ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року Справа № 174/783/15-ц

п/с № 2/174/347/2015

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Пелипас Н.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання дорослої доньки, яка продовжує навчання, третя особа у справі: ОСОБА_2,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 25.08.2015 року, позивачка зазначила, що з 21.10.1995 р. вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який було зареєстровано у відділі РАЦС м. П'ятихатки, Дніпропетровської області, та розірвано у 2010 році за рішенням П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області. Розірвання шлюбу зареєстровано 16.06.2010 р. у відділі РАГС П'ятихатського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 52. Факт розірвання шлюбу підтверджується також записом на сторінці 10 її паспорта громадянки України.

Від шлюбу вони мають доньку, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н.

Після розірвання шлюбу вона та дочка, ОСОБА_1, стали проживати окремо від відповідача, та переїхали на постійне місце проживання у м. Вільногірськ.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області, ухваленим у 2013 році, з відповідача на її користь стягувалися аліменти на утримання їхньої дочки, у розмірі 1/4 частини щомісячного доходу відповідача до досягнення дочкою віку повноліття.

Тобто ІНФОРМАЦІЯ_4 року, їхній з відповідачем дочці, ОСОБА_2, виповнилося 18 років, і стягнення аліментів з відповідача на її користь за рішенням суду припинилося.

В цей час дочка, ОСОБА_2, продовжує навчання на першому курсі денного відділення у Інституті кримінально-виконавчої служби у м. Києві. Строк закінчення дочкою зазначеного учбового закладу - 26.06.2018 року.

Оскільки дочка після досягнення віку повноліття продовжує навчання, і у зв'язку з цим не має змоги працювати, вона потребує матеріальної допомоги на своє утримання. Те, що дочка дійсно навчається у вищезазначеному учбового закладу, підтверджується довідкою від 21.08.2015 року № 8/298 за підписом посадової особи навчального закладу.

Згідно ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Вона добровільно надає дочці, ОСОБА_2, матеріальну допомогу на її утримання, і після досягнення дочкою віку повноліття, тобто купує їй цивільний та формений одяг, дає гроші на додаткове харчування, на проїзд у міському громадському транспорті у м. Києві, на проїзд з м. Києва до м. Вільногірська, сплачує за неї нарахування за житлово-комунальні послуги за місцем їхнього спільного проживання, тощо.

У свою чергу, відповідач добровільно не бажає надавати дочці матеріальну допомоги на її утримання під час навчання дочки в учбовому закладі після досягнення дочкою віку повноліття.

На підставі того, що їхня з відповідачем дочка проживає з нею і вона утримує дочку, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання дочки, видану КП «Жилсервіс» 12.08.2015 року № 1723, відповідач повинен надавати їй допомогу на утримання дочки.

Вона працює вчителем у загально-освітній школі № 5 у м. Вільногірську, і щомісячно їй нараховується заробітна плата у розмірі приблизно 5500 грн., що підтверджується довідкою про її дохід № 46 від 13.08.2015 р. Іншого доходу, крім заробітної плати, вона не має.

Відповідач працює заступником начальника П'ятихатської виправної колонії № 122, розташованої в с. Красноіванівка, П'ятихатського району, Дніпропетровської області. Щомісячна заробітна плата відповідача складає близько 6000,00 грн. Відповідач фізично здоровий, інших непрацездатних осіб на своєму утриманні не має. Стягування із щомісячних доходів відповідача згідно виконавчих документів - не здійснюється.

Згідно ч.3 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Позивачка вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на її користь, на утримання їхньої повнолітньої дочки, у розміру 1/4 частки свого щомісячного сукупного доходу до закінчення дочкою навчального закладу, приймаючи до уваги, що з 09.07.2015 року виникли усі юридичні факти для виникнення обов'язку з боку відповідача утримувати їхню дочку, ОСОБА_2, (досягнення дочкою віку, якій перевищує 18, але є меншим 23 років", продовження дочкою навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу), та він має можливість сплачувати щомісячно на її користь аліменти у розміру 1/4 частини свого щомісячного доходу, і це буде розумно та справедливо, оскільки відповідачу ще буде залишатися 3/4 частини його щомісячного доходу.

Таким чином розмір аліментів, які будуть стягуватися на її користь з відповідача, буде дорівнювати менше 50 % щомісячного доходу відповідача, що в свою чергу дозволяється, виходячи з пункту 17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.06 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляду справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", згідно до якого - максимальний розмір аліментів,, які стягуються з боржника, не повинен згідно до ч.3 ст.70 ЗУ „Про виконавче провадження", перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи.

Відповідно до ч.1 ст. 110 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Конституція України у ч. 1 ст. 55 гарантує кожному, що його права і свободи захищаються судом.

Відповідно до офіційного тлумачення зазначеної норми, здійсненого Конституційним Судом України та викладеного у Рішенні від 25 грудня 1997 року № 9-зп у справі за зверненням жителів м. Жовті Води, її потрібно розуміти як гарантований кожному захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Відповідно до ч.1 ст. 110 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, про визнання , батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Керуючись ст.ст. 198-201 Сімейного кодексу України, ст.3,110 ЦПК України, позивачка прохає: стягнути на її користь з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. П'ятихатки, Дніпропетровської області, аліменти у розмірі 1/4 частки його щомісячного сукупного доходу, на утримання повнолітньої дочки, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка продовжує навчання, починаючи з дня подачі позову і до закінчення 26.06.2018 року навчання дочкою у Інституті кримінально-виконавчої служби.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги та їх обгрунтування підтримала в повному обсязі. Додатково пояснила, що дочка отримує стипендію у розмірі 200 грн. щомісячно, їй надано безоплатне житло в виді казарми, за рахунок держави оплачується триразове харчування, наполовину оплачується формений одяг, щомісячно дочка один раз приїздить додому, на утримання дочки вона щомісячно витрачає близько 2500 грн. Стан здоров'я у неї та у дочки задовільний, на обліку у лікарів не перебувають. Непрацездатних осіб вона на утриманні не має.

Третя особа в судове засідання не з'явилася та надала заяву про розгляд справи за її відсутності, де зазначила, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання дорослої дочки у розмірі 1/10 частки свого доходу та прохає врахувати при визначенні розміру аліментів, що дочка отримує стипендію у розмірі 200 грн., їй надається неповне державне утримання, він має сім'ю, тобто спільно проживає з жінкою на утриманні якої є двоє дітей, також він має хронічні захворювання та перебуває на обліку у лікаря. Непрацездатних осіб на своєму утриманні він не має.

Вислухавши сторони, дослідивши надані сторонами письмові докази а саме:

копію свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_2, батьками якої зазначені сторони;

копію витягу із паспорта громадянки України ОСОБА_1;

довідку Інституту кримінально-виконавчої служби від 21.08.2015 р. № 8/298;

довідку № 1723 від 12.08.2015 р. про склад сім'ї ОСОБА_1;

довідку № 46 від 13.08.2015 р. про доходи ОСОБА_1 в виді заробітної плати, яка склала за період з травня по липень 2015 р. - 18307.42 грн. (тобто в середньомісячному вимірі - 6102.50 грн.);

довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Дніпропетровській області від 07.09.2015 р.;

копію витягу із паспорта громадянина України ОСОБА_3;

довідку № 143 від 13.10.2015 р. про доходи ОСОБА_3 в виді заробітної плати, яка склала за період з квітня по вересень 2015 р. - 48911.89 грн. (тобто в середньомісячному вимірі - 8151.98 грн.), з якої утримано аліменти на загальну суму 4946.87 грн.;

довідку вуличного комітету м. П'ятихатки, згідно якої ОСОБА_3 з 2010 року проживає по АДРЕСА_1 з дружиною, ОСОБА_4, та виховують двох доньок, 1996 р. н. та 1998 р. н.;

висновок ЛКК № 181/275 від 08.10.2015 р., згідно якого ОСОБА_3 знаходиться під наглядом сімейного лікаря з рядом захворювань та проходить амбулаторне та стаціонарне лікування за місцем проживання - та оцінивши зазначені докази в їх сукупності та взаємозв'язку, керуючись законом, суд доходить висновку про задоволення позову частково, з наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникають із факту невиконання встановленого законом обов'язку батьком щодо участі в утриманні дорослої доньки, яка продовжує навчання та проживає з матір'ю.

