ОСОБА_3 у позові, посилаючись на недоведеність позовних вимог, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», - ОСОБА_4 та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Вугледар, - Некіпілова М.А., які підтримали доводи апеляційних скарг, пояснення позивачки ОСОБА_3 та її представника, адвоката Брагу І.Д., які просила відхилити апеляційні скарги, обговоривши доводи скарг та перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають відхиленню з таких підстав.

У відповідності із положеннями ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до положень ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, правильно встановив правовідносини що виникли між ними та закон, який їх регулює та дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачка отримала захворювання внаслідок нещасного випадку, який стався з нею 22 вересня 2013 року у зв»язку із падінням з драбини під час виконання трудових обов»язків. Він пов'язаний з виробництвом, а не з її захворюванням радикуліту, а тому підприємство зобов'язано скласти акт за формою Н-1 у відповідності з вимогами закону.

Не погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки він відповідає встановленим обставинам та положенням матеріального і процесуального закону.

Згідно ч. ч. 1, 2 та 4 ст. 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про охорону праці» умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

За положеннями статті 177 КЗпП України та ч. 2 статті 22 Закону України «Про охорону праці» власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

Як встановлено судом, вбачається зі справи і не заперечується сторонами, позивачка з 12 листопада 1997 року прийнята на роботу машиністом конвеєра на Державне підприємство «Донецьквугілля» ВП «Шахта «Південнодонбаська» №1» ( нині Державне підприємство «Шахтоуправління» Південнодонбаське №1») і по цей час працює на цій посаді. (а.с.4-6)

22 вересня 2013 року о 00 годин 30 хвилин, працюючи в третю зміну і виконуючи роботу за нарядом майстра по перевірці вугільних бункерів на наявність в них вугілля, ОСОБА_3 спускаючись вниз по сходах драбини з відмітки 34,6 м. на відмітку 31,4 м. до вугільних бункерів, на верхніх сходинках драбини впала та посунулась вниз, отримавши забій спини.

Цей факт підтверджується актами від 19.11.2013 року розслідування нещасного випадку проведеного комісією, утвореною на Державному підприємстві «Шахтоуправління» Південнодонбаське №1» Міненерговугілля за наказом від 21.10.2013 року №1512/1 та повторним актом розслідування від 29.04.2014 року, який проведено за наказом підприємства від 12.03.2014 року №349/1 за приписом Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області, із яких вбачається, що причиною настання нещасного випадку є незадовільний стан сходів, на яких були налипання вологої гірничої маси; порушення трудової та виробничої дисципліни, що виразилось у невиконанні в.о. ОСОБА_7 вимог посадової інструкції та невжиття необхідних заходів для утримання робочих місць у безпечному стані, що призвело до падіння ОСОБА_3, яка проявила необережність.

Між тим, за результатами розслідувань нещасного випадку на виробництві обидві комісії дійшли висновку про те, нещасний випадок падіння, який стався з позивачкою 22 вересня 2013 року під час виконання трудових обов'язків машиніста конвеєра, відповідно до пункту 7 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», не пов'язаний з втратою працездатності позивача на виробництві, починаючи з 07.10.2013 року з зазначеним в лікарняних листках діагнозом оскільки комісія не виявила шкідливого, або небезпечного виробничого фактора чи середовища, внаслідок дії яких позивачці завдано шкоду здоров'ю. Однак, з цим висновком не погодився член повторної комісії розслідування, ОСОБА_8, - головний технічний інспектор праці МО НПГУ м. Вугледар, який підписав акт з окремою думкою про те, що нещасний випадок падіння пов'язаний з виробництвом і по ньому слід скласти акт за формою Н-1 відповідно до п.23 зазначеного Порядку проведення розслідування . (а. с. 7- 8, 16-18)

Відповідно до пп. 1 п. 23 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232, нещасний випадок, про який своєчасно не повідомлено керівника підприємства чи роботодавця потерпілого або внаслідок якого втрата працездатності настала не одразу, розслідується і береться на облік згідно з цим Порядком протягом місяця після надходження заяви потерпілого чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси (незалежно від строку настання нещасного випадку).

Як вбачається із пояснень позивачки, вона після падіння з драбини 22.09.2013 року повідомила майстра ОСОБА_7 про забій спини, однак продовжувала працювати до 06.10.2013 року і тільки коли її стан здоров'я погіршився та виникли проблеми із рухом, звернулась до лікаря. Цей факт підтверджений письмовими поясненнями ОСОБА_9 та ОСОБА_7 (а.с.42,45)

Відповідно до медичних документів, що містяться в матеріалах справи, лікарняних листів, виданих позивачці в період лікування з 07 жовтня 2013 року та оглянутих апеляційним судом під час розгляду справи, остання проходила лікування з діагнозом забій спини, остеохондроз поперекового відділу хребта з протрузією меж хребтових дисків, больовий синдром. (а. с. 9-15, 37, 56-57, 60-66).

За висновками судової-медичної експертизи Донецького обласного бюро судово-медичної експертизи №276 проведеної в період 05.08.2014 - 17.12.2014 року та додаткової судово-медичної експертизи №2, проведеної в період 24.03.2015 - 06.05.2015 року на основі досліджених медичних документів та амбулаторної карти, та врахуванням механізму травмування ( падіння на спину, при якому може виникнути переразгибання хребта, що є фактором виникнення протрузій між хребтових дисків), у ОСОБА_3 має місце посттравматичний радикуліт з протрузіями дисків поперекового відділу хребта, виразним корінцевим, м»язо-тонічним синдромами, порушеннями статично-динамічної функції хребта - і може бути наслідком травми (нещасного випадку) отриманої 22.09.2013 року. Остеоходроз поперекового відділу хребта, виявлений у позивачки 13.11.2012 року та підтверджений висновком МРТ від 10 жовтня 2013 року, не може бути наслідком радикуліту, виявленого після 07.10.2013 року, тобто після забиття спини внаслідок падіння зі сходів драбини. (а. с. 80-84, 124-130).

Належних і допустимих доказів, які б спростовували пояснення позивача щодо обставин нещасного випадку, механізму отримання травми, відсутності причинного зв'язку між характером роботи позивачки та отриманою нею травмою на виробництві, відповідач суду не надав.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що нещасний випадок, який стався з ОСОБА_3 22 серпня 2013 року внаслідок якого вона отримала захворювання - посттравматичний радикуліт з протрузіями дисків L3-L4, L5-L6, формуючу грижу диску L4- L L5 з вираженим больовим вертебрагенним, корешковим синдромами, пошкодженням статично-динамічної функції хребта в стадії тривалого загострення, - пов'язаний з виробництвом, та підприємство зобов'язано скласти акт за формою Н-1 у відповідності з вимогами закону.

Відповідно до ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності з ч.2 ст.303 ЦПК України апеляційний суд вправі самостійно досліджувати докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Між тим, при розгляді справи в апеляційному суду ні представник Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», ні представник третьої особи Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Вугледар не заявили клопотання про призначення повторної медичної експертизи в іншій медичній установі щодо встановлення наявності причинного зв'язку між отриманою хворобою після виробничої травми та захворюванням остеохондрозу яке мала позивачка до травми і доказів на підтвердження цих обставин не надали.

Посилання останніх в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції всупереч вимогам постанови КМУ від 05.08.2014 року №595 прийняв за основу висновок Донецького обласного бюро судово-медичної експертизи №276, що проводилась з 05.08.2014 року по 17.12.2014 року на території окупованого м. Донецька, є неспроможними, оскільки підписи експертів засвідчені гербовою печаткою України.

Крім того, з урахуванням встановлених обставин висновок експертів сумніву у правильності у колегії суддів не викликає.

Доводи апеляційних скарг про те, що позов пред'явлено до неналежного відповідача ДП «Донецьквуголь» ВП «Шахтоуправління №1» і суд не постановив ухвали про його заміну на ДП«Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» є безпідставними, оскільки відповідач не заперечував, що позивачка, починаючи з листопада 1997 року по цей час працює на одному і тому ж місці. Більш того, із трудової книжки останньої вбачається, що в період її роботи неодноразово змінювалось найменування підприємства, у зв'язку з чим вона звернулась до суду з заявою про уточнення позовної заяви в частині найменування відповідача. ( а.с. 6, 104)

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення процесуального закону, не спростовують висновків суду, обгрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Відповідно до положень ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні належних у справі доказів в їх сукупності.

Результати оцінки доказів судом першої інстанції відображені в оскаржуваному рішенні, в якому наведені мотиви їх неприйняття .

Таким чином, оскільки оскаржуване судове рішення відповідає встановленим обставинам справи, положенням матеріального і процесуального закову, Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 30.11.2011 року №1232, підстав для його скасування та задоволення апеляційних скарг не має.

Керуючись ст.303, ст.307, ст.308 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Вугледар Донецької області відхилити.

Рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 16 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції.

СУДДІ