У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

29 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Вінниці про стягнення компенсації на недоплачене відшкодування втраченого заробітку, витрат на медичну і соціальну допомогу та інших страхових виплат, за касаційною скаргою ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 березня 2015 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 12 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Вінниці про стягнення компенсації на недоплачене відшкодування втраченого заробітку, витрат на медичну і соціальну допомогу та інших страхових виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 листопада 2014 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 22 грудня 2014 року, із відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Вінниці на її користь стягнуто недоплачене відшкодування втраченого професійного захворювання в зв'язку з втратою працездатності внаслідок професійного захворювання за період з 01 травня 1992 року по 31 травня 2014 року у розмірі 106 690 грн 44 коп.

У січні 2015 року позивачка звернулась до відповідача із заявою на проведення перерахунку та виплати компенсації у зв'язку з порушенням останнім терміну виплати, однак отримала відмову.

Враховуючи вищевикладене, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь компенсацію на недоплачене відшкодування втраченого заробітку, витрат на медичну та соціальну допомогу та інших страхових виплат у розмірі 145 763 грн 39 коп.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 березня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Вінниці на користь ОСОБА_4 компенсацію за недоплачене відшкодування втраченого заробітку, витрат на медичну та соціальну допомогу та інших страхових виплат у розмірі 39 072 грн 95 коп.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 12 травня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Вінниці на користь ОСОБА_4 компенсацію у розмірі 28 305 грн 08 коп.

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, просить скасувати ухвалені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, частково задовольняючи позов, на підставі доказів, наданих сторонами й належним чином оцінених судом, правомірно вирішив питання щодо розміру компенсації та періоду, за який така компенсація повинна бути виплачена на користь позивача.

Зокрема, докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження судами і при їх дослідженні та встановленні судами дотримані норми процесуального та матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків рішення апеляційного суду не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 12 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов О.В. Ступак