Справа № 204/6858/15-ц
Провадження № 2/204/2826/15
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18 грудня 2015 року м.Дніпропетровськ

Суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Тітова І.В., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Завод «Дніпропрес» про стягнення несплаченого середнього заробітку за час затримки з урахуванням індексації та 3% річних, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

13 жовтня 2015 року до суду надійшла вищевказана позовна заява.

Ухвалою судді від 15 жовтня 2015 року позовна заява була залишена без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків шляхом надання суду розрахунку заборгованості за період з жовтня 2012 року по жовтень 2015 року, зазначення ціни позову, надання суду документу, що підтверджує сплату судового збору за подання позовної заяви майнового характеру та надання документу про сплату судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди за такими банківськими реквізитами: одержувач УД КСУ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської обл., р/р 0008, , МФО 805012, банк ГУ ДКСУ в Дніпропетровській області, код платежу 22030001, код ЄДРПОУ суду 02891345, призначення платежу: судовий збір (або доказів на підтвердження звільнення від його сплати) - два дні з дня отримання ухвали.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху було зазначено, що відповідно до п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру. Частиною 5 статті 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Згідно з ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до п.13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014р., якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди. Згідно з ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Вищезазначена ухвала була отримана позивачем 10 грудня 2015 року, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах позовної заяви.

На виконання ухвали суду позивачем було подано уточнену позовну заяву, у якій було зазначено ціну позову, проте, інші зазначені в ухвалі недоліки не були усунені позивачем у зазначений в ухвалі строк, а саме: не надано документ, що підтверджує сплату судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, не надано документу про сплату судового збору за вимогу про відшкодування моральної шкоди, не надано розрахунку заборгованості за період з жовтня 2012 року по жовтень 2015 року.

Позивач у своїй заяві від 14 грудня 2015р. посилається на те, що він звільнений від сплати судового збору, оскільки звернувся із позовом про стягнення заробітної плати. Із таким твердженням неможливо погодитись, так як рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2011р. із ВАТ «Завод «Дніпропрес» на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі (без утримання податку й інших платежів) 34548 (тридцять чотири тисячі пятсот сорок вісім)грн.08коп., а ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 лютого 2012р. вищевказане рішення залишено без змін.

Таким чином, 13 жовтня 2015р. позивач звернувся до суду із позовом про стягнення індексації та трьох відсотків річних вищевказаної суми заробітної плати, що не звільняє його від сплати судового збору, оскільки сама заробітна плата вже була стягнута на його користь.

У відповідності до положень ч.2 ст.121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, оскільки недоліки позовної заяви не були усунені позивачем у зазначений в ухвалі строк, вона вважається неподаною та підлягає поверненню.

Керуючись ст.121 Цивільного процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Завод «Дніпропрес» про стягнення несплаченого середнього заробітку за час затримки з урахуванням індексації та 3% річних, стягнення моральної шкоди повернути позивачеві.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.В. Тітова