У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Василевича В.С.

суддів: Малько О.С., Шимківа С.С.

при секретарі Пиляй І.С.

з участю представника ПАТ КБ «ПриватБанк» Станкевича В.О.,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Дубенського міськрайонного суду від 9 грудня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитного боргу,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 9 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено за пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі позивач доводить про незаконність та необґрунтованість рішення через порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказує, що суд дійшов помилкового висновку про пропущення банком позовної давності, оскільки не врахував пролонгування укладеного кредитного карткового договору на річний термін, якщо жодна із сторін не інформує про його припинення як і не врахував продовження строку дії картки.

Зазначає також, що судом не враховані правила ч.1 ст.264 ЦК України про переривання перебігу позовної давності, відповідно до якої перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Відповідач частково погашав кредитну заборгованість і строки позовної давності переривалися. Суд цих обставин не з'ясував, оцінки їм не дав, а відтак дійшов неправильного висновку про відмову у задоволенні позову за пропуском позовної давності.

По наведених підставах просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.

Як видно з матеріалів справи, відповідно до укладеного сторонами 13 березня 2008 року кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 2000 дол. США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20% річних на суму залишку заборгованості (а.с.10-13).

З заяви ОСОБА_2 про надання кредиту вбачається, що строк дії картки -2 роки. Такий же строк визначено пунктом 3.1 Умов і правил надання банківських послуг (а.с.-10). Картка видана 1 квітня 2008 року.

13 січня 2010 року, тобто у межах строку дії кредитної картки, Дубенським міськрайонним судом був виданий судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 20 944 грн. 52 коп. (а.с.-4).

Щомісячні платежі умовами договору не встановлені.

Строк дії договору закінчився 13 березня 2010 року, а кредитної картки - 1 квітня цього ж року.

У відповідача станом на цей період була заборгованість перед банком, з вимогами про погашення якої останній звернувся до суду поза межами встановленого ст.257 ЦК України трирічного строку.

Виходячи із наведеного, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові за пропуском строку позовної давності.

Посилання в апеляційній скарзі на п.3.1.3 Правил користування платіжною карткою, згідно з яким по закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк не заслуговують на увагу, оскільки в даному пункті міститься застереження «шляхом надання клієнтові карти з новим строком дії».

Відповідно до, встановлених ст.10, ст.60 ЦПК України, засад змагальності кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивач не довів продовження строку дії картки у спосіб, визначений кредитним договором -надання карти з новим строком дії.

Не можуть слугувати підставою для скасування рішення доводи апеляційної скарги про переривання перебігу позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позивач стверджує, що відповідач як боржник визнавав борг, доказом чого є внесення ним певних платежів після видання 13.01.2010 року судового наказу. Проте такі твердження не є підставними, оскільки розрахунок заборгованості та витяги по особовому рахунку різняться і неспростовних доказів про визнання відповідачем боргу позивач не надав.

Внесення платежів на виконання судового наказу не може вважатись в розумінні ч.1 ст.264 ЦК України визнанням боргу.

Враховуючи, що рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і доводи апеляційної скарги висновків суд не спростовують підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.307, ст.ст.313-315,317,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Дубенського міськрайонного суду від 9 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий Василевич В.С.

Судді Малько О.С.

Шимків С.С.