Справа № 282/1121/15
Провадження № 6/282/20/15
У Х В А Л А

Іменем України

05 жовтня 2015 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Вальчука В.В.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Любарського РУЮ про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2015 року старший державний виконавець ВДВС Любарського РУЮ ОСОБА_3, звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 Подання мотивоване тим, що у боржника є невиконані зобов'язання, встановлені виконавчим листом №150/886/13-ц, а саме за вище вказаним виконавчим листом є заборгованість, яка станом на 01 жовтня 2015 року становить 9250,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

У судове засідання представник відділу ДВС Любарського РУЮ не зявився, але надав заяву суду, в якій просить задоволити подання та розглядати його у відсутності представника ВДВС Любарського РУЮ. Неявка представника відділу ДВС Любарського РУЮ не перешкоджає розгляду подання.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Порядок здійснення права громадянами України на виїзд з України і в'їзд в Україну регулюється Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Випадки тимчасових обмежень права громадян України на виїзд за кордон та підстави для застосування таких обмежень визначені в статті 6 цього Закону, згідно якої громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Такі обмеження права громадян України на виїзд за кордон у конкретно визначених законом випадках мають тимчасовий характер і зумовлені необхідністю забезпечення захисту прав і законних інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У судовому засіданні встановлено, що на виконанні відділу ДВС Любарського РУЮ перебуває виконавче провадження серії ВП №48627173 від 03 вересня 2015 року з виконання виконавчого листа №150/886/13-ц виданого 08.11.2013 року Чернівецьким районним судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 20.09.2013 року до досягнення дитиною повноліття.

Розрахунок заборгованості по аліментах від 29.09.2015 року вказує, що станом на 01.10.2015 року заборгованість ОСОБА_2 по стягненню аліментів становить 9250,00 грн.

Згідно з п.18 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Стаття 6 Закону України "Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України" передбачає декілька видів обмеження у виїзді громадян України за кордон, зокрема: громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта та тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у певних випадках, що визначені в цій статті.

Із змісту вказаних вище норм права вбачається, що особі, яка має паспорт для виїзду за межі України, та має такий намір, може бути відмовлено у виїзді за кордон у випадках ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов'язань.

При зверненні до суду з даним поданням державний виконавець повинен посилатися на обставини та підтвердити їх відповідними доказами, про те, що боржник має паспорт для виїзду за кордон, ухиляється від виконання зобов'язань, а його дії свідчать про наміри виїхати за кордон, однак в матеріалах справи відсутні будь-які підтверджуючі документи того, що боржник навмисно ухиляється від виконання рішення суду. Крім того не надано доказів того, що останній має намір виїхати за межі України чи здійснення ним виїздів за межі України. Також, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

Відповідно до ч.1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 3 п. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Частинами 2, 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен є вільним залишати свою країну, на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 60, 197, 293, 377-1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Любарського РУЮ ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги через Любарський районний суд Житомирської області протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя В. В. Вальчук