АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач Котула Л.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії" Ліпської Олени Віталіївни на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії" про повернення банківського вкладу,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" ( далі - Банк ) про зобов'язання вчинити дію.

В обґрунтування позову зазначав, що 25 лютого 2014 року між ним та Банком укладено Договір № 263/05/582182 про відкриття Депозитного Рахунку ( вклад " Стабільний") в рамках Договору щодо банківського обслуговування, за умовами якого Банк прийняв на депозитний рахунок вклад у сумі 390 000 дол. США із процентною ставкою 8 % річних на строк 36 місяців до 25 лютого 2017 року, що підтверджується платіжним дорученням.

Зазначав, що за період з 25 лютого 2014 року по 25 лютого 2015 року нараховано суму процентів у розмірі 31200 дол. США, з яких сума податку складає 2 186, 40 дол. США.

25 лютого 2015 року він звернувся до керуючого відділення Банку про видачу коштів через касу Київського відділення № 42 АТ" Сбербанк Росії" у сумі 419 013, 60 дол. США.

В цей же день Банк повідомив його про неможливість видачі йому готівки одноразовою операцією у відповідній валюті і сумі через касу відділення Банку, у зв'язку з набранням чинності постанови Правління НБУ " Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово - кредитного ринку та валютних ринків України" від 01.12.2014 № 758, якою обмежено видачу коштів еквівалентом 15 000 грн. на добу.

Оскільки станом на 02 березня 2015 року кошти Банком не повернуті, просив зобов'язати Банк видати йому готівкою одноразовою операцією через касу належні йому валютні кошти.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії" про повернення банківського вкладу задоволено в повному обсязі.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Дочірній банк Сбербанку Росії" ( ) видати ОСОБА_3 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) готівкою одноразовою операцією через касу Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії" кошти у розмірі 419 013 , 60 доларів США.

Стягнуто із Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії" ( ) на користь держави судовий збір у розмірі 3 654 грн.

У апеляційній скарзі представник Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії" Ліпська О.В. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення , яким відмовити у задоволені позовних вимог повністю, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення представника Банку Грабовського О.М., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав , викладених у ній , представника позивача ОСОБА_5, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив її відхилити, перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положеннями ч. 2 ст. 56 Закону України "Про Національний банк України " передбачено, що нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно з законом пом'якшують або скасовують відповідальність.

Нормативно-правові акти Національного банку України не є актами цивільного законодавства України у розумінні ст. 4 ЦК України , оскільки є нормативно-правовими актами органу державного управління.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження (ч. 1 ст. 1071 цього Кодексу).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Положенням ст. 529 ЦК України передбачено, що кредитор має право не приймати від боржника виконання його обов'язку частинами, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Отже, за змістом наведених норм права зобов'язання банку полягає у виплаті володільцеві рахунка грошових коштів на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

В силу ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

У статті 2 Законом України "Про банки і банківську діяльність" дано визначення терміну вкладу ( депозиту), згідно якого вклад - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору(депозиту).

Загальний порядок залучення банками України банківських вкладів від юридичних і фізичних осіб на їх вкладні (депозитні) рахунки регулюється Положенням про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29 грудня 2003 року за № 1256/8577 (далі - Положення).

Згідно із цим Положенням договір банківського вкладу (депозиту) укладається на умовах видачі вкладу (депозиту) на першу вимогу [вклад (депозит) на вимогу] або на умовах повернення вкладу (депозиту) зі спливом встановленого договором строку [строковий вклад (депозит)].

Договором банківського вкладу (депозиту) може бути передбачено внесення грошових коштів або банківських металів на інших умовах їх повернення. Умови цього договору не можуть суперечити законодавству України ( п.1.2. Положення).

У пункті 1.6. Положення передбачено, що банк сплачує вкладнику суму вкладу(депозиту) і нараховані за ним проценти:

у національній валюті, якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок у національній валюті;

у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній чи в національній валюті;

у банківських металах, якщо вкладний (депозитний) рахунок відкритий у банківських металах, або на умовах та в порядку,передбачених договором, відповідно до заяви

вкладника - у національній валюті.

Виплата процентів за вкладом (депозитом) здійснюється у строки, що обумовлені в договорі (п. 1.7. Положення).

Згідно із п. 3.3. Положення банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком.

За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

У разі невиконання (неналежного виконання) банком вимоги фізичної особи про повернення вкладу (депозиту) або його частини (документ на переказ/заява про повернення коштів тощо) (далі - вимога) банк зобов'язаний: прийняти вимогу шляхом проставлення на ній: дати отримання, підпису уповноваженої особи, відбитка штампа банку та видачі фізичній особі письмового повідомлення про невиконання (неналежне виконання) цієї вимоги із зазначенням причини, дати взяття вимоги на облік, дати видачі повідомлення, прізвища, ім'я та по батькові уповноважених осіб і відбитка печатки банку; взяти вимогу на облік за відповідним позабалансовим рахунком.

Банк зобов'язаний виконати вимогу відповідно до умов договору банківського вкладу (депозиту). Після виконання вимоги банк списує вимогу з відповідного позабалансового рахунку.

Судом встановлено, що 25 лютого 2014 року між ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" та ОСОБА_3 укладено договір № 263/05/582182 про відкриття Депозитного Рахунку ( вклад " Стабільний") в рамках Договору щодо банківського обслуговування, за умовами якого останній перерахував з поточного ( мультивалютного) Рахунку НОМЕР_2 у доларах США відкритого в рамках Договору щодо банківського обслуговування , а Банк прийняв на депозитний рахунок кошти на умовах та в порядку передбаченому цим договором та Умовами банківського обслуговування фізичних осіб в АТ " Сбербанк Росії", затвердженими Наказом Голови Правління Банку № 37 від 16.01.2012 ( з усіма змінами та доповненнями) або Умовами , що затверджені на зміну вищезазначеним. Умови є невід'ємною частиною цього Договору та розміщуються на сайті Банку ( п. 2 Договору) ( а.с. 6).

Основними умовами розміщення вкладу є відкритий рахунок НОМЕР_3, із сумою вкладу 390 000 доларів США із процентною ставкою 8,00 % річних на строк 36 місяці до 25 лютого 2017 року (2.1., 2.2., 2.3, 2.4., 2.5. Договору).

Факт залучення коштів на депозитний рахунок підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті або банківських металах від 25 лютого 2014року . ( а.с. 7).

Відповідно до п. 2.10 Договору виплата процентів при достроковому поверненні Вкладу за ініціативою Клієнта: проценти сплачуються Клієнту за базовою процентною ставкою по вкладу фізичних осіб на вимогу, встановленого банком, що є чинною на дату списання коштів з Депозитного рахунку. Банк повідомляє Клієнта про зміну базової процентної ставки по вкладу фізичних осіб на вимогу у порядку, визначеному Умовами, якщо строк розміщення Вкладу на Депозитному рахунку перевищує один рік, проценти сплачуються Клієнту за ставкою, зазначеною у п. 2.5. цього Договору або у відповідному договорі про внесення змін до цього Договору ( з урахуванням п. 2.7. цього Договору), за повний перший та /або другий рік розміщення Вкладу, за решту днів - за базовою ставкою по вкладу фізичних осіб на вимогу, чинною на дату дострокового перебування вкладу

Згідно з п. 3.3.3.5 Умов банківського обслуговування фізичних осіб в АТ " Сбербанк Росії" ( далі - Умов) повернення вкладу здійснюється банком у безготівковій формі шляхом перерахування суми вкладу та нарахованих за користування вкладом процентів на поточний рахунок в день настання терміну повернення вкладу або в день дострокового повернення Вкладу за ініціативою Клієнта( з урахуванням п.3.3.3.4 розділ ІІ Умов) . Днем повернення вкладу вважається день списання коштів з депозитного рахунка. При цьому Вклад та проценти за ним зберігаються Банком на Поточному рахунку до моменту їх витребування Клієнтом. Після повернення вкладу депозитний рахунок закривається в порядку , передбаченому чинним законодавством України.

Положенням п. 3.2.3.4 Умов встановлено , що повернення вкладу здійснюється Банком у безготівковій формі шляхом перерахування суми вкладу та нарахованих за користування вкладом процентів на поточний рахунок в день відповідного звернення клієнта до Банку за поверненням вкладу . Для цілей Договору днем повернення вкладу вважається день списання коштів з вкладного рахунку . При цьому вклад та проценти за ним зберігаються Банком на поточному рахунку клієнта до моменту їх витребування клієнтом.

