РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді - Сенаторова В.М.

при секретарі - Явнюк К.Р,

представника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3 я особа Восьма Харківська Державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину квартири № 12 по вул. Фрунзе, буд.№ 11 м. Харкова, загальною площею 89,9 кв.м. та житловою площею 56,8 кв.м. після матері ОСОБА_4, яка померла 29 березня 2013 року.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_2 вказав, що квартира АДРЕСА_1 належить йому на праві спільної сумісної власності та його мати ОСОБА_4, частки є рівними і кожному з них належить по 1/2 частини вищезазначеної квартири.

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 залишила заповіт, яким визначила обсяг спадщини, і належну їй частину квартири вона заповіла позивачу.

29 березня 2013 року мати ОСОБА_4 померла. На день смерті вона мешкала за адресою: Німеччина, 22175, Гамбург, Ганнештіг, 19.

Відповідач по справі ОСОБА_3 - рідний брат позивача.

На час відкриття спадщини є 2 спадкоємця 1 черги за законом позивач по справі та відповідач ОСОБА_3

Батько ОСОБА_5, з яким мати ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі, помер 21 квітня 1992 року, ще до приватизації квартири. В іншому шлюбі мати не перебувала.

Позивач прийняв спадщину у вигляді 1/2 частки вказаної квартири і вступив в управління нею.

ОСОБА_2 звернувся до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

За заявою позивача була відкрита спадкова справа за №251/2015.

Відповідач по справі ОСОБА_3Л звернувся до Восьмої ХДНК із заявою про відмову від спадщини після померлої ОСОБА_4, але отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири в нотаріальній конторі позивач не має можливості, оскільки відповідно до відповіді нотаріальної контори останнім місцем проживання матері було Німеччина, 22175, Гамбург, Ганнештіг, 19, а між Україною та Німеччиною не укладено договору про правову допомогу по цивільним справам. Позивачу було рекомендовано звертатися до суду за захистом своїх прав Із посиланням на Закон України «Про міжнародне приватне право». Саме наявність іноземного зовнішнього елемента в даному спадковому правовідношенні зумовлює звернення до відповідних міжнародних норм, оскільки спадкодавець є громадянином України, і проживав на території іноземної держави, і спадкове майно знаходиться в Україні.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги.

Відповідач по справі ОСОБА_3 проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд, вислухав думку сторін, перевірив матеріали справи, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлені наступні юридично значимі факти та відповідні їм правовідношення.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 25 червня 1996 року, р.№ 2-96-74545-М-2 право власності на АДРЕСА_2 належить ОСОБА_4 та позивачу ОСОБА_2. / а. с. 6 /

07 травня 2002 року ОСОБА_4 на випадок смерті належну їй частину квартири АДРЕСА_3 заповідала позивачу ОСОБА_2 / а. с. 18 /

Батько позивача ОСОБА_5 помер 21 квітня 1992 року, в іншому шлюбі мати ОСОБА_4 не перебувала / а. с. 24 /

ОСОБА_4 померла 29 березня 2013 року, на день смерті вона мешкала за адресою: Німеччина, 22175, Гамбург, Ганнештіг, 19.

/ а. с. 21 /

Відповідач по справі ОСОБА_3 є рідним братом позивача

/ а. с. 9 /

Позивач звернувся до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у вигляді 1/2 частини квартири 12 по вул. Фрунзе, буд.№ 11 м. Харкова.

За заявою позивача була відкрита спадкова справа за №251/2015.

Відповідач ОСОБА_3Л звернувся до Восьмої ХДНК із заявою про відмову від спадщини після померлої ОСОБА_4

Позивач не міг отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири в нотаріальній конторі, оскільки відповідно до відповіді нотаріальної контори від 28 липня 2015 року за № 2914/02-14, останнім місцем проживання його матері було Німеччина, 22175, Гамбург, Ганнештіг, 19, а між Україною та Німеччиною не укладено договору про правову допомогу по цивільним справам. ОСОБА_2 було рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав із посиланням на Закон України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України «частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників або законом».

Таким чином, частки позивача з матір'ю частки є рівними, і кожному з них належить по 1/2 частини вищезазначеної квартири.

Згідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування » за п. 4 право на успадкування нерухомого майна, згідно зі статтею 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» регулюється законодавством країни, на території якої знаходиться це майно.

Такі ж самі роз'яснення містяться у п.2.2. Методичних рекомендаціях щодо вчинення нотаріальних дій, пов'язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, надання свідоцтва про право на спадщину та свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, схвалених 29.01.2009 року.

Науково-експертною радою з питань нотаріату при Департаменті нотаріату та реєстрації адвокатських об'єднань Міністерства юстиції України: «2.2. Якщо спадкодавець, якому належало майно на території України, має останнє місце проживання на території іноземної держави, місце відкриття спадщини визначається на підставі Закону України "Про міжнародне приватне право " / статті 70 71 /.

З урахуванням положень Закону України "Про міжнародне приватне право» спадкові відносини регулюються правом держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання / стаття 70 /.

Спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а рухомого майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України / стаття 71 /.»

Таким чином Закон « Про міжнародне приватне право » не встановлює, що саме установи юстиції України компетентні здійснити оформлення спадкових справ на нерухоме майно, а лише відсилає до українського законодавства, яке регулює відносини по спадкуванню на території України.

Відповідно до статті 70 Закону України «Про міжнародне приватне право» спадкові відносини регулюються з урахуванням положень статей 71, 72 цього Закону правом держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання, за винятком, якщо спадкодавцем не обрано в заповіті право держави, громадянином якої він був.

Згідно до заповіту, який був складений ОСОБА_4 на користь позивача, вона керувалася законодавством України, а саме ст. 535 ЦК України / в редакції 1960 року /, який діяв на час складання заповіту, тобто законодавством держави на території якої знаходилося спадкове майно.

Таким чином, позивач ОСОБА_2, як єдиний спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину з дня її відкриття, звернувся до нотаріальної контори, де його заява була прийнята та відкрита спадкова права і відповідно до вимог спадкового законодавства він має право на 1/2 частку спірної квартири, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212, 213, 214 ЦПК України, ст. ст. 357 ч.1, 1233, 1236, 1261, 1268 ЦК України / ред. 2003 року /, 535 ЦК України / в ред. 1960 року /, ст. ст. 70, 71 Закону України « Про міжнародне приватне право», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3 я особа Восьма Харківська Державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4, загальною площею 89,9 кв.м. та житловою площею 56,8 кв.м. після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 29 березня 2013 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення через Київський районний суд м. Харкова. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -