УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про визнання недійсним договору, за касаційною скаргою представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 вересня 2013 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 26 липня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зіненко Н.Л.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 26 липня 2011 був укладений оспорюваний договір купівлі-продажу квартири, сторонами якого був він, що діяв від свого імені та від імені ОСОБА_10 на підставі довіреності, виданої 12 липня 2011 року, та ОСОБА_5

Разом з тим, він не міг відчужити спірну квартиру, оскільки 19 червня 2011 року СВ Солом'янського РУ ГУМВС України його було затримано в порядку ст. 115 КПК України <nau://ukr/1002-05|st115> та стосовно нього порушено кримінальну справу за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України <nau://ukr/2341-14|st121>.

21 червня 2011 року щодо нього обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту та 18 серпня 2011 року продовжено строк тримання під вартою.

З того часу і до винесення вироку в кримінальній справі він перебував у Київському СІЗО № 13, а після винесення вироку 09 грудня 2011 року та до теперішнього часу відбуває покарання в Бориспільській виправній колонії. Наведене свідчить про те, що він не міг бути присутнім при укладанні договору купівлі-продажу квартири 26 липня 2011 року.

Крім того, з висновку почеркознавчої експертизи від 22 листопада 2012 року вбачається, що підписи від його імені в договорі купівлі-продажу від 26 липня 2011 року, виконані не ним, а іншою особою.

Також, 12 липня 2011 року ОСОБА_11 не могла надати йому будь-якої довіреності, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 померла внаслідок заподіяння їй тілесних ушкоджень. Зазначені обставини спростовують факт укладання ним оспорюваного договору, а тому на підставі ст. 215 ЦК України <nau://ukr/435-15|st215> вказаний договір є недійсним.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12 вересня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 03 червня 2015 року, позов задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 26 липня 2011 року, укладений між ОСОБА_4, який діяв за себе та від імені ОСОБА_10 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зіненко Н.Л. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - просить скасувати судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 вересня 2015 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 03 червня 2015 року, оскільки вони законні та обґрунтовані.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що під час укладання оспорюваного договору від 26 липня 2011 року позивач утримувався під вартою в Київському слідчому ізоляторі № 13 та не міг бути присутнім під час підписання договору купівлі-продажу квартири в нотаріальній конторі.

З висновку експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Головного управління МВС України в м. Києві від 21 січня 2013 року, проведеного на основі постанови слідчого відділу Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 15 січня 2013 року про призначення експертизи, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 22 листопада 2012 року вбачається, що підписи від імені ОСОБА_4 в договорі купівлі-продажу від 26 липня 2011 року серії ВРЛ № 795726 виконані не ОСОБА_4, а іншою особою. Рукописні записи від імені ОСОБА_4 в договорі купівлі-продажу від 26 липня 2011 року серії ВРЛ № 795726 виконані не ОСОБА_4, а іншою особою.

Також з довіреності від 12 липня 2011 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубковою О.Л., зареєстрованої в реєстрі за № 1143, вбачається, що ОСОБА_10, на підставі укладеного з повіреним усного договору доручення уповноважила ОСОБА_4 бути її представником з усіма необхідними повноваженнями в будь-яких органах, установах чи організаціях, незалежно від форми власності чи підпорядкування, з питань пов'язаних з управлінням та розпорядженням належною її на праві власності частиною квартири АДРЕСА_1.

Однак, згідно з актовим записом про смерть від 26 липня 2011 року № НОМЕР_1 ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Видача довіреності на ім'я ОСОБА_4 та посвідчення її нотаріусом були здійснені після смерті довірителя ОСОБА_10, що суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки в такому випадку має місце брак волі.

Доводи касаційної скарги щодо не залучення ОСОБА_13 до участі у розгляді справи не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 вересня 2013 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 червня 2015року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Є.П. Євграфова І.М. Завгородня