РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/243/15-ц
Провадження № 2-о/327/10/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у відкритті провадження у справі

14.07.2015 року смт.Розівка

Суддя Розівського районного суду Запорізької області Кущ Т.М., отримавши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини, визнання її спадкоємцем за законом четвертої черги та визнання за нею права на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги, заінтересована особа Розівська районна державна нотаріальна контора Запорізької області (далі нотаріальна контора), -

В С Т А Н О В И В :

22 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаною заявою в порядку окремого провадження.

У заяві ОСОБА_1 вказала, що з 2002 року вона постійно проживала із ОСОБА_2 в незареєстрованому шлюбі однією сімєю за адресою: Запорізька область, Розівський район, смт. Розівка, вул. Інтернаціональна, буд.7. 30 травня 2015 року ОСОБА_2 помер та після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, розташовану на території Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області, яка призначена для ведення особистого селянського господарства. Також, ОСОБА_1 вказала, що з січня 2015 року ОСОБА_2 регулярно перебував у медичних установах, здійснював медичні обстеження, під час яких вона його постійно супроводжувала, а з березня 2015 року ОСОБА_2 перебував у тяжкому стані на лікуванні у медичній установі та потребував постійного стороннього догляду, яке вона йому надавала. ОСОБА_1 зазначила, що на даний час вона має право на успадкування майна, що належить померлому, однак не може реалізувати таке право та оформити спадщину, оскільки при звернення до нотаріальної контори їй було усно повідомлено про те, що вона не являється спадкоємцем за законом чи за заповітом. Крім того, ОСОБА_1 в заяві вказала про наявність спадкоємців третьої черги за законом, з якими заявник не знайома. За таких обставин ОСОБА_1 просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини, а також просить визнати її спадкоємцем за законом четвертої черги та визнати за нею право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 разом зі спадкоємцями першої черги.

Ухвалою суду від 24 червня 2015 року заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.

13 липня 2015 року ОСОБА_1 надала до суду письмову заяву, в якій прохала прийняти до розгляду її заяву в частині встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини та визнання її спадкоємцем за законом четвертої черги після померлого ОСОБА_2, а заяву в частині визнання за нею права на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги прохала суд не розглядати.

Проте, відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суддя під час вирішення питання про відкриття провадження у справі може постановити лише ухвалу про повернення заяви, коли, зокрема, позивач (заявник) до відкриття провадження у справі подав заяву про повернення йому позову (заяви) (п.1 ч.2 ст.121 ЦПК України).

Питання ж про залишення заяви в цілому чи окремої вимоги без розгляду вирішується судом лише після відкриття провадження у справі, а, отже, на даній стадії цивільного судочинства прохання ОСОБА_1 не розглядати її заяву в частині визнання за нею права на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги є безпідставним та не ґрунтується на законі, а тому задоволенню не підлягає.

Разом з тим, вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суддею враховано наступне.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, а частиною 2 вказаної статті передбачена можливість встановлення інших фактів у судовому порядку, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Однак це можливо за наявності певних умов, а саме, факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення, а також встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі (ч.4 ст.256 ЦПК України).

Так, із мотивувальної та прохальної частини заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право, виходячи з наступного.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Законодавець у ст.1258 Цивільного кодексу України (далі ЦК України)зазначив, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Спадкування четвертою чергою спадкоємців за законом - це нормативно визначений перелік спеціальних ознак, які спадкоємець повинен мати на момент відкриття спадщини, та процесуальні особливості набуття ним такого права.

Частиною 2 статті 1258 ЦК України передбачено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування за відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 ЦК України. Ця норма розкриває першу ознаку (особливість) спадкування за законом четвертою чергою спадкоємців, а саме те, що такі спадкоємці набувають цього права лише за відсутності спадкоємців першої, другої та третьої черги, усунення їх від права на спадкування, а також неприйняття або відмови від прийняття спадщини.

Разом з тим, в заяві, поданій до суду, ОСОБА_1 прохає, зокрема, визнати її спадкоємцем за законом четвертої черги, проте, особисто в заяві зазначила про наявність спадкоємців третьої черги за законом після померлого ОСОБА_2.

Відповідно до ч.1 ст.1259 ЦК України, черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині.

Частиною 2 статті 1259 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Проте, судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність певних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку під час розгляду позову.

Заявлена ж ОСОБА_1 вимога про визнання її спадкоємцем четвертої черги, встановлення певної черговості та визнання права на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги, у разі неможливості її змінення шляхом укладення відповідного договору між заінтересованими спадкоємцями, не розглядається в порядку окремого провадження, оскільки в даному випадку має місце спір про право.

Крім того, згідно роз'яснень, викладених у п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

За таких обставин в порядку окремого провадження може бути встановлений лише певний факт, не пов'язаний із визнанням будь-якого права, а із заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення юридичного факту вона пов'язує з наступним правом на визнання її спадкоємцем за законом четвертої черги та із порядком зміни черговості, що може вплинути на спадкові права й обов'язки інших спадкоємців третьої черги. До того ж, в зазначеній категорії справ в порядку окремого провадження підлягає встановленню судом лише факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг, а не визнання особи спадкоємцем за законом будь-якої черги.

Враховуючи викладене, суддя не вбачає законних підстав для відкриття провадження у справі та розгляду заяви ОСОБА_1 в порядку окремого провадження.

На підставі викладеного, керуючись стст.234-235,256 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини, визнання її спадкоємцем за законом четвертої черги та визнання за нею права на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги, заінтересована особа Розівська районна державна нотаріальна контора Запорізької області.

Розяснити заявнику ОСОБА_1, що відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з такою самою заявою, проте, заявник має право подати позов на загальних підставах.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.М. Кущ