Справа № 510/1504/14-ц Р І Ш Е Н Н Я
30.01.2015 року Ренійський районний суд Одеської області
У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,
при секретарі - Памбук Л.В.,
розглянув у попередньому судовому засіданні у залі суду у місті Рені справу за позовом ОСОБА_1 до Новосільської сільської ради про визнання права власності, -
Відповідач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.
Представник позивача за довіреністю №2017 від 01.07.2014 року, у судове засідання не зявися, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні позову .
Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.
Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази:
Копія паспорта ОСОБА_1; Копія паспорта ОСОБА_2; Копія довідки Новосільської сільської ради від 18.08.2014 року; Копія державного акту серії ЯБ № 439064; копія акту прийому-передачі земельної частки; Копії витягів з державного земельного кадастру про земельну ділянку; копія листа відділу держземагенства №708 від 11.07.2014 року; копія свідоцтва про одруження ІІІ-УР № 012074; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4; копія заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1; копія заяви про відмову від спадщини ОСОБА_5; копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 26.10.2011 року померла ОСОБА_3, яка була дружиною позивача позивача. Після її смерті відкрилась спадщина, а саме: земельні ділянки загальною площею 4,43 га, розташовані на території Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області, виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Належність вищевказаних земельних ділянок ОСОБА_3 підтверджується державним актом серії ЯБ №439064.
Під час життя, 26.08.2001 року, ОСОБА_3 залишила заповідальне розпорядження, яким заповідала все своє майно своєму зятю ОСОБА_5.
ОСОБА_5 спадщину не прийняв, у звязку з чим 32.06.2012 року звернувся до нотаріуса Ізмаїльського нотаріального округу із заявою про відмову від спадщини. Таким чином спадкування повинно здійснюватися за законом. Позивач є спадкоємцем першої черги на спадкування після смерті дружини, ОСОБА_3
Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством 6-місячній термін, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутня нормативно-грошова оцінка, яка передбачена Постановою КМУ №839 від 01.08.2011 року. Ця обставина змусила позивача звернутися до суду із позовом про визнання права власності.
Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.
Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Оскільки спадкоємець за заповітом відмовився від спадщини, спадкування повинно здійснюватися за законом. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті дружини ОСОБА_3 Він на час відкриття спадщини мешкав разом із дружиною, та був там зареєстрований, що підтверджується довідкою Новосільської сільської ради, отже вважається таким, що прийняв спадщину фактично.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Як виходить з матеріалів справи, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті склала заповіт, однак спадкоємець за заповітом відмовився від спадщини, про що свідчить його заява, тому визнання права власності здійснюється за законом. Позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, та звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтв про право на спадщину за законом. 08.08.2014 року, Державним нотаріусом ОСОБА_6, було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що у наданих документах відсутня нормативно-грошова оцінка, яка передбачена Постановою КМУ №839 від 01.08.2011 року.
Таким чином, позивач прийняв спадщину за ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак, не може оформити її у звязку із обставинами, що не залежать від нього.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на земельні ділянки загальною площею 4,43 га, які залишились після смерті дружини позивача.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 328, 1217, 1223, 1268, 1270 ЦК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя К.В. Сорокін