Справа № 369/7830/15 Головуючий у І інстанції Усатов Д.Д.
Провадження № 22-ц/780/5135/15 Доповідач у 2 інстанції Волохов Л. А.
Категорія 9 22.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

22 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Мельника Я.С., Сержанюка А.С.,

при секретарі Роговській Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 липня 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту належності квартири на праві власності,

встановив:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення юридичного факту належності квартири на праві власності, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Зазначену квартиру вона придбала за договором купівлі-продажу у ОСОБА_3 через ОСОБА_4 - брокера БК 84 Київської Біржі Нерухомості Джи-Ай-ПІ, уклавши 11 грудня 1996 року договір № 1-0819/96.

Оскільки, згідно із приписами ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню, договір був внесений до Журналу реєстрації біржових угод за номером 1-0819/96 від 11.12.1996 р.

Державна реєстрація договору купівлі-продажу, відповідно до діючого на той час законодавства, відбулася 26 грудня 1996 р. в БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області за реєстраційним номером 530/94 в реєстраційній книзі №1.

Відповідно до листа КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору №1-0819/96 від 11.12.1996, посвідченого Київською Біржою Нерухомості Джи-Ай-ПІ.

15.01.2015 року із помешканню було викрадено сейф у якому зберігався і оригінал договору № 1-0819/9.

Встановлення зазначеного вище юридичного факту заявнику потрібно для підтвердження державою факту виникнення прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на таке нерухоме майно.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту належності квартири на праві власності.

В апеляційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу судді і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи порушенням суддею вимог процесуального законодавства, оскільки вважає, що саме суд має встановити юридичний факт належності квартири на праві власності в порядку окремого, а не позовного провадження, як зазначено в ухвалі судді суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення заявника, перевіривши матеріали справи в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 256 ЦПК України визначено справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У частині 2 цієї ж статті зазначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Колегія суддів погоджується із висновками судді місцевого суду про те, що в порядку окремого провадження судом не розглядається питання про встановлення факту належності заявнику квартири на праві власності, а також про те, що законодавством встановлений інший порядок відновлення правовстановлюючого документа.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Апелянт не надала суду належних, допустимих доказів порушення судом норм процесуального законодавства як підстав для скасування ухвали та направлення спарви до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі окремого провадження.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків судді першої інстанції про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2 в порядку окремого провадження.

Відповідно до статті 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про постановлення ухвали з додержанням вимог закону, апеляційну скаргу - відхиляє. А ухвалу - залишає без змін.

керуючись ст. ст. 209, 218 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 27 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.А. Волохов

Судді: Я.С. Мельник

А.С. Сержанюк