АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1435/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 квітня 2015 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_6, зацікавлені особи: ОСОБА_7, Центральний відділ ДВС Черкаського міського управління юстиції, про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2011 року ОСОБА_7 звернулася до суду із позовом про стягнення боргу.

Справа слухалася судами неодноразово.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 11 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України від 13 березня 2014 року, рішення Соснівського районного суду скасовано та ухвалено нове, яким стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в рахунок погашення заборгованості за розпискою 55 785,10 грн.

У лютому 2015 року ОСОБА_6 скерував до суду заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, вказуючи на те, що виконавчий лист по справі стягувачем було отримано 25 вересня 2014 року та пред'явлено до виконання тільки 30 січня 2015 року, тобто із пропуском річного терміну з моменту набрання рішенням законної сили.

Заявник зазначив, що об'єктивних підстав для неподання вчасно заяви в стягувача не було виявлено, а тому вважав, що остання пропустила строк подання заяви про відкриття виконавчого провадження та просив суд визнати виконавчий лист № 2-3022/12 від 25 вересня 2014 року, виданий Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення 57 884, 04 грн. з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 квітня 2015 року заяву ОСОБА_6 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заву ОСОБА_6

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України Розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції вважав, що стягувачем строк пред'явлення виконавчого листа до виконання пропущений не був, а невірне зазначення у виконавчому листі дати набрання рішенням законної сили є підставою для виправлення помилки, допущеної при його оформленні та видачі, яку має право виправити суд за заявою стягувача або боржника.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження".

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Крім того, виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Отже, завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Стаття 17 Закону України "Про виконавче провадження" містить перелік документів, які підлягають виконанню державною виконавчою службою та на підставі яких здійснюється примусове виконання рішень. Зокрема, виконавчими документами є листи, що видаються судами.

Згідно із частиною першою статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, рішенням апеляційного суду Черкаської області від 11 грудня 2013 року рішення Соснівського районного суду скасовано та ухвалено нове, яким стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в рахунок погашення заборгованості за розпискою 55 785,10 грн.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України від 13 березня 2014 року вищевказане рішення апеляційного суду залишено в силі, а тому, у силу вимог ст.ст. 223, 319, 349 ЦПК України, рішення суду набрало законної сили 11 грудня 2013 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;... 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

У силу ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» строк пред'явлення до виконання судових рішень визначений протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Крім того, по справі встановлено, що після касаційного перегляду рішення апеляційного суду Черкаської області від 11 грудня 2013 за клопотанням представника позивача від 12 вересня 2014 року на виконання вищевказаного рішення було отримано виконавчий лист від 25 вересня 2014 року.

Згідно вимог ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

У вищеозначеному виконавчому листі міститься вказівка на те, що рішення набрало законної сили 13 березня 2014 року зі строком пред'явлення до виконання до 14 березня 2015 року.

Постановою державного виконавця ЦВ ДВС Черкаського МУЮ від 05 лютого 2015 року за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження на підставі заяви про примусове виконання від 30 січня 2015 року.

Таким чином, із наведеного вбачається, що під час оформлення та видачі виконавчого листа судом була допущена помилка у формі неправильного зазначення дати набрання рішенням, на виконання якого виписувався виконавчий лист, законної сили та строку пред'явлення його до виконання. Зокрема, замість дати набрання рішенням законної сили 11 грудня 2013 року судом допущена описка та визначена дата проголошення ухвали касаційного суду 13 березня 2014 року зі строком пред'явлення до виконання не до 12 грудня 2014 року, а до 14 березня 2015 року.

Слід зауважити, що такі неточності допущені не з вини стягувача, рішення апеляційного суду оскаржувалося у касаційному порядку, на час касаційного провадження виконання рішення колегії суддів було зупинено на три місяці, після чого представник стягувача звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа, а в послідуючому 30 січня 2015 року пред'явив виконавчий лист до виконання.

Враховуючи викладені вище обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що при наявності обов'язку боржника перед стягувачем, вказані недоліки у виконавчому листі не є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню, стягувачем строк пред'явлення виконавчого листа пропущений не був, в зв'язку із чим суд дійшов до правильного висновку про відмову в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання, а доводи апеляційної скарги таких висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :