У х в а л а

іменем україни

29 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 березня 2014 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним позовом та просила у порядку поділу спільного майна подружжя виділити їй у власність Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, Ѕ частини квартири АДРЕСА_2, Ѕ частини гаражу АДРЕСА_3, а також Ѕ частини автомобіля «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_1.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27 березня 2014 року позов задоволено.

Виділено та визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, Ѕ частини квартири АДРЕСА_2, Ѕ частини гаражу АДРЕСА_3, а також Ѕ частини автомобіля «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про виділення та визнання за ОСОБА_4 право власності в порядку поділу на гараж АДРЕСА_3 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що вищезазначені квартири та автомобіль є об'єктами права спільної сумісної власності, а тому підлягають поділу між подружжям із виділенням у власність ОСОБА_6 по Ѕ частини вказаного майна.

Разом з тим, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині виділення та визнання за ОСОБА_4 право власності в порядку поділу на гараж АДРЕСА_3, суд апеляційної інстанції виходив з того, що право власності на вказаний гараж зареєстровано за ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 31 січня 2002 року.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 березня 2014 року у незміненій після апеляційного перегляду частині та рішення апеляційного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова