УхвалА

іменем україни

8 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори», треті особи: реєстраційна служба Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, Сидорівська сільська рада Білоцерківського району Київської області, про визнання договору оренди землі недійсним за касаційною скаргою приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» на рішення апеляційного суду Київської області від 27 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 14 серпня 2014 року між нею та приватним орендним сільськогосподарським підприємством «Сидори» (далі - ПОСП «Сидори») було укладено договір оренди належної їй на праві власності земельної ділянки. Вказувала, що договір оренди земельної ділянки є недійсним, оскільки вона його не підписувала, волевиявлення на укладання цього договору у неї не було. У зв'язку з цим вона 8 грудня 2014 року звернулася до підприємства із заявою про розірвання договору оренди землі, на що отримала відмову.

З огляду на викладене, позивач просила визнати недійсним договір оренди землі, укладений 14 серпня 2014 року між нею та ПОСП «Сидори», та зобов'язати останнього повернути їй вказану земельну ділянку.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 1 квітня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 27 липня 2015 року рішення міськрайонного суду скасовано та ухвалено нове, яким позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі, площею 2,7902 га, укладений 14 серпня 2014 року між ОСОБА_4 та ПОСП «Сидори». Зобов'язано ПОСП «Сидори» повернути ОСОБА_4 належну їй на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку, площею 2,7902 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Сидорівської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПОСП «Сидори», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказане судове рішення скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_4 договір оренди землі не підписувала, що визнано сторонами і зазначена обставина не підлягає доказуванню (ч. 1 ст. 61 ЦПК України), а, отже, не було її волевиявлення на укладання такого договору (ст. ст. 203, 215 ЦК України).

Доводи касаційної скарги про те, що судом не застосовано положення ст. 241 ЦК України щодо наступного схвалення правочину безпідставні, так як правочину між позивачем та її дочкою, яка підписала договір оренди, не було, а згідно зі ст. ст. 244, 245, 639, гл. 68 ЦК України довіреність чи договір доручення повинні укладатись у письмовій, а не усній формі.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Отже, судове рішення є законним і обґрунтованим й підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 27 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта