Справа № 313/1137/15-ц
Провадження № 2 /313/330/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2015 року Веселівський районний суд

Запорізької області

В СКЛАДІ:

Головуючого судді: Калабухової О.А.

При секретарі: Бадюла В.А.

За участю:

Прокурора: Демянчука О.Г.

Позивача: ОСОБА_1

Відповідача: ОСОБА_2

Представника третьої сторони: ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Веселівського районного суду, цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, суд -

ВСТАНОВИВ

В провадженні Веселівського районного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, в якому вказане наступне :

Від цивільних шлюбних відносин у ОСОБА_4 дошлюбне прізвище (ОСОБА_5) та ОСОБА_2 народився син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. 07 листопада 2014 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на ОСОБА_7. Починаючи з січня 2012 року ОСОБА_1 з відповідачем перестали мешкати разом за однією адресою та вести спільне господарство. ОСОБА_2 вихованням та утриманням свого неповнолітнього сина не займається, долею дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, про її фізичний, духовний та розумовий розвиток не піклується. Починаючи з народження і по сьогоднішній день дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач до дитини не з'являється, та не дає про себе ніякої звістки. Не надає матеріальної допомоги на повному утримання сина. ОСОБА_2 вихованням сина не займається, не цікавиться станом здоров'я дитини.

Позивач у судовому засіданні пояснює, що на протязі тривалого часу відповідач, систематично і навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, тобто: не виявляє ніякого інтересу до існування самої дитини, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною протягом тривалого часу і не спілкується з дитиною у обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує її харчування, лікування та саме існування, то за таких обставин відповідача належить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні неповнолітнього ОСОБА_6. Судові витрати просить залишити за нею. Стягувати аліменти з відповідача, позивач відмовляється.

Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечує, пояснює, що на даний момент він має свою родину, з ОСОБА_8 він не спілкується, відвідував дитину лише пару разів, матеріальної допомоги не надає. Згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, який встановить суд.

Свідок ОСОБА_9, у судовому засіданні пояснила, що вона є близькою подругою позивача. За час сумісного проживання позивача і відповідача у останніх постійно виникали сварки, були різні погляди та розуміння щодо створення сімї. На даний час вони проживають окремо, відповідач сина свого не відвідує, не телефонує йому, не цікавиться його станом здоровя останнього, матеріальної допомоги не надає. Вважає, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач не виконує своїх батьківських обовязків.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що є рідною сестрою чоловіка ОСОБА_1. На час сумісного проживання позивача з ОСОБА_7 відповідач не приїздив до сина, матеріальної допомоги не надавав. Їй відомо, що позивач та ОСОБА_2 проживали разом деякий час після народження дитини, про те їх шлюбні відносини не склалися і відповідач переїхав проживати до іншого населеного пункту. На її думку позов є таким, що підлягає задоволенню.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що є дідусем позивача. Позов він вважає слід задовольнити, оскільки відповідач не виконує свої батьківських обовязків по відношенню свого сина, матеріальної допомоги не надає, життям та здоровям дитини не цікавиться.

Представник органу опіки та піклування Веселівської РДА в Запорізькій області ОСОБА_3 позов вважає задовольнити у повному обсязі, оскільки ОСОБА_2 не виконує свої батьківські обовязки, відносно ОСОБА_6, які чітко прописані в чинному законодавстві України. Крім того, вважає, що слід з відповідача стягнути аліменти на утримання дитини за домовленістю позивача та відповідача, щоб не порушувати права та інтереси дитини.

Прокурор у судовому засіданні на задоволенні позову наполягає. оскільки сам відповідач не заперечує проти того, що він не виконує батьківських обовязків. Що стосується аліментів, то вважає стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. 00 коп. щомісяця, оскільки сам відповідач у судовому засіданні пояснив, що він працює не офіційно, а отже має мінливий нерегулярний дохід.

Вислухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, суд відмічає наступне:

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України), в обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини входить:

- виховання дитини у дусі поваги прав, свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини;

- піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;

- забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя;

- поважати дитину.

Від цивільних шлюбних відносин у позивача до шлюбу (ОСОБА_5) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 171451 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управляння юстиції Запорізької області Україна, актовий запис № 730. 07 листопада 2014 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії І-ЖС № 149117 виданого відділом державної реєстрації цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 1150. Згідно довідки голови квартального комітету № 44 Мелітопольської міської ради ОСОБА_11 від 31.07.2015 року виданої на ім'я ОСОБА_1, про те, що вона проживає разом із чоловіком ОСОБА_7, 18.03.1993 року та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та донькою ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3 в житловому будинку № 97 по вул. Гоголя, 97 у м. Мелітополі. Відповідно до довідки голови квартального комітету № 44 Мелітопольської міської ради від 31.07.2015 року ОСОБА_11, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно проживає з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: м. Мелітополь, вул. Гоголя, 97. Батько дитини ОСОБА_2 з січня ІНФОРМАЦІЯ_5 не мешкає з родиною та не приймає ні якої участі у вихованні дитини. У відповідності до інформації завідуючої дошкільного навчального закладу № 41 ОСОБА_13 від 28.07.2015 року № 01-07/77, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно відвідує дошкільний заклад «Барвінок» з 10.06.2013 року. Дитина мешкає разом з мамою ОСОБА_1 (25.05.1995 р.н.). Хлопець життєрадісний, активний, доглянутий, чистий. На заняттях виявляє зацікавленість до нової інформації чи діяльності. Мова та словниковий запас на достатньому рівні. Батько ОСОБА_2, в дошкільному навчальному закладі ніколи не з'являвся, участь у вихованні сина не приймає. Відповідно до довідки головного лікаря КУ «ЦПМСД № 2» ОСОБА_14 № 52 від 04.08.2015 року, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, спостерігається а амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 10 КУ «ЦПМСД № 2». В амбулаторній картці дитини, містяться відомості про стан здоров'я пацієнту. Інформація про супровід дитини ким-небудь (батьками, бабусями та іншими), при відвідуванні ЛПУ в амбулаторній картці не фіксуються.

Відповідно до пункту 2 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати та батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У зв'язку з тим, що неповнолітній ОСОБА_6 не може в силу свого віку захистити свої права та інтереси в суді, реалізувати процесуальні повноваження, то на його матір - ОСОБА_1, покладається обов'язок здійснювати представництво інтересів неповнолітнього в суді.

ОСОБА_2, дійсно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини: вихованням та утриманням свого неповнолітнього сина не займається, долею дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, про його фізичний, духовний та розумовий розвиток не піклується. що сам підтвердив під час судового розгляду даної цивільної справи.

Той факт, що ОСОБА_2 не займається вихованням та утриманням тривалий час не піклується про дитину, не надає йому всебічну допомогу у судовому засіданні підтвердили свідки: ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_5.

Суд вважає, що на протязі тривалого часу батько дитини систематично і навмисно ухиляється від виконання своїх обов'язків, тобто: не виявляє ніякого інтересу до існування самої дитини, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною протягом тривалого часу і не спілкується з дитиною у обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує її харчування, лікування та саме існування, то за таких обставин відповідача треба позбавити ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні неповнолітнього ОСОБА_6, тому позов є таким, що підлягає у задоволенні у повному обсязі.

Згідно ст. 152 Сімейного кодексу України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

В ст. 155 Сімейного кодексу України вказано, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ст. 184 Сімейного кодексу України вказано, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову

У судовому засіданні позивачка пояснила, що кошти на медичне лікування, одяг, їжу відповідач не надає, всі витрати по забезпеченню ОСОБА_6 здійснює вона та її чоловік. Свідчення позивача також підтверджуються доданими до матеріалів справи довідками з місця проживання, дошкільного закладу, характеристик. Відповідач не офіційно працює, що підтвердив у судовому засіданні, тому суд вважає стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі 300 грн. 00 коп. щомісяця до досягнення ОСОБА_6 повноліття.

Судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. 150,152, 154, 155, 164, 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 208-218 ЦПК України, СУД

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця смт. веселе Веселівського району Запорізької області, який зареєстрований за адресою: Запорізька область, веселівський район, смт. Веселе, вул. Чекістів, 140, батьківських прав відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з невиконанням своїх батьківських прав та обовязків відносно останнього.

Стягнути з ОСОБА_2 сергійовича, 15 версеня ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_8, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. 00 коп. з дня винесення рішення, тобто з 25 версеня 2015 року, до досягнення останніми повноліття.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня винесення рішення апеляційної скарги.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_16

25.09.2015