Ухвала

іменем україни

16 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до комунального підприємства «Автобаза швидкої медичної допомоги м. Харкова», третя особа - директор комунального підприємства «Автобаза швидкої медичної допомоги м. Харкова» ОСОБА_4, про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 10 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 02 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із указаним позовом до комунального підприємства «Автобаза швидкої медичної допомоги м. Харкова» (далі - КП «АШМД м. Харкова»), у якому, уточнивши позовні вимоги, просив суд визнати наказ про його звільнення від 28 листопада 2014 року незаконним та зобов'язати відповідача скасувати його, поновити його на роботі та стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, а також 150 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 12 вересня 1990 року він перебував у трудових правовідносинах з відповідачем, працював на посаді головного інженера. 28 листопада 2014 року ОСОБА_3 було звільнено у зв'язку зі скороченням чисельності працівників. Вважає своє звільнення незаконним, оскільки відповідачем не було запропоновано іншу роботу, що є порушенням 492 КЗпП України. Також зазначив, що відповідачем не враховано, що він має тривалий безперервний стаж на даному підприємстві, а тому має переважне право на залишення на роботі. Крім того у порушення ст. 43 КЗпП України профспілковий комітет розглянув подання адміністрації про надання згоди на його звільнення у його відсутність, при тому, що позивач повідомив голову профкому про поважність причин неявки на засідання, а саме - високий артеріальний тиск. Також діями відповідача йому було завдано моральну шкоду, оскільки в результаті безпідставних звинувачень та морального тиску з боку відповідача, він переніс інфаркт, у зв'язку з чим просив позов задовольнити.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 10 березня 2015 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 02 липня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню на таких підставах.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з відповідачем з 12 вересня 1990 року та займав посаду головного інженера.

Наказом від 28 листопада 2014 року ОСОБА_3 був звільнений з посади відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку зі скороченням чисельності працівників, та проведено з ним остаточний розрахунок.

Підставою скорочення чисельності працівників було змушене зменшення з 01 серпня 2014 року обсягів транспортних послуг i кількості автомобілів до 26 одиниць у цілодобовому режимі роботи, зменшенням бюджетних призначень, передбачених на сплату транспортних послуг.

Наказом Департаменту охорони здоров'я від 21 липня 2014 року директору КП «АШМД м. Харкова» наказано створити комісію зі скорочення штатної чисельності працівників підприємства, внести відповідні зміни до штатного розпису, попередити працівників про наступні зміни.

Згідно з повідомленням відповідача до профспілкового комітету КП «АШМД м. Харкова» від 25 липня 2014 року на підставі проведеного техніко-економічного аналізу кількісних штатних одиниць, які підлягають скороченню складає 63,5 одиниць. До категорій працівників, які підлягають звільненню, входить адміністративно-управлінський персонал, виробничо-лінійний персонал, ремонтні, підсобні працівники.

Наказом від 01 серпня 2014 року у зв'язку зі зменшенням об'єму робіт на підприємстві та необхідністю приведення чисельності працівників підприємства у відповідність зі зменшеним об'ємом робіт, зі штатного розпису виведено вакантні одиниці у кількості 36,5 одиниць, введено зміни до штатного розпису згідно запланованого скорочення та затверджено новий штатний розпис з 27 жовтня 2014 року, а також створено комісію по скороченню.

Згідно з наказом від 12 серпня 2014 року № 114, виданим на виконання наказу по КП «АШМД м. Харкова» від 01 серпня 2014 року, директором підприємства ОСОБА_4 було наказано попередити осіб, посади яких планувалися бути скороченими, в тому числі головного інженера ОСОБА_3, про звільнення.

Наказом від 28 листопада 2014 року № 294к ОСОБА_3 звільнено із займаної посади на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до положення ст. 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Підприємство може складатися з виробничих або функціональних структурних підрозділів (виробництв, відділень, цехів, управлінь, бюро, служб тощо) та створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 2 ст. 40 цього Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з частинами 1 та 3 ст. 492 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно виходив з того, що при звільненні ОСОБА_3 відповідачем було дотримало вимоги трудового законодавства, тому вважав позов необґрунтованим. При цьому зазначив, що позивач не довів порушення відповідачем положення ст. 42 КЗпП України щодо переважного права позивача залишитися на роботі та те, що останньому не пропонувалось інших вакантних посад.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення або неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до с. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 10 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 02 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

В.М.Колодійчук

О.В.Умнова

І.М. Фаловська