РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2015 року, м.Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Андрієць Д.Д.

за участю секретаря - Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири.

Позивач свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_2. 10.02.2014 року відбулося залиття даної квартири та гаражного приміщення НОМЕР_2, яке розташоване під цією квартирою по причині аварії в системі водопостачання в АДРЕСА_1, яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 Внаслідок залиття квартири та гаражного приміщення їй завдано матеріальну шкоду, яка згідно висновку експерта від 30.09.2014 року, становить 215116,80 грн. Розмір завданої їй моральної шкоди у зв'язку з пошкодженням майна вона оцінює в 50000 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду в сумі 215116,80 грн. та моральну шкоду в сумі 50000 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснила, що залиття квартири позивача сталося з вини відповідача, яка є власником квартири АДРЕСА_1. Розмір матеріальної шкоди, спричиненої позивачу залиттям визначено будівельно-технічною експертизою і становить 215116,80 грн. За проведення експертизи ОСОБА_1 сплатила 2640 грн. Крім того, позивачу завдана моральна шкода в розмірі 50000 грн., оскільки у вказаній квартирі був майже завершений ремонт. Внаслідок залиття квартира фактично не придатна для проживання через наявність плісняви. ОСОБА_1 доведеться докладати багать зусиль, витратити багато часу і коштів для того, щоб привести квартиру до попереднього стану. Вказані обставини, а також те, що шкода до сих пір не відшкодована, завдають позивачу душевних страждань.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав.

Статтею 1166 ЦК України визначено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Так, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Юридичною підставою цивільно-правової відповідальності є закон, а фактичною - вчинення цивільного правопорушення. Тому особа підлягає цивільно-правовій відповідальності за наявності сукупності умов, які утворюють склад цивільного правопорушення.

Підставами цивільно-правової відповідальності є: протиправність поведінки (дія чи бездіяльність); наявність майнової та (або) моральної шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою і заподіяною шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду.

Цивільно-правова відповідальність настає за умови, якщо дія чи бездіяльність, якими заподіяно шкоду, є протиправними чи заборонені законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 та гаражне приміщення АДРЕСА_3, що підтверджується копіями свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 268278 від 06.02.2006 року, виданого Кременчуцькою міською радою Полтавської області та свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 268264 від 01.02.20006 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області

Вказане також підтверджується копіями витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» № 9755497 від 06.02.2006 року, № 9733576 від 02.02.2006 року.

Інформація з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 28411261 від 21.10.2014 року підтверджує, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу серії ВЕВ № 180403 від 23.08.2006 року посвідченого ОСОБА_6, приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу.

10.02.2014 року в квартирі АДРЕСА_1 сталася аварія у системі водопостачання, внаслідок якої відбулося залиття квартири № 2 та гаражного приміщення, належних ОСОБА_5, що підтверджується актами ТОВ «ЖЕП «Перспектива» від 19.02.2014 року про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання),

За висновком судової будівельно-технічної експертизи № П-128 від 30.09.2014 року вартість матеріальної шкоди спричиненої внаслідок залиття власнику квартири АДРЕСА_2 та гаражного приміщення АДРЕСА_3, складає 215116,80 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідач не надала суду доказів на спростування факту залиття з її вини квартири № 2 та гаражного приміщення НОМЕР_2, розташованих за адресою: АДРЕСА_3. та завдання в звязку з цим матеріальної шкоди позивачу у розмірі 215116,80 грн.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що на момент розгляду справи відповідач не відшкодувала позивачу завдану нею шкоду, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути матеріальну шкоду в розмірі 215116,80 грн.

При вирішенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд виходив із наступного.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України, а саме, наявність вини особи, яка завдала таку шкоду.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичної особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до роз'яснень, даних в п.п. 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

З огляду на положення Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди», суд врахував істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача, спричинення негативних змін у звичайних умовах її життя, що зумовлено витратою часу на документальне оформлення факту залиття квартири та гаражного приміщення та захист свого порушеного права в судовому порядку. Також суд вважає, що сам факт залиття майна, яке належить позивачу на праві власності, безперечно заподіяв шкоду її інтересам і спричинив моральні переживання.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди суд вважає обґрунтованими.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд виходив із засад розумності, виваженості,справедливості та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Згідно вимог ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу, витрати сторін та їх представників пов'язані з явкою до суду, перекладачів та проведення судових експертиз, витрати пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи, витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Тому з урахуванням положень ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на корить позивача судові витрати пов'язані з оплатою судового збору в сумі 2394,77 грн. (215116,80 грн. за позовні вимоги майнового характеру та 243,60 грн. за позовні вимоги немайнового характеру) та судові витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи в сумі 2640 грн., що підтверджуються квитанцією № 591 від 30.09.2014 року.

Керуючись ст. ст. 14, 57 - 60, 79, 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 215116,80 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 2394,77 грн. та судові витрати пов'язані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи в сумі 2640 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: