Справа № 697/2209/15-ц
№ пров. 2/697/789/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Литвина В.М.

за участю секретаря Титар Ю.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Каневі, Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми процентів,інфляційних витрат,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення на його користь інфляційних витрат та річних процентів у зв'язку із невиконанням рішення суду.

Рішенням Канівського міськрайонного суду від 01.07.2013 р. у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном - відмовлено та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати за проведення судової будівельної експертизи та витрати за надання правової допомоги на загальну суму 7162,08 грн.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.10.2013 р. рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області залишено без змін.

Починаючи з вересня 2013 р. до дня звернення його до суду 29.10.2015 р. відповідач рішення суду не виконує, враховуючи рівень інфляції із суми боргу 7162,08 грн. інфляційні витрати складають 4827,26 грн., а також виходячи з 3% річних відповідач має перед ним борг 454,48 грн.

В судове засідання позивач не з'явився, просить справу розглядати в його відсутність, за участю його представника - адвоката ОСОБА_1

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила. що починаючи з 2013 р. відповідач ОСОБА_2 постійно ухиляється від виконання рішення Канівського міськрайонного суду 01.07.2013 р.. У зв'язку з чим, ОСОБА_3 неодноразово звертав до виконання виконавчий лист, який видавався згідно рішення суду, а також у зв'язку з неможливістю виконання рішення суду неодноразово працівниками ДВС виносилися постанови про відкриття виконавчого провадження та про закриття виконавчого провадження. Рішення суду містило грошове зобов'язання ОСОБА_2 перед ОСОБА_3 Посилання відповідача на описку в рішенні суду не знімало з нього зобов'язань по виконанню рішення суду. Ці зобов'язання виникли в нього з моменту винесення рішення.

Відповідач по справі проживав в одному будинку із позивачем по сусідству і мав можливість добровільно відшкодувати судові витрати, які були з нього стягнуті. Ухилення від виконання своїх зобо'язань по сплаті судового збору призвели до того, що добровільно сплачена сума 7162,08 грн. у листопаді 2015 р. не є еквівалентною до курсу долара, який існував станом на 17.09.2013 р.

У зв'язку із злісним невиконання рішення суду її довіритель ОСОБА_3 відповідно до вимог ст..625 ЦК України зазнав збитків у вигляді інфляційних витрат в сумі 4827,26 грн та 3% річних в сумі 456,58 грн. за період з 17.09.2013 р. по 29.10.2015 р., які просить стягнути на користь ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що відповідно до ст. 79 ЦПК України, кошти стягнуті рішенням Канівського міськрайонного суду відносяться до судових витрат. Вони не були надані йому відповідачем у борг, кредит, позику, чи іншим чином по будь- яким іншим цивільним зобов'язанням, а були витрачені ним під час розгляду справи на надання йому правової допомоги та експертизу.

Посилання стягувача на норми цивільного кодексу, що регулюють зобов'язальне право є неправомірним, адже тут не йдеться про виконання зобов'язання боржника перед кредитором , що є сторонами у зобов'язальних відносинах, а йде мова про виконання судового рішення з відшкодування судових витрат, що регламентується Цивільним процесуальним кодексом України і ЗУ «Про виконавче провадження», де сторонами є боржник і стягувач.

Стягувач, ОСОБА_3, отримав у суді та подав до ДВС виконавчий лист по справі 2308/250/2012 від 17.09.2013 р., який містить помилку у зазначенні анкетних даних боржника, а саме: вказано - ОСОБА_5, замість - ОСОБА_2.

Оскільки даний виконавчий лист містить помилку і не вірно визначає боржника, то він не відповідає нормам закону та порушує вимоги до виконавчого документу, передбачені у ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження».

Не знаючи, що виконавчий лист містить помилку, державний виконавець прийняв його і на підставі нього виніс постанову від 11.10.2013 про відкриття виконавчого провадження ВП № 40188725 відносно ОСОБА_5.

Стягувач не звертався до ВДСВ із заявою про виправлення описки у виконавчому листі, що може свідчити про його незацікавленість у швидкому виконанні рішення суду.

Допущена у рішенні суду, виконавчому листі, а в подальшому також і у постанові державного виконавця помилка у імені боржника, зробила неможливою сплату ним зазначених коштів, оскільки він не міг сплатити дані кошти від імені зазначеної у постанові, неіснуючої насправді, особи.

Виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом України "Про виконавче провадження".

Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі.

Оскільки помилка у виконавчому листі не була виправлена, то даний виконавчий лист так і залишився з помилкою, а державний виконавець на підставі цього ж самого виконавчого листа знову виніс постанову з помилкою, до якої ще додалася і помилка у даті народження.

Лише 27 листопада 2015 року, після розгляду його заяви і з'ясування всіх обставин, ДВС була винесена правомірна постанова на ім'я, ОСОБА_2, в якій були виправлені вказані помилки. Це дало можливість виконати призначене рішенням суду стягнення. Кошти були сплачені ним добровільно, в день отримання постанови.

Таким чином, позов ОСОБА_3 «Про стягнення суми процентів, інфляційних витрат» вважає безпідставним та незаконним, оскільки затримка у виконанні частини рішення суду, що стосується стягнення на користь ОСОБА_3 у сумі 7162,08 грн. виникла у зв'язку з тим, що сам стягувач подав до ДВС виконавчий лист, який містить помилку у імені боржника і не відповідає вимогам ст. 18 закону України "Про виконавче провадження". Він також не звернувся до суду для виправлення помилки у виконавчому листі, як це передбачено ст. 369 ЦПК.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши докази надані сторонами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Згідно рішення Канівського міськрайонного суду №2308/250/2012 від 01.07.2015 р. (а.с.9-10) в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 5002 грн. 08 коп. та витрати за надання правової допомоги всумі 2160 грн, а всього 7162,08 грн.

Вказане рішення згідно ухвали Вищого пеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.10.2013 р. залишено без змін ( а.с.11-12)

На підставі рішення Канівського міськрайонного суду №2308/250/2012 від 01.07.2013 р. - 17.09.2013 р. видано виконавчий лист (а.с.13) , згідно якого із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 стягнуто 7162,08 грн.

Згідно ухвали Канівського міськрайонного суду №2308/250/2012 від 04.02.2014 р. описка в резолютивній частині рішення від 01.07.2013 р. виправлена. Згідно резолютивної частини рішення слід вважати, що із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто витрати в сумі 7162, 08 грн. (а.с.14).

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.10.2013 р. (а.с.34) державним виконавцем ВДВС Канівського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження про стягнення із боржника ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 витрат в сумі 7162,08 грн.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.10.2015 р. (а.с.37) державним виконавцем ВДВС Канівського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження про стягнення із боржника ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 витрат в сумі 7162,08 грн.

Згідно заяви ОСОБА_2 до ВДВС Канівського міськрайонного управління юстиції від 25.11.2015 р. (а.с39) ОСОБА_2 вказує на помилки у виконавчому провадженню щодо анкетних даних боржника, що унеможливлює виконання виконавчого провадження.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.11.2015 р. (а.с.40) державним виконавцем ВДВС Канівського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження про стягнення із боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрат в сумі 7162,08 грн.

Згідно платіжного доручення №Р24А2191689А2530436 від 27.11.2015 р. ОСОБА_2 перерахував на ім'я ОСОБА_3 за виконавчим провадженням витрати в сумі 7162,08 грн.

Ч.2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.509 ЦК України одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору згідно ст.526 ЦК України.

Отже, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна строна (боржник) зобов'язаний сплатити гроші на користь другої строни (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обв'язку.

Аналізуючи пояснення представника позивача та відповідача по справі, письмові докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що починаючи з моменту видачі виконавчого листа з 17.09.2013 р. дл 27.11.2015 р. ОСОБА_2 знав, що він має грошове зобов'язання по відшкодуванню судових витрат перед ОСОБА_3 Про це свідчить, що ОСОБА_2 був присутнім в судовому засіданні, надавав суду докази, був присутнім при проголошенні рішення суду, ним оскаржувалось рішення в апеляційному і касаційному порядку. В судах цих інстанцій також підтверджувалась правомірність стягнення з нього судових витрат.

Несвоєчасне виконання рішення суду згідно із ч.2 ст.625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір інфляційних витрат за період з 17.09.2013 р. по 29.10.2015 р. складає:

за 2013 р. : 7162,08 х101,1%-7162,08 = 78,79 грн.

за 2014 р. : 7162,08 х124,9%-7162,08 = 1784,36 грн.

за 2013 р. : 7162,08 х141,4%-7162,08 = 2965,11 грн.

всього 4827,26 грн.

Розмір трьох процентів річних від простроченої суми за період з 17.09.2013 р. по 29.10.2015 р. складає:

за 2013 р. : 7162,08 х 3%/365 дн х105 дн = 61,82 грн.

за 2014 р. : 7162,08 х3% = 214,87 грн.

за 2013 р. : 7162,08 х 3%/365 дн х301 дн = 177,79 грн.

всього :454,48 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача сплату судових витрат по справі у вигляді судового збору в сумі 487,20, сплачені позивачем при подачі позову до суду.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 10, 57-60, 88, 212, 213, 215, 368-369 ЦПК України, ст..ст.11,16, 509, 625 ЦК України, ст..18, 26 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат, суми процентів - задоволити

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прож. АДРЕСА_2 ,ІПН НОМЕР_2 інфляційні витрати за період з 17.09.2013 р. по 29.10.2015 р. в сумі 4827,26 грн. , три проценти річних від простроченої суми за період з 17.09.2013 р. по 29.10.2015 р. в сумі 454,48 грн., судові витрати за сплату судового збору в сумі 487,20 грн. , а всього 5768,94 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий В . М . Литвин