25 лютого 2015 року позивач звернувся до керуючому Київським відділенням № 42 АТ " Сбербанку Росії" Данільчук В.В. про надання письмових пояснень щодо відмови у видачі одноразовою операцією готівкою у валюті через касу належних йому коштів у сумі 419 013, 60 дол. США.( а.с. 8).

В цей же день листом №24/7/50-46 Банк повідомив позивача про те, що відповідно до п. 9 Постанови Правління НБУ "Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово - кредитного ринку та валютних ринків України" від 01.12.2014 № 758 уповноважені банки зобов'язано обмежити видачу ( отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15 000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ. Зазначена вимога поширюється на видачу ( отримання) готівкових коштів як у межах України , так і за межами незалежно від кількості рахунків клієнта в одному банку. Посилаючись на зазначену постанову, Банк відмовив позивачу у видачі коштів готівкою одноразовою операцією у відповідній валюті та сумі через касу відділення Банку ( а.с.9).

Із наданої Банком виписки руху коштів по рахунку НОМЕР_4 на ім'я ОСОБА_3 з 25.02.2015 по 06.08.2015 випливає , що залишок коштів на рахунку становить 419 013,60 дол. США( а.с. 26).

Проте у видачі цих коштів позивачу було відмолено.

Виходячи з наведеного, відмова банку у видачі грошових коштів з поточного рахунка на підставі розпорядження клієнта банку з посиланням на обмеження, що встановлені постановою Правління Національного банку України від 01 грудня 2014 року № 758 "Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово - кредитного ринку та валютних ринків України", є незаконною, оскільки позбавляє володільця рахунка права володіти та розпоряджатися належними йому на праві власності грошовими коштами та є порушенням його прав, визначених Конституцією України , Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та суперечить нормам 1058-1065,1066-1076 ЦК України та умовам укладеного сторонами договору банківського вкладу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд дійшов обґрунтованого висновку про те , що Банк зобов'язаний повернути позивачу вклад та виплатитипроценти, нарахованіза весь строк розміщення вкладу відповідно до заяви позивача, азастосування Банком постанови від 01 грудня 2014 року № 758 " Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово - кредитного ринку та валютних ринків України" для врегулювання розрахунків між ОСОБА_3 та Банком суперечить нормам чинного законодавства та є порушенням права позивача щодо повернення суми вкладу та нарахованих процентів в установлений строк.

Встановивши, що відповідач в установлений строк не повернув позивачу суму банківського вкладу, суд обгрунтовано задовольнив вимоги позивача, зобов'язавши ПАТ " Дочірний Банк Сбербанк Росії" видати ОСОБА_3 кошти у розмірі 419 013 дол. США 60 центів.

Посилання в апеляційній скарзі на те , що Банк виконав умови договору , оскільки на вимогу позивача перерахував на його поточний рахунок грошові кошти, не можуть бути взяті до уваги , оскільки наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що позивач був позбавлений можливості самостійно розпоряджатися грошовими коштами, які знаходилися на поточному рахунку.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що грошові кошти мають бути стягнуті однією сумою через касу банку, враховуючи наступне.

Відносини банку та володільця рахунка передбачені главою 72 ЦК України, обов'язок банку з повернення коштів урегульовано ст. ст.1066, 1071 ЦК України та умовами Договору.

Порядок виконання рішення суду про зобов'язання Банку повернути позивачу грошовікоштивизначений Законом України "Про виконавче провадження".

Беручи до уваги наведене та виходячи з вимог диспозитивності цивільного судочинства, колегія суддів дійшла висновку , що рішення суду в частині зобов'язання Банку повернути позивачу грошові кошти за договором банківського вкладу відповідає вимогам закону та обставинам справи, проте із резолютивної частини рішення підлягає виключенню вказівка суду на порядок виконання рішення щодо стягнення грошових коштів - однією сумою через касу банку.

Керуючись ст. 303,304,307,309,316 ЦПК України , колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії" Ліпської Олени Віталіївни задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року змінити , виключивши із резолютивної частини вказівку суду на порядок виконання рішення щодо стягнення грошових коштів - однією сумою через касу банку.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: