Справа № 182/5212/15-ц
Провадження № 2/0182/3060/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08.12.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Рунчевої О.В.

секретаря - Смикової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів ,-

В С Т А Н О В И В:

27 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить зменшити розмір аліментів які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн, щомісяця до повноліття дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, яке набрало чинності 31 березня 2009 року за позовом ОСОБА_2 з нього були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Після покладення судом вищевказаного обовязку по сплаті аліментів у нього змінилося матеріальне становище.

18.07.2015 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 Крім того, 02.06.2012 року у нього народилася дитина син ОСОБА_5.

Укладення шлюбу та народження сина потребують від нього витрат на їх утримання. На теперішній час він не працює, має нерегулярні доходи, а тому сплата аліментів у розмірі 940 грн. на місяць на утримання дочки ОСОБА_6 ставить його та його сім?ю у скрутне матеріальне становище.

В той же час відповідачка працює в Нікопольському коледжі Дніпропетровського державного аграрно - економічного університету та регулярно отримує заробітну плату.

Вважає, що оскільки він не працює та має нерегулярний дохід, то розмір аліментів повинен визначитися за правилами ст. 184 СК України, у твердій грошовій сумі.

З огляду на вищевикладене, вважає, що розмір аліментів, який стягується з нього на утримання дочки ОСОБА_3 повинен бути зменшений та встановлений в твердій грошовій сумі - у розмірі 450 грн. на місяць до досягнення нею повноліття.

На підставі викладеного просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3, 26.01.2008 року та встановити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісяця, до повноліття дитини.

В судове засідання позивач не зявився на адресу суду надав заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність з урахуванням обставин, викладених у позовній заяві (а.с.17).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася на адресу суду надала заяву в якій просить справу розглянути без її участі та у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_7 не зявився від нього надійшла заява в якій він просить справу розглянути без його участі, у задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.36), від якого мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 37).

20 березня 2009 року рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь відповідача, починаючи з 12 січня 2009 року і до повноліття доньки (а.с.38).

Рішення набуло чинності.

11 червня 2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний (а.с.39).

18 липня 2015 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 (а.с.6). ОСОБА_1 має ще одну малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5).

Згідно ст. 60 ЦПК України сторони зобов'язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, якщо немає підстав для звільнення від доказування, встановлених ст.61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтував тим, що після покладення судом на нього обовязку по сплаті аліментів у нього змінилося сімейне становище, на даний час він ніде не працює, має мінливий заробіток. Укладення шлюбу та народження сина потребують від нього витрат на їх утримання, а отже сплата аліментів у розмірі ? частини ставить його та його сімю у скрутне матеріальне становище.

Дійсно з 06 жовтня 2014 року ОСОБА_1 було призначено виплату допомоги по безробіттю, а 02 липня 2015 року виплату допомоги по безробіттю припинено (а.с.7).

Проте доказів, який саме отримується ним фактично дохід, та чи є цей дохід меншим у порівнянні з його доходом у період присудження аліментів, не надано.

Між тим, з наданого державним виконавцем розрахунку заборгованості ОСОБА_1, вбачається, що у вересні 2015 року аліменти ним сплатилися у розмірі 5 000 тис. грн. Зазначена обставина не свідчить, що його матеріальний стан погіршився.

Інших доказів тому, що після присудження аліментів на утримання дитини матеріальний стан платника погіршився, матеріали справи не містять.

Враховуючи інтереси та права малолітньої дитини сторін щодо її достатнього утримання, які жодним чином не мають бути обмеженими, враховуючи встановлені обставини та зазначені вимоги закону, підстав для зменшення розміру присуджених аліментів не вбачається, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11,57-60, 212-215 ЦПК України, ст. 184, 192 СК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) протягом десяти днів з дня його оголошення через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_8