УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,
суддів: Амеліна В.І., Карпенко С.О.,Гончара В.П., Остапчука Д.О.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_8 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_7 про визнання договору поруки недійсним, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення апеляційного суду Одеської області від 15 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2009 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з позовом та, доповнивши його, просило стягнути солідарно з ОСОБА_7 як з боржника та ОСОБА_8 як поручителя 2 808 964 грн 90 коп. заборгованості за кредитним договором, укладеним 31 жовтня 2007 року між ОСОБА_7 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

На обґрунтування своїх вимог посилалось на ті обставини, що за цим договором ОСОБА_7 отримав 1 110 861 грн кредиту та зобов'язався повернути борг до 31 жовтня 2027 року і сплатити 14,25 % річних за користування коштами на суму залишку заборгованості, на забезпечення виконання якого між банком та ОСОБА_8 укладено договір поруки.

Позичальник не виконав взятих на себе зобов'язань за договором, унаслідок чого станом на 01 червня 2011 року утворилась заборгованість у розмірі 2 808 964 грн 90 коп.

ОСОБА_8 звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому просив визнати недійсним договір поруки, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що він укладений на вкрай невигідних для нього умовах та без його вільного волевиявлення.

17 лютого 2014 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси позов банку задоволено та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_8 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

15 вересня 2014 року рішенням апеляційного суду Одеської області рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позовів відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, ухвалене згідно із законом, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В частині зустрічного позову судове рішення не оскаржено та не переглядається в касаційному порядку відповідно до ст. 335 ЦПК України.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник не виконав умови договору зі своєчасного повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними відповідно до графіку, внаслідок чого утворився борг, який підлягає стягненню солідарно з боржника та поручителя.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову банку, апеляційний суд виходив з того, що судом першої інстанції не залучено до участі у справі страхову компанію, у якій позичальник, який перебував на стаціонарному лікуванні з 28 березня 2008 року, застрахував своє життя та здоров'я на випадок хвороби, а ухваленим рішенням вирішено питання про права та обов'язки страхової компанії.

Проте з таким рішенням суду апеляційної інстанції погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим з виконанням усіх вимог цивільного судочинства, згідно із законом, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції (ст. 303 ЦПК України).

Цим вимогам оскаржуване рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом встановлено, що 31 жовтня 2007 року між позивачем ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_7 укладено кредитний договір, за яким банк надав, а відповідач отримав 1 110 816 грн кредиту і зобов'язався його повернути до 31 жовтня 2027 року зі сплатою 14,25 % річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за договором, частковими щомісячними платежами згідно з графіком.

На забезпечення виконання цих зобов'язань цього ж дня укладено договір, за яким ОСОБА_8 взяв на себе зобов'язання відповідати перед банком солідарно з боржником за виконання умов договору.

31 жовтня 2007 року між ОСОБА_7 та ЗАТ «Страхова компанія «Кредо-Класик» укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків та здоров'я на випадок хвороби позичальника кредиту, вигодонабувачем за яким є позивач.

Позичальник взяті на себе зобов'язання не виконав, унаслідок чого станом на 1 червня 2011 року виникла заборгованість у сумі 2 808 964, 90 грн із яких: 1 098 341,82 грн - заборгованість за кредитом, 422 787,73 грн - борг за відсотками, 90 568,86 грн - пеня за прострочення сплати тіла кредиту, 1 197 271,49 грн - пеня за відсотками.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції не виконав вимог ст. ст. 213, 303 ЦПК України, не перевірив законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції та його висновків про наявність підстав для задоволення позову, не перевірив умов договору щодо порядку повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами, правильності нарахування боргу та його розрахунку, а пославшись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права, що не може бути усунуто судом апеляційної інстанції, зробив передчасний висновок про відмову в задоволенні позову.

При цьому суд не перевірив, чи пов'язано виникнення боргу з отриманою позичальником травмою, і якщо так, то в якій частині, та чи позбавляє це банк можливості стягнути борг з позичальника і поручителя і чи вирішуються при цьому питання щодо прав і обов'язків страхової компанії.

Крім того, пославшись на те, що без участі страхової компанії неможливо з'ясувати обставини страхового випадку, не перевірив доводів позивача про те, що йому нічого не відомо про настання страхового випадку та відсутність зв'язку між ним і наявністю боргу, і ці обставини не впливають на прийняття рішення.

Не перевірив, чи є ці обставини предметом доказування у цій справі та як саме впливає їх з'ясування на вирішення цього спору, не надав цьому відповідної оцінки, ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права.

Невиконання судом апеляційної інстанції норм процесуального права унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та є підставою для скасування ухваленого рішення апеляційного суду і направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, як передбачено ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно задовольнити частково, рішення апеляційного суду Одеської області від 15 вересня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити частково, рішення апеляційного суду Одеської області від 15 вересня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

В.П. Гончар

С.О. Карпенко

Д.О. Остапчук