У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», третя особа - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі, про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 6 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 4 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що перебував у трудових відносинах з публічним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» (далі - ПАТ «МК «Азовсталь») на посаді машиніста-обхідника з котельного обладнання ділянки експлуатації котельного цеху ПЕВС. Під час виконання трудових обов'язків він отруївся промисловим газом, внаслідок чого отримав інвалідність ІІІ групи та відповідно до первинного висновку МСЕК втратив 50 % стійкої працездатності, а в 2007 року комісією встановлено 30 % втрати професійної працездатності. Посилаючись на те, що у результаті каліцтва він відчуває психологічні страждання, які негативно впливають на спосіб його життя, позивач просив в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача на свою користь 50000 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 649 грн 60 коп.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 6 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 4 серпня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «МК «Азовсталь» на відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_4 15000 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 194 грн 88 коп.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суди врахували тяжкість завданих ушкоджень здоров'ю позивача, ступень втрати його професійної працездатності та наявну тенденцію поліпшення його здоров'я, у зв'язку з чим у 2014 році позивачу встановлено менший розмір втрати професійної працездатності, а саме з 50 % до 30 %, глибину і тривалість душевних та фізичних страждань з приводу травмування, лікування й проходження реабілітаційного відновлення. Суди також врахували, що позивач працездатний та продовжує трудову діяльність.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин і дійшли обґрунтованого висновку щодо часткового задоволення позовних вимог та наявності факту заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачу. З урахуванням того, що позивач зазнав, як больові відчуття так і моральні страждання внаслідок часткової втрати професійної працездатності, виходячи з положень ч. 3 ст. 23 ЦК України, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з урахуванням обставин справи, принципів розумності, поміркованості та справедливості, суди дійшли вірного висновку щодо наявності підстав для відшкодування моральної шкоди відповідачем позивачу у розмірі 15 000 грн.

У зв'язку з цим наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 6 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 4 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: А.О. Леванчук

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана