Провадження № 2/752/6249/15
03.12.2015 року м. Київ
Голосіївський районний суд м.Києва
в складі: головуючого - судді - Сальниковій Н.М.,
секретаря - Захаревської Н.Г.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про стягнення відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,
07.10.2015 року представник позивача ОСОБА_2 «СК «ВУСО» звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Вимоги мотивовані тим, що 11.03.2014 року з вини відповідача відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів застрахованого в ОСОБА_2 «СК «ВУСО» автомобіля «Hyundai i30» /д.н.з. НОМЕР_1/, під управлінням ОСОБА_1 та автомобіля «Land Rover Range Sport» /д.н.з. НОМЕР_2/, під управлінням ОСОБА_3
ОСОБА_2 «СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування у звязку зі страховим випадком в розмірі 11 660 грн. 50 к. Оскільки ОСОБА_1 у добровільному порядку зазначені кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом.
В судове засідання представник позивача не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, надіславши до канцелярії суду письмову заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, що узгоджується з вимогами ч.2 ст.158 ЦПК України, позовні вимоги просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання також не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки до суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за відсутності представника співвідповідача або ж про відкладення розгляду справи не надав.
Керуючись ст.ст.169,224-226 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення, що узгоджується з вимогами ч.5 ст.169 ЦПК України.
Суд повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 11.03.2014 року в м.Києві по вулиці Гетьмана, 30 сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої завдано механічних пошкоджень автомобілю «Land Rover Range Sport» /д.н.з. НОМЕР_2/.
15.03.2013 року між ОСОБА_2 «СК «ВУСО» та ОСОБА_1 було укладено поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ 1338300, яким був забезпечений транспортний засіб «Hyundai i30» /д.н.з. НОМЕР_1/.
Постановою Соломянського районного суду м. Києва від 22.04.2014 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.
У звязку з настанням події, передбаченої п.41.1 ст.41 Закону, ОСОБА_2 «СК «ВУСО» 25.03.2015 року здійснило виплату відшкодування ОСОБА_2 «СК «УСГ» в розмірі 11 660 грн. 50к.
Положеннями ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застережено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно з п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, зокрема повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка.
У системному взаємозв'язку з п.5 ч.1 ст.989 ЦК України, яким на страхувальника покладено обов'язок повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором, правове значення для вирішення страховиком питання про виплату страхового відшкодування має його повідомлення страхувальником про настання страхового випадку у строк, який дає страховику можливість дослідити обставини справи та дійти висновку про визнання його страховим випадком чи відмову в цьому.
Наведеними правовими нормами встановлено обов'язок страховика повідомити письмово страхувальника про настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання цієї дорожньо-транспортної пригоди.
Аналогічні розяснення й містяться у постанові Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року «Про деякі застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», що у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.
Згідно ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Таким чином, після виплати страхового відшкодування страхувальнику, до позивача у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке останнє мало до ОСОБА_1, як до особи, відповідальної за завдані збитки.
Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування в підтвердження страхування відповідачем особистої цивільно-правової відповідальності, з огляду на надані сторонами в розпорядження суду докази, суд приходить до висновку, що завдана шкода ОСОБА_2 «СК «ВУСО» в повному обсязі підлягає стягненню саме з ОСОБА_1
Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього, суд вважає, що кошти в розмірі понесених витрат 11 660 грн 50 к. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.10,11,60,208-209,224-226,292,294-296 ЦПК України, ст.ст.993,1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування», ст.33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"суд -
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про стягнення відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Київської області через Голосіївський районний суд шляхом подання в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Голосіївського районного суду м.Києва Н.М.Сальникова