Провадження №: 6/752/451/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2015 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі головуючого-судді Новак А.В., при секретарі Конельській А.С., розглянувши подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві Лазарева А.І., про вирішення питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи,-

встановив:

у жовтні 2015 року старший державний виконавець ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Лазарев А.І. звернувся до суду з поданням, в якому просить дозволити примусовий вхід до квартири № 298, 299 по АДРЕСА_1

Свою вимогу старший державний виконавець мотивував тим, що 17 вересня 2015 року Голосіївським районним судом міста Києва було постановлено ухвалу про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя, відповідно до якої було накладено арешт на квартиру № 298, 299 по АДРЕСА_1 та майно що знаходиться в квартирах.

18 вересня 2015 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню зазначеної ухвали.

21 вересня 2015 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Заявник зазначає, що в ході виконавчого провадження по виконанню зазначеного судового рішення ним у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції про порядок проведення виконавчих дій було здійснено вихід за місцем знаходження майна боржника, а саме - до квартири № 298, 299 по АДРЕСА_1

Так, 28 вересня 2015 року був здійснений вихід за місцем знаходження майна боржника - квартири № 298, 299 по АДРЕСА_1, для виконання ухвали в частині арешту майна квартир, однак, він до огляду майна допущений не був внаслідок того, що двері вказаної квартири ніхто не відчинив.

Тому, враховуючи те, що боржник ОСОБА_3 ухиляється від виконання рішення суду, вимоги державного виконавця не виконує, не надає можливості оглянути для опису та арешту майно, просить дозволити примусовий вхід до квартири № 298, 299 по АДРЕСА_1, з приводу чого постановити відповідну ухвалу.

В судове засідання державний виконавець ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві не з'явився, надіславши клопотання про розгляд справи без участі їх представника.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В ході розгляду подання судом встановлено, що 17 вересня 2015 року Голосіївським районним судом міста Києва було постановлено ухвалу про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя, відповідно до якої було накладено арешт на квартиру № 298, 299 по АДРЕСА_1 та майно що знаходиться в квартирах.

18 вересня 2015 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню зазначеної ухвали.

21 вересня 2015 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

В ході виконавчого провадження по виконанню зазначеного судового рішення ним у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції про порядок проведення виконавчих дій було здійснено вихід за місцем знаходження майна боржника, а саме - до квартири № 298, 299 по АДРЕСА_1

28 вересня 2015 року був здійснений вихід за місцем знаходження майна боржника - квартири № 298, 299 по АДРЕСА_1, для виконання ухвали в частині арешту майна квартир, однак, державний виконавець до огляду майна допущений не був внаслідок того, що двері вказаної квартири ніхто не відчинив.

Чинність вказаної постанови скаржником не заперечувалась, остання скасована не була. Доказів на підтвердження зворотного у відповідності до ст. 60 ЦПК України в розпорядження суду надано не було.

Як встановлено в ході розгляду подання, у добровільному порядку рішення суду ОСОБА_3 не виконано. Доказів протилежного з боку останнього суду не надано.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» серед наданих державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження прав є, зокрема, право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Як встановлено перевіркою виконавчого провадження з приводу виконання зазначеної вище ухвали суду - ОСОБА_3 належить на праві власності квартира № 298, 299 по АДРЕСА_1 де знаходиться інше майно на яке накладено арешт.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Отже, для реального виконання ухвали суду в частині арешту майна ОСОБА_3, що є його власністю, державним виконавцем з метою проведення його опису та арешту на виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» 28 вересня 2015 року було здійснено вихід за місцем знаходження майна боржника, а саме: квартири № 298, 299 по АДРЕСА_1

Проте, двері вказаної квартири державному виконавцю ніхто не відчинив, про що останнім було складено відповідний акт.

Згідно положень ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги те, що рішення суду перебуває на примусовому виконанні у ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві є таким що повинно бути виконане негайно і є невиконаним через створювані ОСОБА_3 перепони, суд приходить до висновку про те, що останній ухиляється від виконання рішення суду, а тому вчиняє дії, що є перешкодою для вчинення виконавчих дій.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити подання і дозволити старшому державному виконавцю ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві проникнути до нерухомого майна боржника, яким є квартира № 298, 299 по АДРЕСА_1, для проведення виконавчої дії щодо опису й арешту майна.

Керуючись ст.ст. 212-215, 376 ЦПК України,-

у х в а л и в:

подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві Лазарева А.І., про вирішення питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи - задовольнити.

Дозволити старшому державному виконавцю відділу Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Лазареву А.І. примусово проникнути до квартири № 298, 299 по АДРЕСА_1 з метою опису та арешту майна, належного на праві власності ОСОБА_3.

Ухвала може бути оскаржене Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А. Новак