Справа №2-3549/11 16.10.2015 16.10.2015 16.10.2015
Провадження №22-ц/784/405/15
Провадження № 22-ц/784/405/15 Головуючий у першій інстанції-Батченко О.В.
Справа № 2-3549/11 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О. Категорія 27
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

при секретарі - Гордійчук С.С.,

за участю представника позивача - Журби Т.А.,

відповідачки - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_5

на заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2013 року у цивільній справі за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» (далі - ФК «Приватні інвестиції»)

до ОСОБА_3, як правонаступника ОСОБА_5

про звернення стягнення на предмет іпотеки

У С Т А Н О В И Л А:

У травні 2011 року ПАТ «Кредобанк» звернувся з позовом до ОСОБА_5 (третя особа - ОСОБА_3) про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позивач зазначав, що 21 квітня 2006 року між ВАТ «Кредобанк», який змінив назву на ПАТ «Кредобанк», та ТОВ «ЕОЛ» було укладено кредитний договір № 25-2006, за яким банк надав позичальнику 1 500 000 грн. кредиту на строк до 20 квітня 2011 року. На забезпечення виконання кредитних зобов'язань у цей же день між банком та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки квартири АДРЕСА_1.

Посилаючись на невиконання боржником рішення господарського суду Миколаївської області від 10 листопада 2009 року про стягнення з ТОВ «ЕОЛ» 1 235 107,60 грн. кредитної заборгованості станом на 19 травня 2011 року, позивач просив звернути стягнення цієї суми на предмет іпотеки.

У березні 2013 року ПАТ «Кредобанк» та ФК «Приватні інвестиції» звернулись до суду з заявою про заміну позивача у зв'язку з укладенням 29 листопада 2011 року договору факторингу ( а.с.73,74).

ФК «Приватні інвестиції» допущені до участі у справі як позивач, який, уточнивши позовні вимоги, просив звернути стягнення 1 235 107,60 грн. кредитної заборгованості на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_5, шляхом її реалізації на прилюдних торгах за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність.

Відповідач та третя особа у судові засідання не з'являлись, своєї думки щодо позову не висловили.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2013 року позов задоволено та зазначено про звернення стягнення в межах 1 235 107, 60 грн. на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_5, на користь ФК «Приватні Інвестиції» шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною предмета іпотеки 277 310 грн., в рахунок яких задовольнити вимоги позивача за кредитним договором № 25-2006 від 21 квітня 2006 року в сумі 1 235 107, 60 грн. З ОСОБА_5 на користь позивача стягнуто 1820,00 грн. судового збору.

З апеляційною скаргою на судове рішення звернувся ОСОБА_5, який просив рішення скасувати та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на відсутність у ФК «Приватні Інвестиції» права вимоги, неповідомлення його про заміну кредитора та відсутність у нього іпотечних зобов'язань перед позивачем.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер (а.с. 176, 177).

16 липня 2015 року з заявою про прийняття спадщини звернулась дружина померлого - ОСОБА_3 (а.с. 189).

До участі у справі як правонаступника відповідача ОСОБА_5 залучено ОСОБА_3 (а.с. 196).

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 589 ЦК та статті 33 Закону «Про іпотеку» в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержавтель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також вимог, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно (постанова Верховного суду України від 4 вересня 2013 року у справі № 6-73цс13). При цьому умовою для задоволення подібних позовних вимог є невиконання боржником судового рішення про стягнення грошових сум.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Не змінює характер іпотечних правовідносин і перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, в тому числі в порядку спадкування. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця, має всі його права і несе всі обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (стаття 23 Закону «Про іпотеку»).

З матеріалів справи вбачається, що 21 квітня 2006 року між ВАТ «Кредобанк» (а.с. 8-11), який змінив назву на ПАТ «Кредобанк» (а.с. 6), та ТОВ «ЕОЛ» було укладено кредитний договір № 25-2006 (далі - Кредитний договір), за яким останній отримав 1 500 000 грн. кредиту зі сплатою 20 % річних на строк до 20 квітня 2011 року.

На забезпечення виконання кредитних зобов'язань у цей же день, крім інших забезпечень, між банком та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки (а.с. 16-17), за умовами якого ОСОБА_5 передав в іпотеку трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 61 кв.м., житловою площею 45, 1 кв.м., заставною вартістю 277 310 грн.

Пунктом 3.1.4. договору іпотеки передбачено право іпотекодержателя у випадку невиконання іпотекодавцем зобов'язань за цим договором, або невиконанні боржником зобов'язань звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до розділу 5 договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити у повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки.

Вимога іпотекодателю ОСОБА_5 на загальну суму 1 173 176,87 грн. була направлена 18 червня 2009 року (а.с. 22).

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 10 листопада 2009 року з ТОВ «ЕОЛ» на користь ВАТ «Кредобанк» стягнуто 1 235107,6 грн. кредитної заборгованості, в тому числі 933 175 грн. боргу за кредитом, 217 552, 80 грн. заборгованості за процентами, 2 400 грн. комісій, 59 854, 85 грн. пені за несвоєчасне повернення боргу, 21 968, 37 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків, 156, 33 грн. пені за несвоєчасну сплату комісій та 12 586, 08 грн. судових витрат. Заборгованість визначена станом на 27 серпня 2009 року (а.с. 18-19).

Стягнення за виконавчими документами не відбувалось (а.с. 20, 21).

На час розгляду справи сума заборгованості не змінилась (довідка від 16.10.2015 № 0105/37707).

29 листопада 2011 року між ПАТ «Кредобанк» та ФК «Приватні інвестиції» укладено Договір факторингу шляхом купівлі права вимоги (далі - Договір факторингу), за умовами якого останній набув право вимоги за кредитними договорами та забезпеченнями, якими є договори іпотеки, відповідно забезпечувальних документів, вказаних у Додатку №1 (пункт 3.2) (а.с. 135-141).

У Додатку № 1 зазначено Кредитний Договір за № 140 з сумою заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісією у розмірі 1155668,36 грн. та відповідним забезпеченням, в тому числі іпотекою квартири АДРЕСА_1 (а.с. 146).

16.12.2011 між ВАТ "Кредобанк" та ФК "Приватні інвестиції" укладено договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки (далі - Договір про відступлення права вимоги), в тому числі і договором іпотеки від 21 квітня 2006 року, укладеним між ВАТ «Кредо банк» та ОСОБА_5 (а.с.167-170, 171). Договір про відступлення права вимоги нотаріально посвідчений за належно зареєстрований.

Встановивши ці обставини, суд першої інстанції вірно виходив з наявності умов для звернення стягнення заборгованості за Кредитним договором на предмет іпотеки за іпотечним договором від 21 квітня 2006 року та наявності у позивача - ФК «Приватні інвестиції» права вимоги за даними договорами у відповідності до Договору факторингу та Договору про відступлення права вимоги.

Колегія суддів не може прийняти до уваги посилання апелянта на недоведеність виникнення у позивача права вимоги за іпотечним договором у зв'язку з відсутністю письмового повідомлення іпотекодавця про заміну кредитора у зобов'язанні.

Так, відповідно до статті 516 ЦК заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника. Відступлення права вимоги без згоди іпотекодавця передбачено і пунктом 8.6 Договору іпотеки.

Умови щодо письмового повідомлення, в томі числі і іпотекодавця, про відступлення прав за Кредитним договором та іпотечним договором передбачені пунктом 8.6 договору іпотеки та пунктом 3.5 Договору факторингу.

За правилами частини 2 статті 516 ЦК, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Окремі наслідки передбачені і статтями 517 та 518 ЦК.

Отже, зі змісту зазначених норм вбачається, що несвоєчасне повідомлення боржника про заміну кредитора може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому, або ж свідчити про прострочення кредитора, та не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов'язань взагалі і не тягне за собою відмову у позові новому кредитору.

До того ж письмове повідомлення-вимога ФК «Приватні інвестиції» на адресу боржника ТОВ «ЕОЛ», директором якого був іпотекодавець ОСОБА_5, була направлена 12 січня 2012 року (а.с. 151,152).

Не може вважатись обґрунтованим і посилання апелянта на відсутність у договорі іпотеки умов щодо можливості переходу права вимоги за іпотечними зобов'язаннями до іншої особи.

Такі умови, як зазначалось вище, передбачені пунктом 8.6 цієї угоди.

При цьому сторони дотрималися умови щодо нотаріального посвідчення Договору щодо відступлення права вимоги, а також державної реєстрації такого переходу. За даними Державного реєстру іпотек 21 грудня 2011 року зареєстроване обтяження предмету іпотеку з зазначенням іпотекодержатедя - ФК «Приватні інвестиції».

Доводи правонаступника апелянта щодо часткової недійсності договору іпотеки, викладені в судовому засіданні апеляційного суду, виходять за межі доводів апеляційної скарги, а тому відповідно до статті 303 ЦПК і за межі розгляду справи апеляційним судом.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з визначеним судом розміром права вимоги, яку набув ФК «Приватні інвестиції» на підставі Договору факторингу.

Відповідно до умов пункту 2.1.3, 3.1 та інш. Договору факторингу розмір грошової заборгованості, права вимоги якої отримує новий кредитор, зазначена у Додатку №1.

За Даними Додатку № 1 (№ 140) новому кредиторові передана заборгованість за Кредитним договором у розмірі 1 155 668,36 грн., в тому числі 933 175,25 грн. за тілом кредиту, 220 093,11 грн. за відсотками та 2399,87 грн. за комісією ( а.с.142, 145-146).

Таким чином, новий кредитор набув право вимоги зазначеної у Договорі факторингу суми - 1 155 668,36 грн. за рахунок іпотечного майна, яке належало ОСОБА_5

Отже рішення суду в частині розміру заборгованості, стягнення якої має бути звернуто на предмет іпотеки, підлягає зміні.

Не можна в повній мірі погодитись і з викладенням резолютивної частини судового рішення, яка не відповідає всім вимогам статті 39 Закону «Про іпотеку», що тягне необхідність викладення цієї частини рішення суду в іншій редакції.

Початкова ціна предмету іпотеки у грошовому вираженні, зазначена в судовому рішенні, відповідачем не оскаржується.

Керуючись статтями 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2013 року змінити, виклавши в наступній редакції.

В рахунок погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю «ЕОЛ» в розмірі 1 155 668,36 грн., в тому числі 933 175,25 грн. за тілом кредиту, 220 093,11 грн. за відсотками та 2399,87 грн. за комісією за кредитним договором № 25-2006 від 21 квітня 2006 року, укладеним з ВАТ «Кредобанк», звернути стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_5.

Реалізацію предмета іпотеки здійснити шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог закону України «Про іпотеку» з початковою ціною предмета іпотеки не нижче ніж заставна вартість предмета іпотеки, визначена сторонами в іпотечному договорі - 277 310 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді