Справа № 466/6234/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2015 р. Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Донченко Ю.В.

при секретарі Пришляк З.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Третя Львівська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

у с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько - ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після його смерті залишилось спадкове майно - будинок по АДРЕСА_1 в м. Львові, що стверджується реєстраційними посвідченнями МБТІ при ЛОВКГ. 18 листопада 1964 року було укладено договір довічного утримання між гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_4 Відповідно до даного договору ОСОБА_6 передає належну їй половину житлового будинку, що знаходиться у м. Львові по АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_4, а останній зобов'язується надавати ОСОБА_6 довічне утримання на правах члена своєї сім'ї, забезпечити її харчуванням, медичним доглядом на випадок недуги, та одягом. Половина будинку, що переходить у власність на умові довічного утримання належить ОСОБА_6 на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлю, виданого Виконкомом Львівської міськради депутатів трудящих 21 січня 1939 року. Також, 19 квітня 1971 року було укладено договір довічного утримання між гр. ОСОБА_6, яка діяла від імені гр. ОСОБА_7, як опікун, згідно рішення Шевченківського райвиконкому м. Львова від 9 лютого 1971 року за № 97, та ОСОБА_4 Відповідно до даного договору ОСОБА_6 передала у власність ОСОБА_4 належну ОСОБА_7 на праві особистої власності половину жилого будинку разом з відповідною частиною господарських прибудов, що до цього будинку відносяться, який знаходиться в м. Львові по АДРЕСА_1. Відчужувана половина будинку належить ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на будівлі, виданого Виконавчим комітетом Львівської міськради депутатів трудящих 24 січня 1959 року і зареєстрованого у Львівському міжміському бюро технічної інвентаризації 25 січня 1959 року в реєстрову книгу під № 4074. Натомість ОСОБА_4 зобов'язується надати ОСОБА_7 право пожиттєвого проживання в цьому будинку, пожиттєво повністю утримувати її на правах члена сім'ї, надавати їй харчування й одяг, забезпечувати необхідний догляд.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 померла, що стверджується довідкою Відділу ЗАГС Червоноармійського райвиконкому м. Львова від 29.06.1989 р.

На момент смерті ОСОБА_4, позивач був зареєстрований, проживав і досі проживає в даному будинку, що стверджується довідкою ЛКП Збоїща 408 від 06.08.2015 р. № 7500.

Так як заповіту ОСОБА_4 не залишив, позивач - ОСОБА_1, його мати - ОСОБА_2 та сестра - ОСОБА_8 є спадкоємцями першої черги.

Тривалий час, після смерті батька позивач, будучи юридично необізнаним з порядком прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно, не займався оформленням спадщини на будинок, а тому не звернувся вчасно в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак вступив у фактичне володіння майном, доглядає за будинком та прибудинковою територією, оплачує всі комунальні послуги.

Окрім того, позивач час від часу перебував за кордоном на заробітках, на його утриманні перебуває мати похилого віку і весь цей час працював, аби мати змогу утримувати свою сім'ю.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні дав пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та не заперечували проти задоволення позову.

Третя особа в судове засіадння не з"явилась, подала на адресу суду заяву про розгялд справи у відсутності їхнього представника.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, дослідивши зібрані докази, суд позов задовольняє з таких підстав.

Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ч. 3 ст. 1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. та являвся батьком позивача.

Як вбачається зі ст. 1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Відповідно до ст.1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні позивач проживав разом зі спадкодавцем і пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач не подав своєчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини, оскільки час від часу перебував за кордоном на заробітках, щоб утримувати свою сім'ю.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.60 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Задовольняючи позов суд визначає позивачу додатковий тримісячний строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 169, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 1272 ЦК України суд,-

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк терміном на 3 (три) місяці для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

На рішення Шевченківського районного суду м. Львова може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ю. В. Донченко