Справа № 303/4976/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 грудня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого - судді Мацунича М.В.

суддів : Куштана Б.П., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Дашковської С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 вересня 2015 року по справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

Так, 06.08.2015 року ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни звернувся в суд із вищенаведеним позовом, який мотивував тим, що 06 вересня 2011 року між ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № BLаЖГА00070709 (далі - Кредитний договір), у відповідності до якого позичальник отримав грошові кошти у формі кредиту на поточні потреби в розмірі 19500 гривень, строком по 06 вересня 2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% річних, комісії за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту. Згідно умов Кредитного договору, позичальник повинен здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку. Банк узяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Проте, ОСОБА_3 зобов'язання за вказаним Кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку із чим станом на 05.08.2015 року має заборгованість у сумі 110078,88 гривень, яка складається з наступного: 13414,45грн заборгованість за кредитом; 5518,74грн заборгованість за процентами; 7848,75грн заборгованість за комісією; та 83296,94грн пеня за несвоєчасне погашення кредиту. Виходячи з наведеного, ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» і просив задоволити позовні вимоги.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 28 вересня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», задоволено частково. Стягнуто заборгованість по Кредитному договору у розмірі 28440,69грн, в тому числі: 13414,45грн заборгованість за кредитом; 5518,74грн заборгованість за процентами; 7507,50грн заборгованість за комісією та зменшено розмір пені до 2000 гривень.

Заперечуючи рішення суду в частині відмови від стягнення повної суми заборгованості по пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», подав апеляційну скаргу в цій частині рішення суду, та просить апеляційну інстанцію скасувати, і ухвалити нове рішення про задоволення даної позовної вимоги у цілому. При цьому посилається на те, що рішення суду не відповідає вимогам норм матеріального права й ухвалено в порушення норм процесуального права.

У судовому засіданні апеляційної інстанції, представник ОСОБА_3 в особі адвоката Ковача В.С. заперечив, вимоги скарги й просив відхилити таку, залишивши в силі рішення суду першої інстанції.

Представник Банку в судове засідання не з'явився, але подав заяву про розгляд справи без участі представника. А звідси, виходячи з вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України та зважуючи на приписи ст. 303-1 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати скаргу в їх відсутності.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заяву апелянта, заслухавши пояснення представника відповідача та обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального й процесуального права при винесенні оспорюваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є, рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є, рішення, ухвалене на основі повно й всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених, тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, таким вимогам, рішення суду не відповідає у цілому, та через це підлягає зміні.

За правилами ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Звернувшись у суд за захистом порушеного права ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», однією з вимог по стягненню заборгованості за кредитним договором була вимога по стягненню пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за Кредитним договором, яку суд стягнув лише у сумі 2000грн.

Відповідно до умов пункту 4.3. Кредитного договору - при порушенні Позичальником будь-якого із зобов'язань, Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0,50% та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п.9 Спеціальної частини договору.

Як убачається з Розрахунку заборгованості по Кредитному договору № BLаЖГА00070709 від 06.09.2011 року, станом на 05.08.2015 року, заборгованість ОСОБА_3 по пені накопичилась в розмірі до загальної суми 83296,94грн, яка нарахована з 2012 року.

Згідно вимог ч. 3 ст. 549 ЦК України - пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Протягом судового розгляду в суді першої інстанції відповідач заперечив позовні вимоги у частині стягнення пені у сумі 83296,94грн, так-як така є надмірною і явно не співмірною по відношенню до розміру непогашеного тіла кредиту, та подав заяву про застосування позовної давності у відповідності до вимог ст. 267 ЦК України.

У ході апеляційного розгляду справи представник відповідача пояснив, що виникнення заборгованості по зобов'язанням у ОСОБА_3 відбулось внаслідок важкого матеріального становища останнього, та послався на довідку про доходи ОСОБА_3 надану Управлінням пенсійного фонду в м. Мукачево.

Положенням ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як роз'яснено в абзаці 2 пункту 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

За змістом ч. 3 ст. 509 і ст. 627 ЦК України, зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а договір повинен укладатися сторонами із врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з розрахунку позивача по Кредитному договору BLаЖГА00070709 від 06.09.2011 року, убачається, що станом на 05.08.2015 року, заборгованість ОСОБА_3 по тілу кредиту становить 13414,45грн; по відсоткам за користування кредитом - 5518,74грн, по комісії за користування кредитом - 7848,75грн, та нараховано пеню за несвоєчасне погашення кредиту на суму 83296,94грн.

Однак, комісія за користування кредитом нарахована позивачем після 06.09.2014 року, а тому стягненню з відповідача підлягає сума у розмірі 7507,50гривень.

Щодо нарахування накопиченої пені в розмірі на загальну суму 83296,94грн то така є занадто високим її розміром, порівняно, хоч із заборгованістю по тілу кредиту, або хоч із заборгованістю по нарахованих відсотках за користування кредитом. Матеріали справи не містять доказів того, що внаслідок порушення відповідачем зобов'язання, позивач зазнав суттєвих збитків. А ті доходи, які б отримав позивач при належному виконанні відповідачем свого зобов'язання за звичайних обставин не могли б досягнути такого розміру в якому нараховано пеню.

Зазначене порушення зобов'язання не несе для позивача негативних наслідків. Неплатоспроможність відповідача перешкоджають йому виконати свої зобов'язання належним чином.

Дані обставини в їх сукупності з урахуванням принципів розумності й справедливості дають підставу апеляційному суду дійти до думки, що в спірних правовідносинах, наведені вище обставини відповідають інтересам сторін, які вказують на необхідність часткового зменшення розміру пені до суми - 13414,45грн, виходячи з розміру заборгованості по тілу кредиту, що є також, значною сумою. Зменшення пені до зазначеної суми не призведе до негативних наслідків для Банку.

Зменшуючи розмір пені до суми 2000 грн., суд першої інстанції не врахував наведених вище доводів і мотивів, та при цьому не мотивував свій висновок про стягнення саме такої суми пені, що в сукупності призвело до ухвалення рішення, яке не узгоджується з матеріалами справи та вимогами норм матеріального права.

Аналізуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не можна визнати законним й обґрунтованим у частині вимог про стягнення пені, а це у відповідності до вимог ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для його зміни, та ухвалення в зв'язку із цим нового рішення про часткове задоволення апеляційної скарги.

Виходячи з наведеного та керуючись вимогами статей 307, 309, 314, 316 і 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

р і ш и в :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни, задоволити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 вересня 2015 року змінити, виклавши його резолютивну частину в такій редакції.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість по кредитному договору № ВLaЖГА00070709 від 06.09.2011 року на загальну суму в розмірі 39855,14 гривень, з яких: 13414,45 гривень становить заборгованість по тілу кредиту; 5518,74 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 7507,50 гривень заборгованість по комісії за користування кредитом та 13414,45 гривень пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави суму в розмірі 1405,55 гривень, судового збору.

Рішення ухвалене в порядку ч. 3 ст. 209 ЦПК України набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним законної сили.

Головуючий : ____________________ Судді : ______________________

______________________