Сторони мають спільну доньку: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., яка досягла повнолітнього віку ІНФОРМАЦІЯ_4 р., фактично проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні; при цьому продовжує навчання на першому курсі юридичного факультету денної форми навчання, на неповному державному забезпеченні, в Інституті кримінально-виконавчої служби Національної академії внутрішніх справ, де отримує також стипендію у розмірі 200.00 грн.

Позивачка, окрім дорослої доньки, інших осіб на утриманні не має; працевлаштована, її середньомісячний дохід в виді заробітної плати складає близько - 6102.50 грн. (18307.42:3).

Відповідач з 2010 р. проживає однією сім'єю з іншою жінкою, в якої є дві доньки, одна із яких неповнолітня; відповідач працевлаштований, його середньомісячний дохід в виді заробітної плати складає близько - 8151.98 грн. (48911.89 грн.:6).

Позивачка та третя особа мають задовільний стан свого здоров'я. Відповідач страждає рядом захворювань та перебуває на обліку у сімейного лікаря.

Приймаючи до уваги обгрунтування позовних вимог, що викладені в позовній заяві та пояснення сторін, на підставі оцінки наданих та досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності та взаємозв'язку, керуючись законом, суд доходить висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, але підлягають задоволенню частково.

Суд вважає, що доросла донька сторін, в зв'язку з продовженням навчання, потребує матеріальної допомоги, що за станом здоров'я, розміром доходів відповідача, який є працевлаштованим, з врахуванням того, що він створив нову сім'ю, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своїй дорослій доньці, що продовжує навчання.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що розмір аліментів - 1/4 частина доходу відповідача, про який зазначено в позові, та 1/10 частина доходу відповідача, на якому наполягає відповідач, слід змінити та визначити у розмірі - 1/6 частини доходу відповідача, що буде відповідати принципам справедливості, добросовісності та розумності (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України), враховуючи рівень доходів сторін та можливості їх в наданні матеріальної допомоги дорослій доньці, що продовжує навчання, та враховуючи, що донька також має власні доходи в виді часткового утримання з боку держави, а саме: забезпечення житлом, триразовим харчуванням, одягом, стипендією у розмірі 200 грн., що відповідач створив нову сім'ю та страждає рядом захворювань.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, керуючись вимогами ст. 88 ЦПК України, п/п 1 п.1 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», доходить висновку, що судові витрати у справі, в виді судового збору в сумі 487.20 грн., слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 88, 209 ч.3, 212-215,218, 222, 223, 294, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 р. н, уродженця м. Пятихатки, Дніпропетровської області, ІПН № НОМЕР_1, працюючого першим заступником начальника П'ятихатської виправної колонії № 122 Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області, зареєстрованого за місцем проживання по АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 р. н., уродженки м. Пятихатки, Дніпропетровської області, ІПН № НОМЕР_2, зареєстрованої за місцем проживання по АДРЕСА_3, аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) на утримання дорослої доньки, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., яка продовжує навчання на першому курсі юридичного факультету денної форми навчання, на неповному державному забезпеченні, в Інституті кримінально-виконавчої служби Національної академії внутрішніх справ, починаючи з дати подачі позову до суду, тобто, з 25 серпня 2015 року, і до припинення навчання, тобто до 26 червня 2018 р.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави України судовий збір - 487.20 грн. за задоволені майнові вимоги (аліменти).

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається, протягом десяти днів з дня його проголошення, через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію рішення, протягом двох днів з часу виготовлення його в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення сторонам та третій особі.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.