Справа № 0907/2-7079/2011
Провадження № 22-ц/779/2021/2015
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого: Васильковського В.М.

суддів: Девляшевського В.А., Меленко О.Є.

секретаря Яковин М.Я.,

з участю представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення грошових коштів за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського міського суду від 14 липня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

у червні 2011 року ОСОБА_3 звернувся з даним позовом, мотивуючи його тим, що перебував у трудових відносинах з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», за період з 25.05.2009 року по 29.05.2009 року йому не виплачено заробітну плату. 16.07.2009 року його було звільнено з роботи. Збільшивши позовні вимоги просив стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату в розмірі 1372,78 грн та середній заробіток за час невиплати заробітної плати за період з 17.09.2009 року по 01.03.2015 року в розмірі 370 977,10 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 14 липня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення грошових коштів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що надання власником відпустки без збереження заробітної плати без наявності згоди працівника та його заяви є неможливим та чинним законодавством не передбачено. Суд не врахував, що заяву від 25.05.2009 року він не писав, що підтверджується висновком судової експертизи від 21.01.2014 року № 09/03-41 та особисто її відповідачу не подавав. Табель обліку використаного робочого часу підписаний тільки керівником кадрової служби, на ньому відсутній підпис керівника структурного підрозділу. Поданий відповідачем наказ № 174 від 25.05.2009 року є безпідставним, оскільки приводом для його видачі стала заява від 25.05.2009 року, яка ним не подавалась, а цей наказ не погоджений з юристом та головним бухгалтером. Не враховано судом і те, що про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідачем зазначені вимоги трудового законодавства не виконано. Тому просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити повністю.

В засіданні апеляційного суду представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» доводи апеляційної скарги заперечив. Позивач ОСОБА_3, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з'явився, що згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає її розглядові.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». 25.05.2009 року ухвалено наказ про надання відпустки позивачу з 25.05.2009 року по 29.05.2009 року. Відповідно до табелю використання робочого часу в період з 25.05.2009 року по 29.05.2009 року позивач не виконував трудову функцію.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що будь-які правові підстави для нарахування ОСОБА_3 заробітної плати за період з 25.05.2009 року по 29.05.2009 року відсутні, оскільки він не працював у спірний період, не виконував трудових обов'язків, облік робочого часу не здійснювався. Згідно розрахункового листа позивачу виплачені належні йому при звільненні грошові кошти.

При цьому судом правильно застосовані норми ст. ст. 116, 117 КЗпП України.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що позивач заяву про надання відпустки за власний рахунок не подавав та підпис на такій заяві належить не йому.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», наказом № 174-к від 25.05.2009 року йому надано відпустку без збереження заробітної плати з 25.05.2009 року по 29.05.2009 року. Позивач відмовився від ознайомлення з даним наказом, про що складено відповідний акт.

Згідно табелю використання робочого часу в період з 25.05.2009 року по 29.05.2009 року позивач трудові функції не виконував.

Заява про надання ОСОБА_3 відпустки без збереження заробітної плати була подана відповідачу, законом не зобов'язано роботодавця звіряти належність підпису на заяві.

Табель обліку робочого часу є підтвердженням того, що позивач не працював у спірний період.

Наказом № 276-к від 07.07.2009 року ОСОБА_3 звільнено з посади заступника начальника відділу з проблемних кредитів юридичних осіб Івано-Франківської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» з 16.07.2009 року за згодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України). Сума до виплати на день звільнення нарахована та виплачена в повному обсязі, трудова книжка видана в день звільнення (акт перевірки територіальної державної інспекції праці від 22.02.2011 року № 09-01-010/28).

Позивач не оспорював розмір отриманих при звільненні сум, наказ № 174-к від 25.05.2009 року про надання йому відпустки без збереження заробітної плати з 25.05.2009 року по 29.05.2009 року ним не оскаржувався.

Таким чином, відповідач належним чином виконав обов'язок провести розрахунок при звільненні позивача згідно зазначеного у розрахунковому листі розміру на підставі наказу про звільнення за згодою сторін. На момент проведення розрахунку позивач не ставив питання включення до належних при звільненні сум зазначеного ним періоду роботи.

Отже, в сукупності зі встановленими обставинами, підтвердженими належними доказами, суд першої інстанції дав правильну оцінку факту перебування позивача у відпустці без збереження заробітної плати з 25.05.2009 року по 29.05.2009 року.

Під час розгляду справи судом не були порушені норми матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не спростовують правильності висновку суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, тому підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 14 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Девляшевський В.А.

Меленко О.Є.