АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №757/6067/15-ц Головуючий у 1 інстанції Матійчук Г.О.
Апеляційне провадження №22-ц/796/9279/2015 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Басюк Ю.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Кратенко ЮліїОлександрівни, яка на підставі довіреності діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», на рішення Печерського районного суду м. Києва від 3 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення коштів та відсотків за договором банківського вкладу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 3 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені частково: стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на її користь 98000грн заборгованості за договором банківського вкладу «Лояльний оn-lіnе» №7048, 1010,38грн індексу інфляції, 330,24 грн як 3% річних, що разом складає 99340,62грн; стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь держави 993,41грн судового збору; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.10.2014 між позивачем ОСОБА_4 та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір банківського вкладу (депозиту) «Лояльний оn-lіnе» №7048, відповідно до якого ОСОБА_4 04.10.2014 внесла на вкладний банківський рахунок НОМЕР_1 в АТ «Дельта Банк» 152000грн по 03.11.2014 під 21,5% річних.

08.01.2015 позивач звернулася до відповідача із заявою про повернення вкладу з нарахованими відсотками, повторно зверталася з аналогічними заявами 3 та 17 лютого 2015 року. У період з січня по 17.02.2015 ОСОБА_4 отримала у відділеннях банку в місті Дніпропетровськ частину грошових коштів, після чого сума заборгованості склала 98000грн.

Виходячи з того, що свої зобов'язання за договором повернути вклад з процентами банк не виконав до 02.03.2015, коли в банку було введено тимчасову адміністрацію, суд першої інстанції вважав порушеними права позивача та задовольнив позовні вимоги в частині стягнення невиплаченої суми вкладу з відсотками, інфляційних втрат та 3% річних, відмовивши у відшкодуванні моральної шкоди.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 3 квітня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_4 відмовити у повному обсязі.Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

В судове засідання апеляційного суду особи, які беруть участь у розгляді справи, належним чином повідомлені про час і місце апеляційного розгляду, не з'явилися. Позивач просила розглянути справу без її участі та відхилити апеляційну скаргу, представник банку заяв та клопотань до апеляційного суду не надіслав, що відповідно до ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Правильно встановлено судом, що 04.10.2014 між позивачем ОСОБА_4 та відповідачем ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір банківського вкладу (депозиту) «Лояльний оn-lіnе» №7048, відповідно до якого ОСОБА_4 04.10.2014 внесла на вкладний банківський рахунок НОМЕР_1 в АТ «Дельта Банк» 152000грн по 03.11.2014 під 21,5% річних, а також що у період з січня по 17.02.2015 ОСОБА_4 отримала у відділеннях банку в місті Дніпропетровськ частину грошових коштів, після чого сума заборгованості склала 98000грн.

Також установлено, що відповідно до постанови Правління Національного банку України №150 від 2 березня 2015 року та рішення №51 від 2 березня 2015 року Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Дельта Банк» було віднесено до категорії неплатоспроможних та з 03.03.2015 по 02.09.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію.

Процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Пунктом 16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

За змістом ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Згідно зі ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладом, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 грн.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Статтею 45 цього Закону визначено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб - вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до вимог ст.48 Закону уповноважена особа Фонду не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення складає перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду та складає реєстр акцептованих вимог кредиторів вносить зміни до нього та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч.2 ст.45 цього Закону уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами (ст.49 Закону).

У подальшому протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч.2 ст.45 цього Закону уповноважена особа Фонду: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Згідно з положеннями п.4 ч.1 ст.52 Закону кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом у четверту чергу.

Отже, в межах ліквідаційної процедури банку статусу кредитора набувають дві категорії осіб: 1) фізичні особи - вкладники у межах гарантованої Фондом суми відшкодування; 2) особи, вимоги яких заявлені протягом ЗО днів з дня опублікування відомостей (про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду), та які акцептовані та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

До останніх за змістом Закону, зокрема ст.52 відносяться в тому числі фізичні особи-вкладники з вимогами у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом.

Виходячи з наведеного задоволення вимог окремих кредиторів банку поза межами ліквідаційної процедури не допускається.

За таких обставин колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, висновки суду не відповідають встановленим обставинам, що відповідно до ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 травня 2015 року з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,305,309,313,316 ЦПК України, колегія -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 травня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення суми вкладу та нарахованих відсотків відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М.Стрижеус

О.І. Шкоріна