Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого - судді : Оніпко О.В., суддів : Собіни І.М., Хилевича С.В.

секретар Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 6 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ "Лізингова компанія "Ваш авто" про захист прав споживача та стягнення коштів.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Володимирецького районного суду від 06.11.2015р. у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТзОВ "Лізингова компанія "Ваш авто" про захист прав споживача та стягнення коштів - відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

У поданій на рішення апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2, вказує на те, що судом 1-ї інстанції не в повній мірі зясовано обставини справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, не досліджено надані докази, не встановлено суть позову, порушено і неправильно застосовано норми матеріального права. Зазначає про те, що з урахуванням додаткових пояснень та обґрунтувань від 05.11.2015р., позивач просить суд стягнути з відповідача суму помилково перерахованих коштів та неустойку відповідно до спеціальних прав споживача передбачених у ст. 9, п. 12 ст. 10 та п.6 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів". Вимоги про визнання договору недійсним чи його розірвання у наданій позивачем позовній заяві не заявлялися.

Вказує на те, що позивач направляв заяву про відкликання своєї згоди на укладення договору, отже, відповідно, даного договору не існує та не існувало. Оскільки цей договір не створює жодних юридичних наслідків , є безпідставними посилання відповідача та суду на нього, як на достовірний доказ. Судом не взято до уваги вимоги Закону України "Про фінансовий лізинг" та Закону України "Про захист прав споживачів".

При постановленні оскаржуваного рішення судом 1-ї інстанції не взято до уваги правові висновки, викладені у постанові Пленуму ВСУ №5 від 12.04.1996р. "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" та рішенні Конституційного Суду України від 10.11.2011р. щодо особливостей регулювання договірних цивільних відносин за участю фізичних осіб споживачів, тому суд зробив помилковий висновок, що дія спеціальних норм щодо права споживача відмовитись від придбаного товару чи ненаданих послуг без пояснення причин в межах 14 днів з моменту підписання

______________________________________________________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інст. Котик Л.О.

Провадження №22ц/787/2473/2015 Доповідач - Оніпко О.В.

договору передбачених у ст. 9, п. 12 ст. 10 та п. 6 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" не поширюється на договір лізингу. Просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду 1-ї інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді 1-ї інстанції, колегія суддів приходить до висновку про її часткове задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст.1 Закону України "Про фінансовий лізинг", фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.

За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі) (ч.2 ст.1 вказаного Закону).

Як вбачається з матеріалів справи, 11 вересня 2015 року ОСОБА_1 уклав з ТзОВ "Лізингова компанія "Ваш авто" договір фінансового лізингу № 000500 (а.с.35-40), предметом якого є трактор "FOTON" FT504, вартістю 14 893,62 доларів США, що еквівалентно 350 000 грн. (а.с.41), і в цей же день сплатив адміністративний платіж в розмірі 35 000 грн., що становить 10 % від вартості предмету лізингу згідно додатку №1 до договору лізингу, що підтверджується квитанцією №0.0.433065560.1 від 11.09.2015р. (а.с.9)

16.09.2015р. та 18.09.2015р. на адресу відповідача позивач надіслав заяви про відкликання згоди на укладення договору і повернення перерахованих коштів (а.с.5-6).

Оскільки вказані заяви відповідачем було залишено без задоволення, 05.10.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» про захист прав споживача та стягнення коштів. Посилаючись на вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», норми ст.ст. 549-552 ЦК України, просив стягнути з відповідача на його користь суму внеску 35 000 грн., а також неустойку за користування вказаними коштами у розмірі 2450 грн. В подальшому вимоги в частині розміру неустойки збільшив до 6300 грн. ( а.с. 14).

У відповідності до вимог п. 6 ч.1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про фінансовий лізинг" визначено, що відносини, які виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що лізингоодержувач має право вимагати розірвання договору лізингу або відмовитися від нього у передбачених законом та договором лізингу випадках.

Виходячи з положень статей 1 та 2 Закону України «Про фінансовий лізинг», укладений між сторонами договір фінансового лізингу є за своєю правовою природою змішаним договором, який поєднує в собі ознаки договору купівлі-продажу із розстроченням платежу та договором найму автотранспортного засобу. Крім цього, відповідно до п.5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансовий лізинг вважається фінансовою послугою, а тому на правовідносини між сторонами розповсюджується й положення Закону України «Про захист прав споживачів».

Крім того, пунктом 12.2 вказаного договору встановлено, що в інших випадках, не передбачених даним договором, лізингоодержувач має право розірвати даний договір виключно з підстав, які чітко передбачені чинним законодавством України на момент такого розірвання.

Як вбачається з матеріалів справи, після підписання сторонами договору від 11.09.2015 р., позивачем 16.09.2015 р. та 18.09.2015 року на адресу ТзОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» було надіслано заяви про відкликання згоди на укладення договору і повернення перерахованих коштів у сумі 35 000 грн., сплачених ним як адміністративний платіж, і які відповідач залишив без задоволення ( а.с. 5.6, 35-42).

Згідно з вказаним договором, адміністративний платіж - це першочерговий одноразовий платіж, який входить до складу першого платежу, що підлягає сплаті лізингоодержувачем на користь лізингодавця за перевірку, розгляд та підготовку документів для укладення договору та становить погоджений сторонами відсоток від вартості предмета лізингу.

Отже, як вбачається з доводів позивача, не спростованих відповідачем, без попередньої сплати ОСОБА_1 на рахунок ТзОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» адміністративного платежу у сумі 35 000 грн., що становить 10% від вартості предмета лізингу - 350 000 грн. (який, відповідно до умов договору поверненню не підлягає), договір між сторонами 11.09.2015 року не був би укладений.

Проте, які саме дії, що має вчинити лізингодавець, розуміються під змістом «перевірка, розгляд та підготовка документів для укладення договору», а також, чому розмір вказаного платежу на даному етапі правовідносин між сторонами є досить істотним, договором не визначено.

Відповідачем також не надано суду переконливих пояснень з цього приводу, враховуючи, що окрім підписання сторонами бланку типового договору 11.09.2015 року, будь-яких інших дій відповідачем вчинено не було, а 16.09.2015 року позивач вже звернувся до нього із заявою , яка фактично є його відмовою від придбання трактора та від надання йому ТзОВ Лізингова компанія «Ваш авто» в подальшому фінансових послуг у разі сплати ним лізингодавцю авансового платежу у розмірі половини вартості товару, відповідно до умов вказаного договору.

Як зазначено вище, договір фінансового лізингу є за своєю правовою природою змішаним договором, який поєднує в собі ознаки договору купівлі-продажу із розстроченням платежу та договором найму автотранспортного засобу, а також договором з надання фінансових послуг, тому на правовідносини між сторонами розповсюджується положення Закону України «Про захист прав споживачів».

За положеннями ст. 17 вказаного Закону, за всіма споживачами однаковою мірою визнається право на задоволення їх потреб у сфері торговельного та інших видів обслуговування. Встановлення будь-яких переваг, застосування прямих або непрямих обмежень прав споживачів не допускається, крім випадків, передбачених нормативно-правовими актами.

Споживач має право на вільний вибір товарів і послуг у зручний для нього час та на вільне використання електронних платіжних засобів з урахуванням режиму роботи та обов'язкових для продавця (виконавця) форм (видів) розрахунків, установлених законодавством України.

Забороняється примушувати споживача придбавати продукцію неналежної якості або непотрібного йому асортименту.

Згідно з вимогами ст. 21 цього Закону, крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо, зокрема, при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення.

Таким чином, посилання місцевого суду на те, що у разі розірвання договору фінансового лізингу, позивач має дотримуватися умов такого договору щодо його розірвання, суперечать вищенаведеним вимогам закону та обставинам справи. Крім того, з такими позовними вимогами ОСОБА_1 до суду не звертався, а просив суд стягнути з відповідача на його користь кошти, сплачені ним в якості адміністративного платежу, який і був підставою для укладення вказаного договору щодо надання послуг з придбання трактора на умовах, визначених цим договором.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача на його користь коштів у сумі 35 000 грн., сплачених ним в якості адміністративного платежу.

Проте, є безпідставними та не підлягають до задоволення вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача на його користь на підставі вимог ст.ст. 549-552 ЦК України та положень ст. 9 п. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» неустойки за неповернення вказаних коштів, оскільки зазначеними нормами закону визначено права споживача при придбанні товару належної якості, при наданні соживчого кредиту, а такожвідповідальність боржника перед кредитором у разі порушення боржником зобов»язання (невиконання або неналежне виконання зобова»язання). Отже, вони не стосуються спірних правовідносин, що виникли між сторонами.

У зв»язку з наведеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, а рішення суду 1-ї інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про часткове задоволення позовних вимог останнього.

Також, згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 535,92 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 частково задовольнити.

Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 6 листопада 2015 р. скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ТзОВ "Лізингова компанія "Ваш авто" про захист прав споживача та стягнення коштів задовольнити : стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія "Ваш авто" на користь ОСОБА_1 35 000 (тридцять п»ять тисяч) грн., а також 535 грн. 92 коп. сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий

Судді :