Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/7696/14-ц головуючий у 1-й інстанції Дубровська Н.М.
провадження № 22-ц/778/5578/15 суддя-доповідач Панкеєв О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Кухаря С.В., Панкеєва О.В.,

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою особи, яка не приймала участі у справі - Бердянської міської ради Запорізької області на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 жовтня 2014 року в справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Бердянська державна нотаріальна контора, про встановлення фактів проживання однією сім'єю та постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення фактів проживання однією сім'єю та постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа - Бердянська державна нотаріальна контора.

В обґрунтування заяви, зазначала, що на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 06.04.1990 року її двоюрідній бабусі - ОСОБА_3 належали 2/5 частини житловою будинку АДРЕСА_1 Запорізької області. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла, і після її смерті відкрилась спадщина у вигляді вищезазначеної частини житлового будинку, при цьому, спадкоємці 1, 2 та 3 черги відсутні.

Враховуючи, що починаючи з 2005 року по день смерті ОСОБА_3, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_1 року, заявниця проживала зі спадкодавцем в належному останній будинку однією сім'єю, була пов'язана спільним побутом, здійснювала за нею догляд, оскільки бабуся була інвалідом II групи та постійно хворіла, а останнім часом була зовсім немічна та не могла самостійно доглядати за собою, ОСОБА_2 у встановлений законом шестимісячний строк після її смерті звернулася до Бердянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець четвертої черги за законом, однак оформити спадщину не представилося можливим.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 не може документально підтвердити факти проживання однією сім'єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вона вимушена звернутися до суду з вказаною заявою.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_2 просила суд встановити факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 з 2005 року по день смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тобто не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини, та встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 жовтня 2014 року заяву задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 з 2005 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тобто не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 Запорізької області з 2005 року по час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, особа, яка не приймала участі у справі Бердянська міська рада Запорізької області подала апеляційну скаргу, в якій, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити рішення, яким закрити провадження у справі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За роз'ясненнями п.24 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у справах про спадкування відповідачами мають бути залучені всі спадкоємці. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З наведеного свідчить проте, що територіальна громада в особі Бердянської міської ради Запорізької області є особою, яка не брала участі у справі, про суд вирішив питання про її права та обов'язки, а отже має право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву ОСОБА_2, виходив із того, що допитані свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, спадкодавець ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, приходиться заявниці ОСОБА_2 двоюрідною бабусею. Після смерті ОСОБА_3, відкрилася спадщина на 2/5 частини житловою будинку АДРЕСА_1 Запорізької області, яка належала їй на підставі договору дарування від 06 квітня 1990 року.(а.с.4-5). За життя спадкодавець ОСОБА_3 заповіт не склала. Оформити спадщину заявниця не має можливості з огляду на те, що державним нотаріусом в усній формі роз'яснено, про необхідність звернення до суду для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася.(а.с.27). Встановлення факту проживання однією сім'єю заявнику необхідно для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3, оскільки інших спадкоємців померла не має.

Однак суд не залучив усіх осіб, права яких стосуються розгляд справи, і внаслідок чого не врахував норми процесуального права, які регламентують розгляд справ окремого провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 і ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

За положеннями ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Оскільки спадкоємців, які подали заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини на має, внаслідок чого спадкова справа не заводилася, відповідно до роз'ясненнь п.24 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" до участі у справі повинна бути залучена територіальна громада в особі Бердянської міської ради Запорізької області.

Як вбачається із апеляційної скарги Бердянської міської ради Запорізької області, яка не була залежна до участі у справі існує спір про права ОСОБА_2 на спадщину. Бердянська міська рада Запорізької області зазначає, що у справі відсутні проте, що ОСОБА_2 є онучкою ОСОБА_3, а надані нею докази не свідчать проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 з 2005 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У судовому рішенні в порушення вимог ст. 212 ЦПК України тільки перелічені допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, проте їх пояснення зовсім не викладені і не проаналізовані, та суд не зазначає чому він дійшов до висновку проте, що ОСОБА_2проживала однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 з 2005 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Крім того суд дійшов висновку проте, що оформити спадщину заявниця не має можливості з огляду на те, що державним нотаріусом в усній формі роз'яснено, про необхідність звернення до суду для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Проте, заявником у порушення роз'яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", не надано документа на підтвердження свого звернення до нотаріуса та неможливості встановлення факту без судового його підтвердження та оформлення спадщини у нотаріуса.

Наведене свідчить про те, що при розгляді цієї справи у справі, розглянутої в порядку окремого провадження є спір про право на спадщину, який також повинен вирішуватися в порядку позовного провадження, оскільки територіальна громада в особі Бердянської міської ради Запорізької області оспорює права на спадкування ОСОБА_2,

Оскільки допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, рішення суду першої підлягає скасуванню із залишенням заяви без розгляду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 256 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 256, 307, 310, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яка не приймала участі у справі Бердянської міської ради Запорізької області задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 жовтня 2014 року у цій справі скасувати. Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа - Бердянська державна нотаріальна контора, про встановлення фактів проживання однією сім'єю та постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_2, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді