Справа № 265/7251/15-ц
Провадження № 4-с/265/43/15
У Х В А Л А

22 грудня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Мельник І. Г., за участю секретаря Ждановій І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, зацікавлена особа Закрите акціонерне товариство «Перемога»,

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2015 року до суду звернувся представник Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» (надалі за текстом ПАТ «ПУМБ») ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності, із скаргою про визнання дій державного виконавця неправомірними, скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобовязання відкрити виконавче провадження.

В обґрунтування заявлених вимог представник банку посилався на те, що державним виконавцем Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 були порушені права банку щодо відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі ч.1 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження», а саме сума стягнення за виконавчим документом не відповідає вимогам зазначеної статті Закону «Про виконавче провадження». Вказував, що сума боргу за виконавчим документом становить 635037 доларів США 37 центів та 368981,76 гривень. Згідно інформації, яка розміщена на офіційному сайті Національного Банку України, курс іноземної валюти долара США по відношенню до національної валюти гривні станом на дату прийняття оскаржуваної постанови 09.10.2015 року складав 2129,9291 гривень за 100 доларів США, відповідно сума боргу за виконавчим листом у національній валюті становить 13 894 769,71 гривень. Отже, посилання державного виконавця на положення пункту 8 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставними та незаконними, у звязку із чим вважає, що постанова державного виконавця від 09.10.2015 року підлягає скасуванню.

Також вказував, що постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження надійшла на адресу Банку 27.10.2015 року, при цьому відправлена вказана постанова ДВС була лише 23.10.2015 року. Оскільки зі скаргою до суду ОСОБА_1 звернувся у встановлені законом строки, тобто 04.11.2015 року.

Просив визнати дії державного виконавця неправомірними, скасувати постанову від 09.10.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобовязати відкрити виконавче провадження.

Представник ПАТ «ПУМБ» будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника та задоволенні скарги наполягав.

Заінтересована особа Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, до судового засідання не зявилася, однак надала свої заперечення проти скарги. В обґрунтування зазначених заперечень, зазначила, що 09.10.2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України ОСОБА_3, керуючись ст..ст.21,23, п.4 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову ВП № 49026695 про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2/265/1755/14 від 18.12.2014 року Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя, про звернення стягнення на нежиле приміщення, яке належить ЗАТ «Перемога» в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 в сумі 635 037 доларів США 37 центів та пені 368 981,76 гривень.

Посилаючись на п.14 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення», зазначав, що у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суд повинен в мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день набрання рішення законної сили. Вважає, що на момент набрання законної сили рішення Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя по справі № 2/265/1755/14 еквівалент 635 037 доларів США 37 центів (9 530 577,35 грн.) за курсом НБУ не перевищував десяти мільйонів гривень, з урахуванням також суми в розмірі 368 981,76 грн.

Відповідно ч.1 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими: 2) сума зобовязання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Таким чином, відповідно до п.4 ч.1 ст.26 Закону, державний виконавець правомірно відповідно до вимог закону відмовив у відкритті виконавчого провадження. Просив в задоволенні скарги відмовити.

Представник зацікавленої особи ЗАТ «Перемога», будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання скарги до судового засідання по невідомим суду причинам не зявився.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що дана скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як визначено у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини другої статті 11 Закону, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Серед іншого у виконавчому документі зазначається резолютивна частина рішення, яка містить висновок суду по суті позовних вимог та розмір грошових сум присуджених стороні.

Як вбачається з матеріалів справи 09.10.2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 за виконавчим листом № 2/265/1755/14, виданим 18.12.2014 року Орджонікідзевським районним судом Маріуполя, була винесена постанова ВП № 49026695 про відмову у відкритті виконавчого провадження, на підставі ст..21,23, п.4 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження». Як зазначено у вказаній постанові державного виконавця, підставою відмови у відкритті виконавчого провадження те, що боржник та сума стягнення за виконавчим документом не відповідають вимогам частини 1 статті 21 Закону (а.с.6).

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст..21 Закону України «Про виконавче провадження», на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими, у тому числі: сума зобовязання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.26 Закону, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: предявлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення.

Зі змісту заперечень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, вбачається, що державним виконавцем було відмовлено у відкритті виконавчого провадження за вищезазначеним виконавчим листом, так як на момент набрання законної сили рішення Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя по справі № 2/265/1755/14 еквівалент 635 037 доларів США 37 центів (9 530 577,35 гривень) за курсом НБУ не перевищував десяти мільйонів гривень, з урахування також суми в розмірі 368 981,76 гривень. При цьому, представник посилається на п.14 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення», а саме те що грошова одиниця України гривня. У разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день набранням рішення законної сили.

Однак, як зазначено в абзаці третьому пункту 14 зазначеної Постанови, суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192, частина третя статті 533 ЦК України, Декрет).

Таким чином, враховуючи той факт, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті, стягненню під час примусового виконання підлягає саме іноземна валюта, визначена цим рішенням.

Щодо зміни способу і порядку виконання рішення це здійснюється в судовому порядку за заявою сторін виконавчого провадження або державного виконавця, відповідно до вимог ст..36 Закону України «Про виконавче провадження».

Також слід звернути увагу, що особливості виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначено статтею 53 Закону.

Як зазначено у частині 3 даної статті Закону, у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувану. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

При таких обставинах, з урахуванням викладеного, суд вважає, що державним виконавцем при прийнятті рішення по виконавчому провадженню за виконавчим листом № 2/265/1755/14, виданим 18.12.2014 року Орджонікідзевським районним судом Маріуполя про відмову у відкритті виконавчого провадження, були порушені вимоги діючого законодавства, а саме Закону України «Про виконавче провадження», що порушило законні права та інтереси заявника, тобто ПАТ «ПУМБ», як стягувача і як факт передчасне рішення про винесення постанови про відмову у відкритті провадження, оскільки на момент винесення постанови сума зобовязання становила більше десяти мільйонів гривень, що було підставою для відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, суд вважає, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження є неправомірними, відповідно дана постанова підлягає скасуванню.

На підставі ст.21,25, 26,53 Закону України "Про виконавче провадження", керуючись ст.ст. 210, 368, 369, 383-387 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1», задовольнити.

Визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 щодо винесення постанови ВП № 49026695 від 09.11.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження, неправомірними.

Скасувати постанову ВП № 49026695 від 09.11.2015 року, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про відмову у відкритті виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа № 2/265/1755/14-ц, виданого 18.12.2014 року Орджонікідзевським районним судом Донецької області про звернення стягнення на нежиле приміщення, яке належить ЗАТ «Перемога» в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором.

Зобовязати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження щодо виконавчого листа № 2/265/1755/14-ц, виданого 18.12.2014 року Орджонікідзевським районним судом Донецької області про звернення стягнення на нежиле приміщення, яке належить ЗАТ «Перемога» в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя протягом пяти днів з дня постановлення ухвали.

Суддя __________________