Номер провадження: 22-ц/785/9515/15
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

ОСОБА_2,

при секретарі - Коноваленко Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до ОСОБА_3 про стягнення в порядку регресу виплаченого страхового відшкодування за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 вересня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Позивач ТОВ «Маркс.Капітал», звернувшись 17 червня 2015 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що 31 січня 2013 року на 20км+600м автодороги Київ-Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автобуса «Setra», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля «Газ»-5307, реєстраційний номер 0513КХВ, під керуванням водія ОСОБА_4 До відповідальності за скоєння дорожньо-транспортної пригоди притягнуто ОСОБА_3 Транспортний засіб автобус «Setra», реєстраційний номер НОМЕР_1, було застраховано в ПрАТ «Страхова компанія «Статус». Страхове відшкодування в сумі 7241,80 грн. ПрАТ «СК «Статус» виплачено 16 жовтня 2013 року ДП «Сквирський завод по виробництву мясокісткового борошна «Ветсанутильзавод». 29 листопада 2013 року ПрАТ «СК «Статус» направлено ОСОБА_3 регресну вимогу з підстав не повідомлення страхової компанії в установленому порядку та строки про дорожньо-транспортну пригоду. Посилаючись на вказані обставини, перехід від ПрАТ «СК «Статус» до ТОВ «Маркс.Капітал» права регресної вимоги за договором про надання фінансових послуг факторингу від 28 квітня 2014 року, позивач ТОВ «Маркс.Капітал» просив стягнути з ОСОБА_3 в порядку регресу виплачене страхове відшкодування в сумі 7241,80 грн. та судові витрати (а.с.2-4).

Відповідач ОСОБА_3 згідно поданої 8 липня 2015 року заяви позов не визнав, пояснень суду першої інстанції не надавав, представником в інтересах відповідача подавались заяви про забезпечення доказів, залучення третьої особи, зміст яких вказує на невизнання вимог (а.с.88, 101-104, 140-141).

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 вересня 2015 року позов задоволено (а.с.153-154).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові (160-164).

Неправильність рішення суду мотивовано не встановленням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно договору про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного 13 липня 2012 року між страховиком ПрАТ «Страхова компанія «Статус» та страхувальником ОСОБА_5 (поліс №АВ/3737134 строком дії від 14 липня 2012 року до 13 липня 2013 року), забезпеченим транспортним засобом є транспортний засіб марки «Setra» - S211НД, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.6).

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 4 лютого 2013 року ОСОБА_3 визнано винним за статтею 124 КУпАП за скоєння 31 січня 2013 року о 06.00 годині порушення вимог пункту 13.1 Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «Газ»-5307, реєстраційний номер 0513КХВ (а.с.49).

Повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди від страхувальника ОСОБА_5 зареєстровано в ПрАТ «СК «Статус» 4 лютого 2013 року (водій страхувальника ОСОБА_3; транспортний засіб страхувальника марки «Setra»-S211НД, реєстраційний номер НОМЕР_1; потерпіла особа ДП «Сквирський завод по виробництву мясокісткового борошна «Ветсанутильзавод»; транспортний засіб потерпілого марки «Газ»-5307, реєстраційний номер 0513КХВ; водій потерпілої особи ОСОБА_4М.) (а.с.7,10-13,18,19).

Заяву про виплату страхового відшкодування подано 20 березня 2013 року ДП «Сквирський завод по виробництву мясокісткового борошна «Ветсанутильзавод» (а.с.8).

Згідно звіту №940-3-2 від 7 червня 2013 року, складеного субєктом оціночної діяльності СПД ОСОБА_6, з визначення вартості збитку, завданого власнику транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту визначена рівною 26615,50 грн., вартість збитку - 20781,80 грн. (а.с.21-43).

Відповідно до страхового акту №8773-13-59-15 за наслідками події, що сталася 31 січня 2013 року, сума страхового відшкодування склала 7241,80 грн. (а.с.44-46).

Страхове відшкодування ПрАТ «СК «Статус» виплачено ДП «Сквирський завод по виробництву мясокісткового борошна «Ветсанутильзавод» 16 жовтня 2013 року в сумі 7241,80 грн. (а.с.47).

29 листопада 2013 року ПрАТ «СК «Статус» направлено ОСОБА_3 регресну вимогу на суму 7241,80 грн. з підстав порушення вимог статті 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що обумовлено не повідомлення ні ОСОБА_3 як водієм забезпеченого транспортного засобу, ні ОСОБА_5 як страхувальником страхової компанії невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово про пригоду (а.с.50-51).

ТОВ «Маркс.Капітал» правонаступник ПрАТ СК «Статус» за договором про надання фінансових послуг факторингу №4/28-04/2014 від 28 квітня 2014 року (а.с.57-77, 115-136).

30 жовтня 2014 року ТОВ «Маркс.Капітал» направлено ОСОБА_3 вимогу в порядку регресу на суму 7241,80 грн., вимогу отримано 4 листопада 2014 року (а.с.52-56).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, встановив обставини, що мають значення для справи, та дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Маркс.Капітал» в порядку регресу виплаченого страхового відшкодування в сумі 7241,80 грн.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, у строки і за умов, визначених цим Законом (п.п.38.1.1, 38.1 ст.38). У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу (п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33).

Відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно положень частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Доводи ОСОБА_3 про відшкодування шкоди ТОВ «Турист» не приймаються з огляду на наступне.

За змістом частини 1 статті 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» надання послуг з перевезення пасажирів як вид господарської діяльності підлягає ліцензуванню.

ОСОБА_3 як водій має категорію «D». ОСОБА_3 здійснював 30 січня 2013 року перевезення пасажирів рейсу «Вилково-Одеса-Київ» та 31 січня 2013 року зворотного рейсу «Київ-Одеса-Вилково» належним ОСОБА_5 транспортним засобом марки «Setra»-S211НД, реєстраційний номер НОМЕР_1. ОСОБА_3 посилається на те, що перебував у трудових відносинах з ТОВ «Турист», що дорожньо-транспортну пригоду скоїв під час виконання трудових обовязків.

Трудові відносини фізичної особи з юридичною особою законодавчо врегульовано. Відповідач ОСОБА_3 посилається на трудові відносини з юридичною особою, однак не надає письмового трудового договору між ним та ТОВ «Турист», трудової книжки з записом про прийняття його на роботу в ТОВ «Турист» водієм, наказу (розпорядження) керівника ТОВ «Турист» про закріплення за ним як водієм транспортного засобу марки «Setra»-S211НД, реєстраційний номер НОМЕР_1, не надає доказів нарахування заробітної плати, сплати податків, зборів, інших обовязкових платежів, отриманих ним як працівником товариства, тощо.

В справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 в даних про особу, яка притягується до відповідальності, дійсно зазначено, що він працює водієм в ТОВ «Турист». Однак ця обставина у сенсі положень частини 3 статті 61 ЦПК України не є тією обставиною, що не підлягає доказуванню в цивільній справі про відшкодування шкоди, оскільки перебування ОСОБА_3 в трудових відносинах з ТОВ «Турист» зазначено зі слів ОСОБА_3, занесених до протоколу про адміністративне правопорушення, а, відтак, це не є обставиною, яку встановив суд в іншій справі (при розгляді справи про адміністративне правопорушення перебування ОСОБА_3 в трудових відносинах з ТОВ «Турист» не було предметом розгляду та, відповідно, не встановлювалось). Таким чином, вважати доведеним факт перебування ОСОБА_3 в трудових відносинах з ТОВ «Турист» прийнятою в справі №369/821/13-п постановою від 4 лютого 2013 року судді Києво-Святошинського районного суду Київської області безпідставно.

Перебування ОСОБА_3 в трудових відносинах з ТОВ «Турист» не доведено. Пояснення ОСОБА_3 про виконання ним роботи як найнятим працівником не підтверджено належними та допустимими доказами. Саме по собі керування належним іншій особі транспортним засобом, виконання певної роботи, надання послуг тощо може ґрунтуватися й цивільно-правовій підставі (договорі) за домовленістю сторін. Що ж до трудових відносин, то такі мають бути оформлені в установленому державою порядку, контрольовані уповноваженими органами держави, оскільки від них залежать трудовий стаж особи, пенсія, соціальні виплати, пільги тощо. ОСОБА_3 питання трудових відносин підняв лише після скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди та, відповідно, предявлення вимог про стягнення з нього в порядку регресу виплаченого страховою компанією страхового відшкодування.

Доводи ОСОБА_3 про неналежність позивача не приймаються з огляду на наступне.

Право вимоги в порядку регресу виплаченого страхового відшкодування до ТОВ «Маркс.Капітал» перейшло від ПрАТ СК «Статус» на підставі договору про надання фінансових послуг факторингу №4/28-04/2014 від 28 квітня 2014 року (а.с.57-77, 115-136).

Відповідно до частин 3, 5 статті 65 ГК України для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства, який без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами. Згідно частини 1 статті 62 Закону України «Про господарські товариства» у товаристві з обмеженою діяльністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекцію очолює генеральний директор. Членами виконавчого органу можуть бути також і особи, які не є учасниками товариства. Таким чином, ОСОБА_7, перебуваючи на посаді директора ТОВ «Маркс.Капітал» міг одночасно і не бути учасником товариства.

На момент укладення договору про надання фінансових послуг факторингу №4/28-04/2014 від 28 квітня 2014 року директором ТОВ «Маркс.Капітал» був ОСОБА_7, що підтверджено даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, підпис ОСОБА_7 на договорі посвідчено печаткою товариства. ОСОБА_8 призначено на посаду директора ТОВ «Маркс.Капітал» з 21 серпня 2014 року наказом №4-к від 20 серпня 2014 року. Таким чином, посилання ОСОБА_3 на те, що договір про надання фінансових послуг факторингу №4/28-04/2014 від 28 квітня 2014 року не є належним та допустимим доказом, а ОСОБА_7 не був особою, уповноваженою на підписання договору, безпідставні.

Доводи ОСОБА_3 про недоведеність збитку не приймаються з огляду на наступне.

Представником потерпілої особи як то ДП «Сквирський завод по виробництву мясо-кісткового борошна «Ветсанутильзавод» подано заяву про виплату страхового відшкодування. Зі звіту субєкта оціночної діяльності №940-3-2 від 7 червня 2013 року з визначення вартості збитку, завданого власнику транспортного засобу, встановлено, що вартість збитку, завданого власнику автомобіля марки «Газ»-5307, реєстраційний номер 0513КХВ, в результаті дорожньо-транспортної пригоди рівна 20781,80 грн., вартість відновлювального ремонту рівна 26615,50 грн. З висновку експертного автотоварозначого дослідження №2556/4 від 12 серпня 2013 року, складеного ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», слідує, що вартість працездатних та ліквідних складових автомобіля марки «Газ»-5307, реєстраційний номер 0513КХВ, придатних для подальшої експлуатації з урахуванням коефіцієнту фактичного зносу за мінусом вартості робіт по їх демонтажу складає 13040,00 грн. Страхове відшкодування в сумі 7241,80 грн. розраховано страховою компанією на підставі вищевказаних висновків. ОСОБА_3 не надає доказів завдання

збитків в іншому розмірі, відтак, судом приймаються докази, надані позивачем, як такі, що не спростовані.

Крім того, станом на дату оцінки збитку субєкт оціночної діяльності СПД ОСОБА_6 мала Сертифікат субєкта оціночної діяльності №9804/10, виданий Фондом державного майна України 20 червня 2010 року; ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців мало право здійснювати оцінювання ризиків та завданої шкоди (Код КВЕД 66.21).

Правові підстави для скасування рішення та ухвалення нового рішення про відмову в позові відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 вересня 2015 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до ОСОБА_3 про стягнення в порядку регресу виплаченого страхового відшкодування залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

ОСОБА_2