пр. № 2/759/5761/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2015 року Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого-судді П'ятничук І.В.,

при секретарі Ковтун Р.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просила суд постановити рішення, яким стягнути з останньої на її користь суму неповернутої позики в розмірі 856800 грн., відсотків за користування позикою у сумі 1032080 грн. та сплачений судовий збір.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказуючи на те, що 20 квітня 2008 р. вона дала в борг відповідно до договору позики відповідачу грошові кошти в розмірі 202000 грн. для попередньої оплати вартості квартири - новобудови НОМЕР_3 за адресою АДРЕСА_1, відповідно до договору позика надавалась строком по 31 грудня 2009 року з виплатою 13% річних за кожен повний місяць користування позикою з відтермінуванням виплати на кінець строку, а у випадку прострочення терміну повернення позики з виплатою 16% річних за кожен місяць прострочення, однак, належним чином зобов'язання відповідач не виконала, грошові кошти не повернула. Враховуючи те, що боргові зобов'язання відповідачем не виконані, та на підставі ст.ст. 526, 530, 610, 612, 625, 1046-1050 ЦК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій вказувала, що підтримує заявлені позовні вимоги та просить їх задовольнити, просила розглянути справу в її відсутності, що суд вважає за можливе (а.с. 15).

Відповідач в судове засідання не з'явилась, суду через канцелярію надані пояснення по суті позовних вимог, де остання вказує, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає, дійсно отримала від позивачки в борг грошові кошти в розмірі 202000 грн. (екв. 40000 дол. СЩА), однак події, що сталися восени 2008 р., в тому числі різке зростання курсу долара та знецінення вартості придбаної квартири, позбавили можливості належного виконання взятих на себе зобов'язань за договором позики, крім того визнає правильність розрахунку загальної суми заборгованості, а тому, суд вважає можливим розгляд справи у її відсутності (а.с. 17).

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позичкодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при цьому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 квітня 2008 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено поговір позики, відповідно до умов якого відповідачу надано грошові кошти в сумі 202000 грн., що на день підписання еквівалентно 40000,00 дол. США, для попередньої оплати вартості квартири - новобудови НОМЕР_3 за адресою АДРЕСА_1, строком по 31 грудня 2009 року з виплатою 13% річних за кожен повний місяць користування позикою з відтермінуванням виплати на кінець строку,а у випадку прострочення терміну повернення позики з виплатою 16% річних за кожен місяць прострочення (а.с. 5-6 - копія договору, а.с. 7 -копія розписки).

Пунктом 1.4 договору обумовлено, що повернення позики відбувається у гривні у сумі, еквівалентній 40000 дол. США за курсом НБУ на день повернення.

Крім того, 16 грудня 2008 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору позики від 20.04.2008 р., відповідно до умов якого сторони домовилися про відтермінування строку повернення позики на три роки, тобто до 31 грудня 2012 року (а.с. 8).

Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, розмір суми позики 202000,00 грн. екв. 40000 дол. США за курсом НБУ на 27.08.2015р. становить 856800,00 грн., сума заборгованості за відсотками становить 1032080,00 грн. (а.с. 4).

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи обставини справи, а також те, що відповідачем визнається розмір загальної заборгованості перед позивачем, суд приходить до висновку, щодо задоволення позовних вимог.

Окрім того відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 3654,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 536, 625, 1046, 1049 ЦК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, суму неповернутої позики в розмірі 856800,00 грн., відсотки за користування позикою в розмірі 1032080,00 грн. та судовий збір в розмірі 3654,00 грн., а всього 1892534 (один мільйон вісімсот дев'яносто дві тисячі п'ятсот тридцять чотири) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ:

q

ун. № 759/13506/15-ц

пр. № 2/759/5761/15

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2015 року Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого-судді П'ятничук І.В.,

при секретарі Ковтун Р.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Керуючись ст.ст. 209, 218 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, суму неповернутої позики в розмірі 856800,00 грн., відсотки за користування позикою в розмірі 1032080,00 грн. та судовий збір в розмірі 3654,00 грн., а всього 1892534 (один мільйон вісімсот дев'яносто дві тисячі п'ятсот тридцять чотири) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: