"25" грудня 2015 р. Справа № 363/425/14-ц
УХВАЛА

25 грудня 2015 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши заяву Прокурора Київської області в інтересах держави в особі Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області про роз'яснення рішення суду,

встановив:

пред'явлену заяву слід залишити без руху, виходячи з такого.

Так, згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою заяви про роз'яснення рішення суду справляється судовий збір в розмірі 0,5 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 609 грн.

Однак, документ про сплату судового збору суду не подано.

Разом з тим, заявником подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Необхідність відстрочення сплати судового збору заявник пояснює тим, що Законом України «Про державний бюджет на 2015 рік» видатки на сплату органами прокуратури судового збору не передбачені.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» органи прокуратури виключені з переліку осіб звільнених від сплати судового збору.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору, враховуючи майновий стан сторони, яка заявила таке клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Наведеними нормами передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Разом з тим, пунктом 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону №3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

При зверненні з даним клопотанням заступником прокурора Київської області не було надано доказів, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували неможливість сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі.

Крім того, у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Таким чином, дії суб'єктів законодавчої ініціативи щодо внесення змін до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та зменшення кола суб'єктів, що звільняються від сплати судового збору, спрямовані на забезпечення юридичної рівності всіх учасників судового процесу, в тому числі й органів державної влади, які беручи участь у судочинстві виступають не як суб'єкти владних повноважень, а як юридичні особи, які діють в інтересах держави.

Звільнення державних органів від сплати судового збору або відстрочення такої сплати може розцінюватися як надання таким органам переваг перед іншими учасниками судового процесу, зокрема перед юридичними та фізичними особами, які зобов'язані сплачувати судовий збір при зверненні до суду за захистом прав та законних інтересів, або надати безсумнівні докази неможливості такої сплати, як на те вказувалось в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочки сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Отже, законних та обґрунтованих підстав для звільнення суб'єктів владних повноважень від сплати судового збору або для відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у суду апеляційної інстанції не має, оскільки органи державної влади повинні сумлінно ставитися до наданих їм повноважень та не зловживати ними при зверненні до суду.

Таким чином, при поданні заяви судовий збір не сплачено, а тому її слід залишити без руху і надати час для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст.ст. 121 і 221ЦПК України,

ухвалив:

у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Заяву залишити без руху.

Для усунення зазначених недоліків надати строк до 11 січня 2016 року, але не пізніше 5 днів з дня отримання цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя