№ 207/1600/15-ц
№ 2/207/927/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді САВЧЕНКА В.О.

при секретарі: ГОРБ С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську справу за позовом К О В А Л Е Н К О ОСОБА_1 до К О В А Л Е Н К О ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська з позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В цій позовній заяві він просив суд на підставі статті 405 ЦК України, визнати ОСОБА_4, такою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку № 15, по 2-му провулку Леваневського, в м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_3 вказав, що йому згідно з договором купівлі-продажу від 23 грудня 1988 року, належить 11/25 частин житлового будинку, що знаходиться в м. Дніпродзержинську по Другому провулку Леваневського під № 15. В будинку зареєстровані він ОСОБА_3, його дружина ОСОБА_5, його син ОСОБА_6, відповідачка ОСОБА_4 та його онука ОСОБА_7.

22 грудня 2007 року його син та відповідачка одружилися, він зі своєю дружиною, вселили відповідачку до будинку як члена сімї та зареєстрували її в ньому. В цьому будинку син та відповідачка прожили 3 місяці.

В 2007 році ОСОБА_4 забрала речі та переїхала проживати в інше місце. Оскільки подружні стосунки між ними не склалися, господарство не велося, тому відповідачка подала в 2014 році на розлучення. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 квітня 2014 року їхній шлюб було розірвано. Після переїзду відповідачка впродовж 7 років будинком не цікавилась, комунальні послуги не сплачувала.

Він неодноразово звертався до ОСОБА_4 з проханням знятися з реєстраційного обліку, але вона тільки обіцяла це зробити. Також він пропонував повернутися до будинку і проживати в ньому, на що відповідачка також відмовилась.

Відповідачка ОСОБА_4 не мешкає у будинку понад сім років без поважних причин, тому він був змушений звернутися до суду з даною позовною заявою.

В заяві від 09 червня 2015 року просить справу розглядати без його участі та без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

ОСОБА_4 до суду не зявилась, про день, місце та час розгляду справи по суті повідомлялася у встановленому законом порядку своєчасно. В заяві від 25 травня 2015 року просить цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням розглядати без її участі. Позовні вимоги ОСОБА_3 визнає в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно статей 317, 319 ЦК України, ОСОБА_3 має право користуватись, володіти та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї та інших осіб.

Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

З копії договору купівлі-продажу від 23 грудня 1988 року (а.с. 8) та Технічного паспорту на будинок № 15, по 2 провулку Леваневського, в місті Дніпродзержинську, Дніпропетровської області (а.с. 1115), які оглянуті в ході судового розгляду та копії яких знаходяться в матеріалах справи, видно, що ОСОБА_3 є власником 11/25 частин будинку № 15, по 2-му провулку Леваневського в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області.

Із довідки про склад сімї від 05 квітня 2013 року (а.с. 9), видно що по 2-му провулку Леваневського, 15-2 в м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області, до складу сімї (зареєстрованих) входять: ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7.

З Акту «о не проживании» від 06 квітня 2015 року, виданого Начальником дільнично-квартального комітету № 2 (а.с. 16), який оглянутий в ході судового розгляду та який знаходиться в матеріалах справи, видно, що по 2-му провулку Леваневського, 15-2, в м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області, ОСОБА_4, зі слів сусідів, не проживає довгий час (7 років) з 2007 року.

Оцінивши у сукупності всі докази, які наявні по справі, суд вважає, що реєстрація відповідачки ОСОБА_4 в будинку № 15/2, по 2-му провулку Леваневського, в м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області є перешкодою у здійсненні ОСОБА_3 права користування та розпорядження своїм майном. Залишаючись зареєстрованою в цьому будинку, відповідачка своєю бездіяльністю порушує права позивача.

Тому позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 317, 319, 383, 405 ЦК України, статтями 10, 60 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги К О В А Л Е Н К О ОСОБА_1 до К О В А Л Е Н К О ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -- з а д о в о л ь н и т и п о в н і с т ю .

Визнати К О В А Л Е Н К О ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку № 15/2, по 2-му провулку Леваневського, у м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області.

Зобовязати відділ реєстрації і громадянства Баглійського РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України К О В А Л Е Н К О ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в будинку № 15/2, по 2-му провулку Леваневського, у місті Дніпродзержинську, Дніпропетровської області, -- з н я т и з р е є с т р а ц і ї.

Протягом десяти днів з дня проголошення цього рішення може бути подана апеляційна скарга на рішення суду сторонами або їх представниками в апеляційний суд Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська.

С у д д я : ОСОБА_8