_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/520/461/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2015 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Огренич І.В.

при секретарі - Камінській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою та просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 07 березня 2015 року у м. Керч, Республіка Крим, на тимчасово окупованій території України.При цьому заявниця посилається на те, що 07 березня 2015 року померла її матір - ОСОБА_2. Документом, що підтверджує факт смерті матері заявника є Свідоцтво про смерть, яке видав Керченський міський відділ запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим від 07 березня 2015 року. Відповідно до зазначеного свідоцтва, місце смерті: «м. Керч, Республіка Крим, Російська Федерація». З метою оформлення спадщини після померлої матері ОСОБА_1 зверталась до приватного нотаріуса ОСОБА_3 міського нотаріального округу ОСОБА_4 з заявою, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 жовтня 2015 року, з посиланням на те, що наявне у неї свідоцтво про смерть не є правовим документом у правовому полі України та не дає можливості оформити спадщину. Після цього заявниця зверталась до Відділу ДРАЦС у м. Одесі з заявою, щодо державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть матері, однак Відділ ДРАЦС у м. Одесі відмовив їй у державній реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки єдиний документ, що має заявник, який свідчить про смерть матері заявника є Свідоцтво про смерть, яке видав орган влади, що знаходиться на тимчасово окупованій території України та не відповідає законодавству України і не може підтвердити факту смерті ОСОБА_2, а тому ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з даною завою.

У судове засідання заявниця ОСОБА_1 та її представник не зявились, повідомлялись, представник заявниці - ОСОБА_5 надав до суду заяву в якій просить справу розглянути за їх відсутності, заяву просить задовольнити.

Заінтересована особа: представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті ОСОБА_3 міського управління юстиції у судове засідання не зявився, повідомлявся, надав заяву в якій зазначив, що заперечень відносно вимог ОСОБА_1 не мають, справу просить розглянути за відсутності представника відділу.

Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, заявниця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є донькою ОСОБА_2(актовий запис про народження №854 Райбюро ЗАГС Ленінського району м. Одеси від 03 червня 1958 року). Прізвище заявника було змінено в звязку з одруженням та було присвоєне прізвище «Гришина» (актовий запис про шлюб №1193 відділу ЗАГС Красногорського р-ну Московської області від 23 жовтня 1989 року).

Судом також встановлено, що 07 березня 2015 року ОСОБА_2 померла. Документом, що підтверджує факт смерті матері заявника є Свідоцтво про смерть, яке видав Керченський міський відділ запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим від 07 березня 2015 року. Відповідно до зазначеного свідоцтва, місце смерті: «м. Керч, Республіка Крим, Російська Федерація».

Проте це свідоцтво відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним на території України.

Згідно зі ст.ст. 1-3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, тимчасово окупована територія України (далі-тимчасово окупована територія) є невідємною частиною України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України.

Згідно п.п. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З матеріалів справи вбачається, що заявниця ОСОБА_1 зверталась до приватного нотаріуса ОСОБА_3 міського нотаріального округу ОСОБА_4 з заявою, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від матері на квартиру під номером 6, яка знаходиться в будинку під номером 58 по вулиці Гайдара в м. Одесі, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 жовтня 2015 року. Основною та єдиною підставою відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальної дії є ті обставини, що наявне у заявника свідоцтво про смерть не є правовим документом у правовому полі України та не створює правових наслідків (не дає можливості оформити спадщину). В той же час, відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, безумовною підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину є свідоцтво про смерть.

У подальшому представник заявниці звертався до Відділу ДРАЦС у м. Одесі з заявою, щодо державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, Відділ ДРАЦС у м. Одесі відмовив у державній реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки єдиний документ, що має заявник, який свідчить про смерть матері заявника є Свідоцтво про смерть, яке видав орган влади, що знаходиться на тимчасово окупованій території України та не відповідає законодавству України та не може підтвердити факту, що має юридичне значення (факту смерті ОСОБА_2Й.) та заявниці було рекомендовано звернутись до суду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У порядку ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини та отримання пенсії.

При таких обставинах, суд вважає, що заява ОСОБА_1 доведена та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 208-209, 212-215, 234-235, 256-259 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт смерті фізичної особи, а саме, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка села Марьяновка, Баштанського району, Миколаївської області, померла 07 березня 2015 року у м. Керч, Автономної Республіки Крим (на тимчасово окупованій території України).

Рішення суду є підставою для реєстрації смерті ОСОБА_2, померлої 07 березня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Огренич І. В.