Справа № 663/2120/15-ц
Провадження № 4-с/663/10/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2015 року Скадовський районний суд Херсонської області, у складі:

головуючої судді - Ведмідської Н.І.,

секретар - Пенза Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Скадовськ, скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: старший Державний виконавець Залізничного відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2, ОСОБА_3, на дії державного виконавця, скасування постанови про повернення виконавчого листа ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії старшого Державного виконавця Залізничного відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 В скарзі зазначила, що 23.07.2014 року Скадовським районним судом Херсонської області виданий виконавчий лист № 663/3310/13-к на виконання вироку Скадовського районного суду про стягнення з ОСОБА_3 на її користь 104277,23 грн. Вказаний виконавчий лист звернуто до виконання до Залізничного відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, однак не отримавши фактичного стягнення, вона 25.07.2015 року отримала постанову старшого Державного виконавця Залізничного відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 25.05.2015 року про повернення виконавчого листа у звязку з відсутністю майна боржника на яке можна звернути стягнення. Вважає постанову незаконною так як державним виконавцем не виконані всі передбачені законом «Про виконавчу службу» дії спрямовані на виявлення майна боржника, тоді як державний виконавець обмежився складанням акту про відсутність майна від 26.03.2015 року який не містить адреси обєкта обстеження. Державним виконавцем винесено постанову від 18.12.2014 року про розшук автомобіля який належить боржнику, але не витребувано жодної інформації про результати виконання цієї постанови. Виконавче провадження містить клопотання державного виконавця до суду про обмеження виїзду боржника за межі України, однак наслідки його розгляду до провадження не долучені. Матеріали виконавчого провадження свідчать, що державний виконавець не зясував у боржника наявність майна, так як пояснення останнього з цього приводу відсутні, тоді як він має право викликати боржника, а в разі неявки застосовувати привід.

Під час розгляду справи уточнила свої вимоги та просить поновити строк на оскарження постанови, визнати дії старшого Державного виконавця Залізничного відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 25.05.2015 року про повернення виконавчого листа №663/3310/13-к, незаконними, скасувати постанову Державного виконавця Залізничного відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 25.05.2015 року про повернення виконавчого листа, зобовязати державного виконавця прийняти до виконання вказаний виконавчий лист.

В судове засідання заявник, його представник, заінтересовані особи не зявились будучи належним чином повідомленими. Представник заявника спрямувала заяву про розгляд скарги без її участі, просила скаргу задовольнити.

Старший Державний виконавець Залізничного відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 спрямувала заперечення на скаргу в якому просить розглянути скаргу без її участі та відмовити в її задоволенні. Вважає, що всі необхідні та можливі дії щодо виконання рішення суду нею виконані.

Заінтересована особа ОСОБА_3 викликався в порядку передбаченому законодавством.

У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважать, що рішеннями, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно ЦПК України, порушено їх права.

Як вказує ст.385 ЦПК України, скарга може бути подана у десятиденний строк з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення її прав.

ОСОБА_1 посилається на отримання нею копії постанови яку оскаржує 25.07.2015 року. На підтвердження своїх доводів надано копію поштового конверту з якого вбачається, що зі Львова кореспонденцію відправлено 21.07.2015 року.

Таким чином, суд вважає за можливе погодитись, що постанова дійсно отримана 25.07.2015 року, при наймі заінтересованими особами інше не доведено. Отже звернувшись до суду 04.08.2015 року заявницею додержавний строк передбачений ст.385 ЦПК України, тому його поновлення не потребується.

Згідно ч.1, ч.2, ч.3 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження», Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець:

здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконанн рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом;

надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання;

заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

3. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що

підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх

форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно

від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну;

4) безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища;

5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

6) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

7) за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна;

8) звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення;

9) звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз'яснення змісту документа;

10) звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

11) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ;

12) залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

13) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

14) застосовувати під час провадження виконавчих дій відеозапис, фото- і кінозйомку;

15) у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо

звернути стягнення;

16) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

17) з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження;

18) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника- юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням;

19) у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

20) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та

іншими законами.

Згідно ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі необхідності перевірки інформації щодо наявності боржника чи його майна або його місця роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець може своєю мотивованою постановою, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований, доручити проведення перевірки вказаної інформації відповідному відділу державної виконавчої служби.

