Апеляційний суд Житомирської області
Справа №280/28/15-ц Головуючий у 1-й інст. Пасічний Т. З.
Категорія 39 Доповідач Товянська О. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого: судді Товянської О.В.

суддів: Кочетова Л.Г., Гансецької І.А.

при секретарі: Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростишівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на частину квартири

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

В січні 2015р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом. Просив визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане на ім'я ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1., державним нотаріусом Коростишівської державної нотконтори Паламарчук А.П. 26.09.2011р., зареєстрованого в реєстрі за №2-1380, у частині включення до спадкового майна за заповітом та визнати за ним право власності на частину АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом. Зазначав, що ОСОБА_4 заповіла належну їй кімнату у спірній квартирі, а іншу частину квартири, що складається з веранди, кладовки, кухні, житлової кімнати заповіла ОСОБА_2 Після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. відкрилась спадщина на вказану квартиру. 03.04.2012р. позивач став власником 1/3ід.ч. квартири. В подальшому він дізнався, що відповідач стала власником усіх інших приміщень, у т.ч. і санвузла та кухні. Проте ці приміщення не були зазначені в заповіті, а оформлені на ОСОБА_2 за відсутності на те законних підстав - вже після смерті заповідача.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що Коростишівська держнотконтора видала на ім'я ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, в якому зазначена частина квартири, не охоплена заповітом. На спірні приміщення мав право він як спадкоємець за законом. Крім того, судом не взято до уваги, що реєстрація цих приміщень проведена на підставі заяви - замовлення ОСОБА_2№532/878 від 03.06.2011р. ОСОБА_4 не була власником спірних приміщень.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст..1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК).

Стаття 1301 ЦК України України визначає, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.66 Закону України «Про нотаріат», спадкоємець має право одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину - це саме той документ, який посвідчує права спадкоємця на спадкове майно, точніше перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємця.

Відповідно до абз.2,3 п.23 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008р. "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним; визнання відмови від спадщини недійсною; визнання шлюбу недійсним; порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на підставі свідоцтва на право власності №854 від 06 червня 1994р. була власником квартири АДРЕСА_1 загальною площею 40,3м2 (а.с.10). ІНФОРМАЦІЯ_1. вона померла (а.с.5). Відповідно до заповіту від 16.09.2004р. ОСОБА_4 заповіла сину - позивачу по справі, кімнату 1-5 пл.18,20м2, а решту спірної квартири, а саме : веранду 1-1, комору 1-3, житлову кімнату 1-4 пл.10,1м2 заповіла онуці - ОСОБА_2 (а.с.6), тобто вона заповіла те майно, власником якого була на день смерті.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, 03.04.2012р. отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3ід.ч. спірної квартири, яка складається із кімнати площею 18,2м2. Відповідач ОСОБА_2 26 вересня 2011р. отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/3ід.ч. квартири, які складаються з веранди 1, комори 2, вітальні 3, житлової кімнати 4 площею 10.1м2, санвузла 6, кухні 7 (а.с.7,8).

Крім того, на протязі 6 місяців після смерті ОСОБА_4 у червні 2011р. до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (незалежно від того з чого вона складається) звернулась і спадкоємець за законом дочка спадкодавця - ОСОБА_3

Дійсно, згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно вказана квартира належала померлій на праві приватної власності та складалась з : веранди 1, кладовки 2, вітальні 3, житлової кімнати 4, санвузла 6, кухні 7 (а.с.12).

Матеріалами справи доведено і сторони не заперечують, що спірні кухня та санвузол за життя ОСОБА_4 не були прийняті в експлуатацію та не були зареєстровані за нею в органах БТІ. Право власності було оформлено на ОСОБА_4 вже після її смерті, а замовником виступала її спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 Вказані приміщення були визначені Житомирським ОМ БТІ відповідно до замовлень сторін щодо інвентаризації закінченого будівництвом житлового будинку вже після смерті спадкодавця.

За таких обставин кухня та санвузол не могли входити до спадкової маси.

На підставі наведеного, враховуючи, що спадкоємцем за законом є і сестра позивача, яка також прийняла спадщину, власником спірного майна спадкодавець не була, вимоги про визнання права власності на спірне майно за позивачем є безпідставними.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,309,313,314,316,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 червня 2015 року скасувати в частині відмови у визнанні частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане на ім'я ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1., у частині включення до спадкового майна за заповітом санвузла 6 і кухні 7 у квартирі АДРЕСА_1. Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане на ім'я ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1., державним нотаріусом Коростишівської державної нотконтори Паламарчук А.П. 26.09.2011р., зареєстрованого в реєстрі за №2-1380, у частині включення до спадкового майна за заповітом санвузла 6 і кухні 7 у квартирі АДРЕСА_1. Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60грн. судового збору. В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: