Справа №751/4605/15-ц
Провадження №2/751/973/15
Рішення

Іменем України

07 липня 2015 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Мороз К. В.

при секретарях Шестак І. М., Гнатюк І. М.

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, представника співвідповідача ОСОБА_5, представника третьої особи органу опіки та піклування Новозаводської районної у місті Чернігові ради ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3, співвідповідач Державна податкова інспекція у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області, треті особи, які не заявляють самостійні вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Новозаводської районної у місті Чернігові ради, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, визнання покупцем та визнання права власності,

Встановив:

ОСОБА_7 звернулася з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу від 27 серпня 2002 року укладеного між ОСОБА_11 та державою в особі Державної податкової інспекції у м. Чернігові, який посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_12, реєстровий № 4497, недійсним в частині купівлі ОСОБА_11 у держави в особі Державної податкової інспекції у м. Чернігові 11/60 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою м. Чернігів, вул. Малясова, 7, вартістю 49302,54 грн.; визнання ОСОБА_7 покупцем за договором купівлі-продажу від 27 серпня 2002 року укладеного між ОСОБА_11 та державою в особі Державної податкової інспекції у м. Чернігові, який посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_12, реєстровий № 4497; визнання за ОСОБА_7 право власності на 11/60 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою м. Чернігів, вул. Малясова, 7.

Свої вимоги мотивує тим, що 26.10.2014 року помер зять позивача ОСОБА_11. Після його смерті відкрилася спадщина, спадкоємцями померлого є ОСОБА_3 за заповітом, ОСОБА_9 мати померлого та неповнолітній син померлого ОСОБА_8, які мають право на обов'язкову частку в спадщині. Ще за життя ОСОБА_11 перебував у шлюбі з ОСОБА_2 з 24 вересня 1999 року. Під час шлюбу було придбано згідно договору купівлі-продажу від 27 серпня 2002 року 11/20 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Малясова, 7, вартістю 49302,54 грн. Таким чином до спадкового майна померлого належить 1/2 частина зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями. Хоча фактично спірний будинок придбався за кошти позивача та кошти ОСОБА_2, для чого ними 25 серпня 2002 року було взято в борг у громадянина ОСОБА_13 10000 доларів США для придбання спірного будинку та здійснення в ньому ремонту, які зобов'язувалися віддати після продажу спільної з ОСОБА_2 квартири, по вул. Червоногвардійська, 22/49 в м. Чернігові. Квартира булла продана за 40000,00 грн.. На час передання грошових коштів померлому ОСОБА_11 існувала домовленість, що 1/3 частина спірного будинку буде оформлена на ім'я позивача. Після придбання спірного будинку позивач разом з подружжям ОСОБА_11 здійснювала ремонт в будинку та в січні 2004 року заселилися в будинок та зареєструвалися там.

Позивач є особою юридично необізнаною і весь цей час вважала, що їй належить 1/3 частина спірного будинку, але коли дочка позивача звернулася до нотаріуса після смерті її чоловіка, то позивач дізналася що їй нічого не належить. 16 березня 2006 року померла мати позивача ОСОБА_14. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири по вул. Серьожнікова, 8А/2, на яку позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом і в якій позивач згодом зареєструвалася для змоги надання догляду батьку позивача.

26.05.2015 року позивач подала заяву про збільшення позовних вимог в якій просить визнати поважним причини пропуску звернення до суду, поновити строк звернення до суду для захисту її прав, визнати договір купівлі-продажу від 27 серпня 2002 року укладений між ОСОБА_11 та державою в особі Державної податкової інспекції у м. Чернігові, який посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_12, реєстровий № 4497, недійсним в частині купівлі ОСОБА_11 у держави в особі Державної податкової інспекції у м. Чернігові, 11/60 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою м. Чернігів, вул. Малясова, 7, вартістю 49302,54 грн.; визнати ОСОБА_7 покупцем за договором купівлі-продажу від 27 серпня 2002 року укладеного між ОСОБА_11 та державою в особі Державної податкової інспекції у м. Чернігові, який посвідчений ОСОБА_12, реєстровий № 4497, визнати за ОСОБА_7 право власності на 11/60 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Малясова, 7.

Позивач в судове засідання не зявилася. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Пояснила, що за час шлюбу доньки позивача ОСОБА_15 та ОСОБА_11 за пропозицією останнього була придбана частина будинку, продаж здійснювала ДПІ у м. Чернігові. Позивач позичила грошові кошти у ОСОБА_16 в сумі 10000 доларів США із розрахунку повернення коштів після продажу квартири, яка належала позивачу та ОСОБА_2 в рівних частинах. Позичені грошові кошти в сумі 10000 доларів США були передані ОСОБА_11 для придбання частину будинку для сім'ї ОСОБА_11 та позивача, умовою передачі грошових коштів було належність позивачу 1/3 частини будинку. Вважаючи, що частина будинку належить позивачу остання була в ньому зареєстрована і лише під час оформлення спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_11 позивач дізналася, що вся придбана частина будинку була зареєстрована за ОСОБА_11, тобто про порушення свого права позивач дізналася лише після смерті ОСОБА_11.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала, просила задовольнити. Пояснила, що перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_11 виявили намір придбати частину житлового будинку по вул. Малясова в м. Чернігові, яка продавалася з торгів. Оскільки грошових коштів не було, то відбулася розмова з позивачем, що потрібно позичити гроші і віддати з продажу квартири, яка належала на праві власності позивачу та ОСОБА_2. Оскільки за умовами праці позивач не могла відлучатися з місця роботи, тому оформила довіреність на ім'я ОСОБА_11. З торгів частина будинку була придбана, ні позивач, ні відповідач ОСОБА_2 при проведенні торгів участі не приймали, договору не бачили, оскільки він зберігався за місцем роботи ОСОБА_11. Тільки після смерті ОСОБА_11 стало відомо, що не була дотримана домовленість з позивачем в частині придбання частини будинку на її ім'я. ОСОБА_16 позичив грошові кошти позивачу, а вона в присутності ОСОБА_2 передала гроші ОСОБА_11.

Відповідачі ОСОБА_9, ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без її участі та надала суду письмові заперечення на позовну заяву(а.с.107-109, а. с. 125-128).

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити повністю. Оскільки відсутні належні письмові докази про передачу грошових коштів ОСОБА_11, з договору визначено, що саме ОСОБА_11 був покупцем. Згідно умов договору гроші сплачені ОСОБА_11 до підписання договору. Покази свідків не являються належним доказом у даній справі.

Представник співвідповідача ДПІ у місті Чернігові ГУ ДФС в Чернігівській області в судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити, послалася на письмові заперечення в матеріалах справи (а.с.150-151).

Представник органу опіки та піклування Новозаводської районної у місті Чернігові ради в судовому засіданні поклався на розсуд суду, просив лише врахувати інтереси дитини.

Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 в судове засідання не з'явилася, про дату слухання справи повідомлена у встановленому порядку.

Суд ухвалив справу розглядати у відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання.

Допитана, як свідок відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні надала покази, що вона була присутня при домовленості ОСОБА_7, ОСОБА_11 та ОСОБА_16, що ОСОБА_7 надасть допомогу у придбанні будинку 7 по вул. Малясова в м. Чернігові, а саме надасть позичені у ОСОБА_16 кошти. Умовою цієї домовленості було оформлення 1/3 частини будинку на ім'я ОСОБА_7, а ОСОБА_11 повинен згідно довіреності представляти інтереси ОСОБА_7 на торгах. Зміст довіреності свідок не бачила. Договір купівлі-продажу ОСОБА_11 зберігав за місцем своєї роботи і його зміст ОСОБА_7 не знала. Про порушення свого права ОСОБА_7 дізналася після оформлення спадщини свідком. Після продажу квартири свідка та ОСОБА_7 грошові кошти були повернуті ОСОБА_16. ОСОБА_11 вніс первісний внесок до проведення торгів, після торгів у присутності свідка, ОСОБА_7 передала грошові кошти ОСОБА_11 для розрахунку за придбану частину будинку.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні надала покази, що ОСОБА_11 її брат, коли придбав частину будинку, то сказав свідку, що купив будинок з торгів. Його друзі дали в борг, а він їх потім поверне. З ОСОБА_7 домовився, що вона продасть квартиру, він заробить і поверне гроші другу. Вони домовилися, що ОСОБА_7 без "угла" не залишиться.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні надав покази, що ОСОБА_18 був його другом і вияв намір придбати приватний будинок. Свідок погодився надати в борг гроші для придбання цього будинку. Тривалий час вирішували це питання і остаточно домовилися, що свідок позичає гроші ОСОБА_7 згідно розписки, кошти вносяться для придбання будинку по вул. Малясова, вона продає квартиру в районі "Льотного училища" і повертає позичену суму. Гроші свідок надав ОСОБА_7 за умови, що вона буде мати відношення до придбаного будинку. Свідок був присутній на торгах з продажу цього будинку і знає, що будинок продали в районі 10000 доларів США. Після проведених торгів, грошові кошти в сумі 10000 доларів США свідок передав ОСОБА_7. За вимогою свідка ОСОБА_11 надав розписку, що ОСОБА_7 буде мати відношення до цієї жилої площі і частини будинку. Змісту розписки свідок не бачив. З часом відносин з ОСОБА_11 у свідка змінилися і вони тривалий час не спілкувалися. Лише зі слів ОСОБА_2 дізнався про наявність спору. ОСОБА_7 грошові кошти повернула.

Вислухавши осіб, які брали участь в судовому засіданні, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 27 серпня 2002 року між Державою в особі Державної податкової інспекції у м. Чернігові та ОСОБА_11 був укладений Договір купівлі-продажу частини житлового будинку ( а. с. 88) предметом якого є продаж продавцем та покупкою покупцем 11/20 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані в м. Чернігові, по вул. Малясова, буд. 7. Продаж 11/20 частин житлового будинку з надвірними будівлями вчинено за 49302 грн. 54 коп. ( Протокол № 12 проведення біржових торгів від 20 серпня 2002 року Чернігівською Універсальною Товарною Біржою). Зазначену суму ОСОБА_11 сплатив продавцю повністю до підписання цього договору. Право власності зареєстровано 11 жовтня 2002 року в реєстрову книгу № 123 за реєстровим № 4545. Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 17 лютого 2015 року видано свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя після померлого 26.10.2014 року ОСОБА_11, пережившій його дружині ОСОБА_2.

З копії паспорту ОСОБА_7 ( а. с. 53-55) вбачається, що ОСОБА_7 була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 27.01.2004 року по 28.04.2007 року.

З копії Договору купівлі-продажу квартири від 25 липня 2003 року ( а. с. 48) вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_2 продали квартиру АДРЕСА_1. Продаж вчинено за 40000 грн..

З копії розписки від 25.08.2002 року ( а. с. 52) вбачається, що ОСОБА_7 взяла в борг у ОСОБА_16 гроші в сумі 10000 доларів США, для придбання будинку по вулиці Малясова, 7 в місті Чернігові для неї та сім'ї доньки ОСОБА_2. Зобовязалася віддати гроші протягом двох років, одразу після продажу квартири за адресою АДРЕСА_2, яка належить їй та ОСОБА_2 в рівних частинах. На розписці наявна відмітка, що гроші повернуті повністю, вся сума, десять тисяч доларів США, 27.07.2003 року.

26 жовтня 2014 року помер ОСОБА_11, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть ( а. с. 59).

05 червня 2014 року ОСОБА_11 склав заповіт, що на випадок його смерті зробив таке розпорядження: все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що за законом матиме право заповів доньці ОСОБА_3 ( а. с. 78).

Копією витягу із рішення виконавчого комітету Новозаводської районної у місті Чернігові ради № 85 від 23 квітня 2007 року та акту прийняття в експлуатацію приватних переобладнаних житлових і господарських споруд ( а. с. 89) прийнято в експлуатацію приватних переобладнань житлових і господарських споруд ОСОБА_11 веранди І, котельні 1-8, санвузла 1-7, передпокою 1-2,збільшення житлової площі на 4,9 кв.м. у кімнаті 1-6 за рахунок демонтажу коридору та сараю "Д-2" по вул. Малясова, 7.

З заявою про прийняття спадщини щодо майна померлого ОСОБА_11 звернулися ОСОБА_2 ( а. с. 58), ОСОБА_3 ( а. с. 73), ОСОБА_9 ( а. с. 80).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги положеннями ст. ст. 58, 60, 224 ЦК УРСР.

Згідно ст. 58 ЦК УРСР, недійсною є угода, укладена лише про людське око, без наміру

створити юридичні наслідки (мнима угода).

Якщо угода укладена з метою приховати іншу угоду (удавана угода), то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку сторони дійсно мали на увазі.

Наслідки недійсності частини угоди визначені ст. 60 ЦК УРСР, згідно якої недійсні частини угоди не тягнуть за собою недійсності інших її частин, оскільки можна припустити, що угода була б укладена і без включення недійсної її частини.

Згідно ст. 224 ЦК УРСР, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується

передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Зі змісту Договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 27 серпня 2002 року, а саме 11/20 частин будинку № 7 по вул. Малясова, вбачається, що купівлю частини будинку здійснив ОСОБА_11 особисто.

Продаж 11/20 частин будинку № 7 по вул. Малясова в м. Чернігові здійснювався згідно Протоколу № 12 проведення біржових торгів від 20 серпня 2002 року., Державоюв особі ДПІ у місті Чернігові, дані обставини не оспорювалися сторонами і відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Клопотань про витребування доказів з цієї обставини суду не заявлялося.

Відповідно до положень ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України суду не надано належних та допустимих доказів надання ОСОБА_7 повноважень ОСОБА_11 для придбання частини жилого будинку № 7 по вул. Малясова в м. Чернігові відповідно до довіреності або закону. Клопотань про витребування доказів позивачем або представником позивача з цієї обставини суду не заявлялося.

Позивачем обґрунтовані позовні вимоги тим, що вона передала ОСОБА_11 грошові кошти, отримані згідно розписки від 25 серпня 2002 року, доказами передачі грошових коштів є покази свідків ОСОБА_2, ОСОБА_17, ОСОБА_16.

Згідно ч.1 ст. 44 ЦК УРСР, яка діяла на час спірних правовідносин, визначено, що угоди громадян між собою на суму понад сто карбованців, за винятком угод, зазначених у статті 43 цього Кодексу, та інших угод, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, повинні укладатись у письмовій формі.

Згідно ст. 46 ЦК УРСР, недодержання простої письмової форми, що вимагається законом (стаття 44 цього Кодексу), позбавляє сторони права в разі спору посилатися для підтвердження угоди на показання свідків, а у випадках, прямо зазначених у законі, тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.

З обґрунтувань позивача вбачається, що нею передавалися грошові кошти, отримані нею згідно розписки в сумі 10000 доларів США ОСОБА_11 для придбання частини будинку в тому числі і для неї. Проте в порушення ч.1 ст. 44 ЦК УРСР позивачем не надано доказів укладання угоди у простий письмовій формі, а ст. 46 ЦК України позбавляє сторону права в разі спору посилатися для підтвердження угоди на показання свідків.

З урахуванням вищенаведених норм і відповідно до положень ст. ст. 57-59, 64 ЦПК України суд не визнає покази свідків ОСОБА_2, ОСОБА_16 в частині передачі ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 10000 доларів США ОСОБА_19 для придбання частини будинку № 7 по вул. Малясова в м. Чернігові, належними та допустимими доказами.

Свідок ОСОБА_17 показів по факту передачі ОСОБА_7 грошових коштів ОСОБА_11 не надала.

Враховуючи, що суду не надано належних та допустимих доказів, що ОСОБА_7 передала ОСОБА_11 грошові кошти, розмір яких складав 1/3 частину від вартості 11/20 частин житлового будинку літ. "А-1", площею в цілому 93,3 кв.м. жилої площі, надвірних будівель сараю літ. "Б", "В" дерев'яні, погреб літ. "б" цегляний, вбиральня літ. "Г" дерев'яна, по вул. Малясова, 7 в м. Чернігові, а тому відсутні підстави визначені ст. ст. 58, 60 ЦК УРСР для визнання недійсним договору купівлі-продажу частини будинку щодо покупця. Позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу від 27 серпня 2002 року укладеного між ОСОБА_11 та Державою в особі Державної податкової інспекції у м. Чернігові, який посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_12, реєстровий № 4497 в частині купівлі ОСОБА_11 у держави в особі Державної податкової інспекції у м. Чернігові 11/60 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою м. Чернігів, вул. Малясова, 7, вартістю 49302,54 грн. та визнання ОСОБА_7 покупцем за договором купівлі-продажу від 27 серпня 2002 року укладеного між ОСОБА_11 та державою в особі Державної податкової інспекції у м. Чернігові, який посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_12, реєстровий № 4497 задоволенню не підлягають.

Оскільки суду не надано належних та допустимих доказів виникнення у ОСОБА_7 права власності на 11/60 частин житлового будинку літ. "А-1", площею в цілому 93,3 кв.м. жилої площі, надвірних будівель сараю літ. "Б", "В" дерев'яні, погреб літ. "б" цегляний, вбиральня літ. "Г" дерев'яна, по вул. Малясова, 7 в м. Чернігові, позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, як наслідок визнання недійсності договору купівлі-продажу частини будинку щодо покупця, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання за ОСОБА_7 Геннадієвою право власності на 11/60 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою м. Чернігів, вул. Малясова, 7 задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Оскільки суд відмовив у задоволені позовних вимог, тому згідно ч.6 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 44, 46, 58, 60, 224 ЦК УРСР, ст. 16 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 57-64, 88, 154, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

Вирішив:

В задоволені позову ОСОБА_7 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3, співвідповідач Державна податкова інспекція у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області, треті особи, які не заявляють самостійні вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Новозаводської районної у місті Чернігові ради, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, визнання покупцем та визнання права власності відмовити повністю.

Скасувати заходи забезпечення позову накладені згідно ухвали Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15 травня 2015 року у вигляді заборони приватному нотаріусу Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 видавати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно ОСОБА_11, який помер 26 жовтня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К. В. Мороз