Частиною 2 статті 30 Закону визначено, що державний виконавець зобовязаний провести виконавчі дії протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

З наданих на вимогу суду копії виконавчого провадження вбачається, що виконавче провадження відкрито старшим Державним виконавцем Залізничного відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 12.08.2014 року.

12.08.2014 року на адресу боржника спрямований Виклик на 15.08.2014 року. Виклик містить попередження боржникові про можливість застосування до нього фінансових санкцій у виді штрафу та примусовий привід в разі неявки.

При цьому провадження не містить даних щодо отримання Виклику боржником, його явки у відділ виконавчої служби, як не містить даних про застосування до боржника санкцій у виді штрафу або приводу.

Враховуючи, що боржник викликається для зясування його можливості добровільно сплатити борг, його місця роботи, наявності належного йому майна в тому числі яке перебуває у третіх осіб, та беручи до уваги, що провадження даних з приводу надання такої інформації боржником, не містить, як не містить даних про відмову в наданні такої інформації, суд дійшов висновку про невиконання державним виконавцем вимоги п. 11 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» щодо виклику боржника. Крім того, провадження не містить даних про спрямування та отримання боржником копії постанови про його відкриття як це передбачено ч.5 ст.25 Закону. При цьому суд зауважує, що згідно ч.1 ст.31 Закону, копія постанови про відкриття виконавчого провадження спрямовується сторонам виконавчого провадження, тобто й боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим якщо йому надіслано постанову за адресою зазначеною у виконавчому документі.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова залишено без руху клопотання державного виконавця від 22.01.2015 року про обмеження виїзду боржника за межі України. Інших даних з приводу усунення недоліків клопотання та вирішення його судом по суті, провадження не містить, тоді як наявна довідка від 17.11.2014 року про те, що боржник має паспорт для виїзду за кордон.

Вказане свідчить, що державний виконавець не вжив належних заходів у відповідності до п.18 ч.3 ст.11 Закону «Про виконавче провадження» та не забезпечив таким чином гарантоване перебування боржника в Україні до погашення боргу.

Згідно акту від 26.03.2015 року державний виконавець зясував відсутність майна у боржника за адресою зазначеною у виконавчому листі. Суд звертає увагу, що вказаний акт складений через сім місяців після відкриття виконавчого провадження.

Крім того, акт не містить даних в присутності кого він складався, отже зазначені тільки поняті які проживають за іншими адресами.

Таким чином, висновок про відсутність в квартирі майна належного боржнику слід вважати безпідставним, отже сторонні особи залучені в якості понятих не можуть володіти інформацією щодо належності майна.

З цього суд робить висновок, що акт складений формально, тоді як фактично наявність майна не перевірено.

Крім цього, суд звертає увагу, що про факт наче б то відсутності майна у боржника за місцем реєстрації, державний виконавець зазначає в клопотанні про тимчасове обмеження його у виїзді від 22.01.2015 року, тоді як в провадження вкладений акт про перевірку майна тільки від 26.03.2015 року.

Враховуючи, що матеріали виконавчого провадження, які надані судові не містять даних з приводу підтвердження факту проживання боржника за адресою зазначеною у виконавчому листі, акт про відсутність майна боржника за цією адресою фактично не підтверджує відсутність такого майна.

Постановою від 25.05.2015 року старшого Державного виконавця Залізничного відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 виконавчий лист повернуто ОСОБА_1 на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону «Про виконавче провадження», однак беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про передчасність повернення виконавчого листа так як державним виконавцем не вчинені належним чином всі необхідні дії спрямовані для забезпечення виконання рішення суду.

При цьому, суд вважає необґрунтованою вимогу заявниці про зобовязання старшого державного виконавця прийняти до виконання виконавчий лист, так як заявлена передчасно, у відсутності доказів які свідчать про відмову державного виконавця у прийнятті виконавчого листа.

Керуючись ст. 387 ЦПК, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконними дії старшого Державного виконавця Залізничного відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 які полягали в поверненні виконавчого листа № 663/3310/13-к виданого Скадовським районним судом Херсонської області.

Скасувати постанову старшого Державного виконавця Залізничного відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 25.05.2015 року про повернення виконавчого листа №663/3310/13-к виданого Скадовським районним судом Херсонської області стягувачеві ОСОБА_1.

В задоволенні вимоги про зобовязання старшого Державного виконавця Залізничного відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 прийняти виконавчий лист до виконання, - відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Херсонської області через Скадовський районний суд Херсонської області протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н. І. Ведмідська