У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Чернігівбуд» про визнання договору недійсним, за касаційною скаргоюПублічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Приходька Володимира Олександровича на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 25 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

В березні 2015 ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «банк «Демарк» (далі - ПАТ «Банк «Демарк») про стягнення коштів в сумі 3 629 520 гривень, посилаючись на те, що 23 лютого 2015 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Чернігівбуд» (далі - ПАТ «Чернігівбуд») укладено договір про відступлення права вимоги. Відповідно до умов якого первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги за договором від 27 серпня 2010 року № 08-2010/1, укладеного між ПАТ «Чернігівбуд» та Публічним акціонерним товариством «Банк «Демар» (далі - ПАТ «Банк «Демарк») про організацію спорудження об'єкта будівництва в кварталі вулиць Зелена, Горького, Київська, Мстиславська в м. Чернігові.

Посилаючись на те, що згідно п. 4.1.8. зазначеного договору після введення об'єкта будівництва в експлуатацію залишок коштів оперативного резерву перераховується Забудовнику після підписання Управителем та Забудовником загального акту протягом 5 робочих днів і є його власністю, однак Управитель - ПАТ «Банк «Демарк» знаходиться в стані ліквідації, просив суд стягнути з банку на свою користь кошти оперативного резерву для здійснення відповідних операцій в сумі 3 629 520 гривень.

У квітні 2015 року ПАТ «Банк «Демарк» звернулось до суду із зустрічним позовом, в обгрунтування якого зазначив, що 27 серпня 2010 між ПАТ «Банк «Демарк» та ПАТ «Чернігівбуд» укладено договір № 08-2010/1 про організацію спорудження об'єкту будівництва, предметом якого виступає об'єкт нерухомості, а саме: перша та друга блок-секції багатоквартирного жилого будинку № 1 в кварталі вулиць Зелена, Горького, Київська, Мстиславська в м. Чернігові. Будівництво не введено в експлуатацію, що є обов'язком забудовника, у зв'язку з чим між сторонами не підписано загальний акт, а отже вважає, що у ПАТ «Банк «Демарк» не виникло зобов'язань щодо перерахування коштів оперативного резерву, як первісному кредиторові, так і по відношенню до нового кредитора.

Посилаючись на те, що спірний договір не спрямований на настання реальних правових наслідків, оскільки на момент його підписання первісним кредитором безоплатно передано новому кредитору неіснуюче на той момент у ПАТ «Чернігівбуд» право вимоги грошових коштів до ПАТ «Банк «Демарк» за договором № 08-2010/1 про організацію спорудження об'єкта будівництва, позивач просив суд визнати недійсним договір про відступлення права вимоги, укладеного 23 лютого 2015 між ПАТ «Чернігівбуд» та ОСОБА_4, який в силу ст. 234 ЦК України вважає фіктивним.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 травня 2015 року первісний позов залишено без розгляду.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 травня 2015 року зустрічний позов ПАТ «Банк «Демарк» задоволено.

Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги за договором «Про організацію спорудження об'єкту будівництва» № 08-2010/1 від 27 серпня 2010 року, укладений 23 лютого 2015 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Чернігівбуд».

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 25 червня 2015 року, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволені позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк «Демарк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про відмову у задоволені позовних вимог апеляційний суд виходив із того, що позивачем за зустрічним позовом не надано доказів порушення його прав внаслідок укладення договору уступки права вимоги між ПАТ «Чернігівбуд» та ОСОБА_4, а його посилання на відсутність права вимоги первісного кредитора до боржника на момент укладення договору уступки права вимоги за відсутності доказів порушення безпосередньо прав боржника не є підставою для визнання договору уступки права вимоги недійсним.

Крім того, апеляційний суд зазначив, що не можуть бути підставою для визнання недійсним договору посилання позивача на його фіктивність, оскільки в силу ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, в підтвердження чому позивачем не надано належних і допустимих доказів.

Встановивши відповідність спірного договору вимогам ст. ст. 203, 215 ЦК України, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання його недійсним.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Приходька Володимира Олександровича відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 25 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М.Завгородня Н.А.Горелкіна Ю.Г.Іваненко