Справа № 464/6143/15-ц
пр.№ 2/464/1676/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2015 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Чорної С.З.

при секретарі Дзюба І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну виплати аліментів, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить змінити рішення Сихівського районного суду м.Львова від 21.07.2014р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та постановити нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 аліменти в частці від доходу. В обгрунтування позову покликається на те, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 21.07.2014р. вирішено стягувати з нього на утримання дітей ОСОБА_4, 04.07.2005р.н., та ОСОБА_5, 10.10.2006р.н., аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 03.07.2014р. до досягнення дітьми повноліття. Стверджує, що на даний час не має постійного місця праці і отримує тільки пенсію в розмірі 1059,19 грн., як інвалід ІІІ групи, а тому не має змоги сплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі. Зазначає, що не відмовляється від сплати аліментів на утримання своїх дітей, але вважає, що розмір таких повинен бути спів розмірний з його доходами. З огляду на положення ст.192 СК України просить змінити розмір аліментів, визначивши такий в частці від його доходу.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі, дали пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просять таку задоволити.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що обставини на які посилається позивач у позовній заяві, були враховані судом при ухваленні рішення про стягнення аліментів та визначення їх розміру, а тому просить відмовити в задоволенні даного позову.

Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обовязок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач являється батьком неповнолітніх ОСОБА_4, 04.07.2005р.н., та ОСОБА_5, 10.10.2006р.н., а відтак, зобовязаний утримувати їх до досягнення ними повноліття.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 21.07.2014 року вирішено стягувати з ОСОБА_1, 03.06.1978р.н., в користь ОСОБА_3, 30.06.1984р.н., аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, 04.07.2005р.н., та ОСОБА_5, 10.10.2006р.н., в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 03.07.2014р. до досягнення дітьми повноліття.

Статтею 192 СК України, визначено право платника або одержувача аліментів звернутись до суду з позовом про зміну, зменшення або збільшення розміру аліментів.

Так, відповідно до положень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Як вбачається із змісту позову обставинами, що є підставою для зімни розміру аліментів, позивач вважає погіршення його матеріального становища, а саме відсутність постійної оплачуваної роботи та незначний дохід у вигляді пенсії по інвалідності.

Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.60 ЦПК України на сторін покладено обовязок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення.

Однак, всупереч зазначеним нормам законодавства позивачем не надано суду належних та достовірних доказів в підтвердження обставин щодо зміни його матеріального стану. З огляду на нестабільний дохід позивача, суд також не вбачає підстав для стягнення аліменти в частці від доходу, а не в раніше визначеній твердій сумі. Водночас, критично оцінюються покликання позивача на відсутність у нього реальної можливості отримувати додатковий прибуток, окрім пенсії по інвалідності, оскільки останній в судовому засіданні вказав, що в червні 2015р. за власним бажанням звільнився з місця праці ТзОВ «Хліб-трейд», а згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 № 9058 від 04.08.2014р., жодних протипоказань щодо виконання певного роду діяльності/роботи лікуючим лікарем не вказано.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менший, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законодавчо встановлений мінімальний розмір аліментів змінений бути не може. Визначення суми аліментів в частці, з огляду на вказаний позивачем офіційний дохід у вигляді пенсії, при подальшому його розрахунку, порушить вищевказані вимоги закону.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обставини, які б свідчили про вагомість підстав для зміни виплати аліментів достатніми доказами не підтверджені, а відтак підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі ст.180, 192 Сімейного кодексу України та керуючись ст.1, 10, 60, 209, 212-213 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну виплати аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 10 днів після його проголошення.

Головуючий: