АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2041/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Смоляр А. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНерушак Л. В.
суддівБородійчука В. Г. , Карпенко О. В.
при секретаріДемченко Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок неналежного виконання договірних зобов'язань , -

в с т а н о в и л а :

18 грудня 2014 року ОСОБА_6 звернулася до Заводського районного суду м. Дніпропетровська Дніпропетровської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок неналежного виконання договірних зобов'язань, посилаючись на те, що 19 вересня 2014 року нею було укладено договір на сервісне обслуговування та продовження гарантійних зобов'язань з ФОП ОСОБА_7 На основі даного договору, у той же день, сервісною службою у її квартирі було встановлено систему водоочистки IF50, загальна вартість якої з установкою становить 1950 грн.

Позивач ОСОБА_6 зазначає у позові, що обладнання по причині технічного дефекту почало протікати, внаслідок чого було затоплено її квартиру та квартири нижнього поверху, в зв'язку із чим було складено акти про затоплення квартир, якими встановлено затоплення та пошкодження майна.

Позивач вказує, що внаслідок протікання водоочищувача їй було завдано майнової та моральної шкоди, яку вона просить стягнути із відповідача на її користь, а саме: 4300 грн. - шкода завдана її майну; 1950 грн. - вартість системи водоочищення та установки. Просить зобов'язати відповідача відшкодувати збитки заподіяні затопленням квартири № 42 у розмірі 6756,46 грн. та компенсувати їй моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року відкрито провадження у справі, а справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 червня 2015 року дану позовну заяву направлено для розгляду до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 червня 2015 року цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок неналежного виконання договірних зобов'язань прийнято до свого провадження.

Не погоджуючись з ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 червня 2015 року, ОСОБА_6 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить передати справу на розгляд Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у зв'язку з порушенням правил підсудності за місцем проживання споживача.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань про перенесення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Придніпровський районний суд м. Черкаси, приймаючи до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок неналежного виконання договірних зобов'язань, вірно виходив з того, що дана справа підсудна Придніпровському районному суду м. Черкаси, оскільки матеріали даної справи було направлено ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 червня 2015 року для розгляду придніпровським районним судом м. Черкаси за підсудністю в порядку ч. 2 ст. 109 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції є обґрунтованими і відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до п. п. 1,2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача, зареєстроване місце проживання або перебування якого раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання (перебування); після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Передача справи з одного суду до іншого здійснюється на підставі ухвали суду після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - після залишення її без задоволення (ч. 3 ст. 116 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_6 звернулася до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до ФОП ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок неналежного виконання договірних зобов'язань.

22 грудня 2014 року ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито провадження у справі, а справу призначено до судового розгляду.

10 червня 2015 року під час розгляду справи представник ФОП ОСОБА_7 - ОСОБА_8 звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська із клопотанням про передачу справи до Придніпровського районного суду м. Черкаси, на підставі ч. 2 ст. 109 ЦПК України так, як позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням, надавши при цьому Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 червня 2015 року дану позовну заяву направлено для розгляду до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

26 червня 2015 року цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ФОП ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок неналежного виконання договірних зобов'язань ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси прийнято до свого провадження.

Згідно ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15 травня 2003 року № 755-IV місце проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, що знаходиться за певною адресою, за якою здійснюється зв'язок з фізичною особою - підприємцем.

ФОП ОСОБА_7 відповідно до даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 08 червня 2015 року зареєстрований у м. Черкаси за місцем проживання: АДРЕСА_2. Дана адреса місця реєстрації зазначена у довіреності, виданій 14 травня 2014 року, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу (а. с. 43, 51).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем є суб'єкт підприємницької діяльності - ФОП ОСОБА_7

Відповідно до ст. 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб.

Таким чином, до фізичних осіб - підприємців застосовуються положення ст. 93 ЦК України, в якій зазначено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Як зазначалось вище, ФОП ОСОБА_7 зареєстрований 11 жовтня 2006 року в м. Черкаси, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи від 11 жовтня 2006 року. У вказаному свідоцтві у графі «місце проживання» зазначена адреса: АДРЕСА_2.

За таких обставин, згідно до ст. 93 ЦК України, місцезнаходженням ФОП ОСОБА_7 є м. Черкаси, виходячи з чого позивач ОСОБА_6 мала право звертатись з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок неналежного виконання договірних зобов'язань, що виникли в зв'язку з невиконанням зобов'язань за договором на сервісне обслуговування та продовження гарантійних зобов'язань № 315 від 19 вересня 2014 до Придніпровського районного суду м. Черкаси, якому територіально підсудна дана справа по місцю знаходження відповідача, або ж по місцю свого проживання до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська , посилаючись на ч. 5 ст. 110 ЦПК України , що позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися по зареєстрованому місцю проживання позивача .

Позивач, скориставшись своїм правом вибору подання заяви до суду, подала позов до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по місцю знаходження відповідача. Ухвалою вищевказаного суду було відкрито провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги апелянта ОСОБА_6, що відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору, та що, відповідно до ч. 7 вказаної статті, позови що позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням, так як послуги зі встановлення системи водоочищення регулюються нормами Закону України «Про захист прав споживачів», шкоду було завдано за адресою: АДРЕСА_1, представництво відповідача знаходиться у м. Дніпропетровськ, а тому просила передати за правилами підсудності за вибором позивача до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська не підлягають задоволенню.

Оскільки, як зазначалося вище позивач ОСОБА_6 не скористалася своїм правом на звернення до суду із даним позовом на підставі ч. 5 ст. 110 ЦПК України, а звернулась до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, тобто за місцем знаходження відповідача, а не за своїм місцем реєстрації. Тому доводи апелянта не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції, оскільки в колегії суддів відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, так як після прийняття до свого провадження матеріалів справи Придніпровським районним судом м. Черкаси неможливо апеляційному суду направити справу за позовом ОСОБА_6 до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, тобто за її місцем проживання.

Виходячи із вищевикладеного, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги щодо передачі даної цивільної справи до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, оскільки доводи апелянта є необґрунтованими, носять суб'єктивний характер, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для скасування ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси, оскільки суд першої інстанції, приймаючи до свого провадження вказану справу дотримався норм процесуального права та виконав вимоги ч. 2 ст. 117 ЦПК України, так як відповідно до ч. 1 ст. 117 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 червня 2015 року про прийняття до свого провадження матеріалів справи за позовом ОСОБА_6 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок неналежного виконання договірних зобов'язань - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :