АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/1293/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3725/15Головуючий у 1-й інстанції Солоха О. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчук Л.І.,

суддів: Карнауха П.М., Чумак О.В.,

секретар Філоненко О.В.,

за участю: представника ТОВ «Єристівський ГЗК» - ОСОБА_2, представника НАСК «Оранта» - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат»

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 22 жовтня 2015 року

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат» (далі ТОВ «Єристівський ГЗК» ) до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ТОВ «Єристівський ГЗК» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 та НАСК «Оранта» про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 42 741,50 грн., заподіяної пошкодженням належного позивачу автомобіля НОМЕР_1, у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 22.01.2014 року близько 14.55 на 48кв+900м автошляху Фрунзівка-Дмитрівка-Комсомольськ в районі залізничного переїзду Шлюзи-Редути, з вини водія автомобіля «SKODA SUPERB» ОСОБА_4

Ухвалою суду від 22.10.2015 року провадження у справі в частині позовних вимог до НАСК «Оранта» закрито з підстав непідвідомчості місцевому суду загальної юрисдикції.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 22 жовтня 2015 року в задоволенні позову до ОСОБА_4 відмовлено повністю.

ТОВ «Єристівський ГЗК» подав апеляційну скаргу на вказані судові рішення, в якій посилається на помилковість висновків суду щодо визначення юридичної природи правовідносин позивача з НАСК «Оранта» як спору між двома субєктами господарювання з приводу виплати страхового відшкодування. Вважає, що підстав для закриття справи в частині вимог до НАСК «Оранта» суд першої інстанції не мав.

Зазначає, що предметом спору є не страхове відшкодування, а матеріальна шкода, спричинена в результаті ДТП., яка підлягає повному відшкодуванню відповідачами на підставі ст.ст.1166,1187,1194 ЦК України.

Вказує, що НАСК «Оранта» здійснила виплату у відшкодування шкоди 15.07.2015 р. в сумі 25 032,82грн. Оскільки даної страхової виплати недостатньо для покриття збитків позивача, які становлять суму 42 741,50грн., тому 17 708,68 грн. повинно бути стягнуто із НАСК «Оранта» та ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22 січня 2014 року близько 14 год. 55 хв. на 48кв + 900м автошляху Фрунзівка-Дяченки-Дмитрівка-Комсомольськ в районі залізничного переїзду Шлюзи-Редути водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_2, через недодержання безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, допустив неконтрольований рух автомобіля, в результаті чого допустив бокове зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, заподіявши автомобілю механічні ушкодження./а.с.27-32/

Постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 20 лютого 2014 року визнано ОСОБА_4 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що сталося за вищевикладених обставин, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн./а.с.26/

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_4 застрахована згідно поліса №АС/7680881від 14.01.2014 року в НАСК «Оранта» з лімітом відповідальності за шкоду майну 50 000 грн., франшиза нуль./а.с.33/

Згідно протоколу (акту) огляду транспортного засобу від 27.01.2014 року, проведеного аварійним комісаром Полтавського ЦКП ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» встановлені пошкодження автомобіля НОМЕР_3./а.с.104-195/ Матеріальний збиток внаслідок зазначених пошкоджень, визначений дослідженням №ВІ7072ВО-24.02/5 від 24.04.2014 року на підставі протоколу огляду автомобіля і калькуляції відновлювального ремонту, складає 25032,82грн./а.с.118/

Зазначене відшкодування визначене страховим актом № ОЦВ-14-782/1 від 28 квітня 2014 року, складеним страховиком НАСК «Оранта», та перераховане позивачу згідно платіжного доручення від 15.07.2015 року./а.с.173- 174/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4, місцевий суд виходив з того, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу ОСОБА_4 застрахована в НАСК «Оранта» та згідно страхового полісу сума страхового відшкодування визначена у 50 000грн., розмір франшизи нуль. Враховуючи, що заявлена до відшкодування шкода не перевищує ліміт страхового відшкодування, тому позовні вимоги до ОСОБА_4 визнав безпідставними.

Проте погодитися з таким висновком місцевого суду не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п.22.1. ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньої-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку має бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395.

Наявне в матеріалах справи автотоварознавче дослідження № ВІ70-72ВО-24.02/5 від 24.02.15, яке проведене спеціалістам ТОВ «Гарант-АСІСТАНС», на підставі якого НАСК «Оранат» виплатила позивачу страховке відшкодування, - вказаним вимогам Закону та Методики не відповідає.

Зокрема, пунктом 5.1. Методики передбачено, що технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можна тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Однак оцінювач (експерт) ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» пошкоджений автомобіль не оглядав, здійснив оцінку матеріального збитку, виходячи з пошкоджень, зазначених аварійним комісаром в протоколі (акті) огляду транспортного засобу від 27.01.2015 року, тоді як останній містив опис лише зовнішніх пошкоджень та не виключав наявність прихованих пошкоджень, які не вказані в цьому протоколі./а.с.104-105/

За таких обставин вказане дослідження не є належним доказом матеріальної шкоди, заподіяної позивачу в ДТП з вини ОСОБА_4, чия цивільно-правова відповідальність застрахована в НАСК «Оранта».

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №113 від 18.08.2015 року розмір матеріального збитку автомобіля «Renault Duster», державний номер НОМЕР_4, на момент ДТП та вартість ремонтних робіт (відновлювального ремонту) без урахування зносу та з урахуванням зносу (знос 0%) однакові та складають на момент ДТП 32881,08 грн., а вартість відновлювального ремонту на момент отримання виконаних робіт згідно акту №000004184 від 06.05.2014 р. складає 40800,78 грн. /а.с.196/

Отже, матеріальний збиток на момент ДТП становив 32 881,08 грн., який відповідно до полісу №АС/7680881від 14.01.2014 року повинен відшкодувати позивачу страховик, тобто НАСК «Оранта».

У суді апеляційної інстанції представник НАСК «Ораната» погодився з висновком судової автотоварознавчої експертизи та визнав, що здійснене страховиком страхове відшкодування в сумі 25 032,82 грн. є неповним та має бути довідшкодовано до суми збитку, визначеного експертизою - 32 881,08 грн.

Відповідно до розяснень, викладених в абз.3 пункту 16 Постанови Пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при відшкодування страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У звязку із закриттям провадження у справі за позовом до НАСК «Оранта», колегія суддів не може вирішити питання стягнення страхового відшкодування, однак враховує його при визначенні суми, яка на підставі ст.1194 ЦК України підлягає стягненню з ОСОБА_4 , як різницю між фактичним розміром шкоди 40 800,78 грн. і розміром матеріального збитку на момент ДТП 32 881,08 грн., яка становить 7 919,70 грн.

За таких обставин позовні вимоги, заявлені до ОСОБА_4, підлягають частковому задоволенню.

Колегія суддів вважає необхідним вказати на помилковість висновку суду першої інстанції про відсутність передбачених ЦК України підстав для стягнення з ОСОБА_4 шкоди, з огляду на те, що вартість ремонтних робіт автомобіля «Renault Duster», державний номер НОМЕР_4, не перевищує ліміту страхового відшкодування у 50000 грн.

В даному випадку місцевий суд хибно ототожнив поняття «страхова сума» та «страхове відшкодування», які за своїм юридичним значенням є різними.

Відповідно до п.9.1. ст.9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхове відшкодування - це відшкодування оціненої у встановленому цим законом порядку шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. ( п.22.1. ст.22 Закону )

Отже, страхова сума (ліміт відповідальності) має значення у випадку, коли оцінена в установленому законом порядку шкода є більшою, ніж страхова сума, і страховик в цьому випадку відповідає в межах ліміту відповідальності.

За змістом норми ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, відшкодовує різницю саме між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), якщо останньої недостатньо для повного відшкодування.

У порушення вимог ст.ст.212-214 ЦПК України місцевий суд на зазначені вище положення закону та обставини справи уваги не звернув, внаслідок чого неправильно вирішив спір.

При цьому колегія суддів також зазначає, що позовні вимоги, заявлені до НАСК «Оранта» і ОСОБА_4 взаємоповязані між собою та мали розглядатися спільно. Але, оскільки провадження в частині позовних вимог до НАСК «Оранта» закрито та апеляційний суд не наділений повноваженнями при скасуванні рішення повертати справу до суду першої інстанції на новий розгляд, тому з урахуванням вищевикладених обставин ухвалює рішення про часткове задоволення позовних вимог. Крім того, солідарне стягнення шкоди із страховика та страхувальника законом не передбачено.

Враховуючи, що матеріали справи не містять даних про пільги відповідача щодо сплати судового збору, тому відповідно до ст.88 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 50%, що становить ((427,42грн. +1900):2) = 1163,761 грн.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 309 п.п.3,4, ст.ст.314,316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 22 жовтня 2015 року - задовольнити частково.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 22 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат» 7 919,70 грн. (сім тисяч девяносто девятнадцять грн.70 коп.) у відшкодування шкоди та 1163,71 грн. судового збору, а всього 9 083,41 грн.( девять тисяч вісімдесят три грн. 41 коп.)

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Л.І.Пилипчук

Судді /підписи/ ОСОБА_5

ОСОБА_6

ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1