ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7829/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2015 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Вовк Є.І., розглянувши матеріали за позовом, підписаним ОСОБА_2, в якому позивачем вказано ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,

Встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов вказаний позов майнового характеру, зокрема, щодо визнання права власності на 1/2 частки квартири, яка знаходиться в Дарницькому районі м. Києва.

Оскільки вказану заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, а саме: не надано довіреності щодо повноважень ОСОБА_2 відповідно до положень ст.42 ЦПК України, в тому числі, щодо сплати судового збору, при цьому, з наявної квитанції не вбачається, що за нею сплачений судовий збір за позовною заявою ОСОБА_3 (проте зазначено - "за позивною заявою ОСОБА_3"), та яка не містить доказів про те, що відповідно до ст.6 Закону України «Про судовий збір», судовий збір був фактично перерахований у безготівковій або готівковій формі виключно через установу банку чи відділення зв'язку (в тому числі, підпису уповноваженої посадової особи банку, не скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення); не вказана ціна позову , то ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було вирішено: залишити без руху заяву з наданням заявнику строку для виправлення недоліків - 5 днів з моменту отримання цієї ухвали, при цьому, копія вказаної ухвали була отримана представником позивача ОСОБА_2 15 жовтня 2015 року (згідно з розпискою у рекомендованому листі), проте недоліки позову були усунуті частково - надано довіреність належної форми - проте, за змістом у вказаній довіреності не зазначено повноважень щодо сплати ОСОБА_2 відповідного судового збору, при цьому, зазначено конкретизацію цих повноважень ОСОБА_2 щодо сплати саме державного мита, сплата якого за подання вказаного позову діючим законодавством не передбачена.

Крім того, 20.10.2015 року ОСОБА_2 разом з вказаною довіреністю подано до Дарницького районного суду м. Києва заява «Щодо усунення недоліків по справі №753/16626/15», до якої всупереч імперативним вимогам ст.120 ЦПК України не долучено її копії для відповідача.

Так, відповідно до положень ст.120 ЦПК України - позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При цьому з положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Крім того, згідно з п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову, щодо вимог майнового характеру.

Ціна позову є інститутом позовного провадження, що характеризує вартісне грошове вираження предмета спору між позивачем і відповідачем. Ціна позову вказується позивачем відповідно до п.4 ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України і є обов'язковим реквізитом позовної заяви, що подається до суду, в тому числі, оскільки при ухвалені рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат.

Проте на вказані норми закону сторона позивача уваги не звернула та і ці вимоги ухвали судді Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2015 року не виконані.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

На підставі викладеного, вважаю, що відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України заяву належить повернути.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: