Справа № 199/4409/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

13 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючий-суддя Богун О.О.

При секретарі Завгородній Л.В.

За участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкування з дітьми,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 третя особа Служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкування з дітьми, в обґрунтування позову посилаючись на те, що з 10 травня 2013 року перебував у шлюбі з відповідачем, від якого у них народилося двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з відповідачем.

Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з січня 2015 року. З цього часу відповідач заперечувала щодо його побачень з дітьми, чинила перешкоди в цьому.

Позивач бажає приймати участь у вихованні дітей, як їх батько, адже для хлопчиків важливо спілкуватися з батьком, що, на його думку, буде позитивно впливати на процес виховання дітей, а також на подальший життєвий вибір дітей.

Тому на підставі викладеного просив суд зобовязати відповідача ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; встановити час та дні для зустрічі з батьком кожну суботу сина ОСОБА_5 забирати додому до позивача на почівлю; кожну неділю з 10 годин до 19 годин з синами ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у присутності матері за місцем її проживання та стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, на задоволенні позову наполягав.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнає, та просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, підтримавши надані суду письмові заперечення на позов.

Представник третьої особи Служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме просив винести рішення відповідно до Висновку Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради від 12 жовтня 2015.

Суд, вислухавши позивача, відповідача, представника 3-ї особи, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.159 СК України позов про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні може бути заявлений якщо один з батьків, з ким проживає дитина, ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Чинним законодавством України встановлений принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей, і жоден із них не має будь-яких переваг.

Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно із ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.15 Закону України „Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

За змістом ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини.

Згідно із ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вжити таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до ст.1 ч.ч.2,3 глави 1 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (учинено у м. Страсбург 25 січня 1996 року, реєстраційний код 37216/2006) предметом цієї Конвенції є - у найвищих інтересах дітей підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосується. Для цілей цієї Конвенції розгляд судовим органом справ, що стосується дітей, визначається розглядом сімейних справ, зокрема тих, що пов'язані зі здійсненням батьками своєї відповідальності, наприклад стосовно місця проживання дітей та доступу до них.

Статтею 2 глави 1 зазначеної Конвенції визначено термін «суб'єкти батьківської відповідальності» - батьки та інші особи чи органи, які мають здійснювати частково або повністю батьківську відповідальність.

Відповідно до ст.ст.3,7,8,18,19 Конвенції про права дитини (ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.91) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина з моменту народження має право на піклування своїх батьків. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини, докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток.

Відповідно до ст. 4 Конвенції про контакт з дітьми (підписана 15.05.2003, набрала чинності для України 01.04.2007), дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним, такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини. Якщо підтримання неконтрольованого контакту з одним з батьків не відповідає найвищим інтересам дитини, то розглядається можливість контрольованого особистого контакту чи іншої форми контакту з одним з батьків.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, сторони з 10 травня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після сварки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, діти залишилися проживати разом з матірю за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Артеківська, буд. 26 а, кв. 7.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, працює ТОВ «Укршина» ООО, позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем роботи.

Відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4. Разом з нею проживають малолітні діти - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Матірю створені за місцем мешкання дітей всі належні умови для виховання та розвитку.

Під час розгляду справи судом виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради розглянуто питання щодо призначення днів побачень батька ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Висновком Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради від 12.10.2015 №4/4-1107 призначено ОСОБА_1 дні побачень з дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 кожні першу та третю суботу та неділю місяця з 10-00 годин до 18-00 годин в присутності матері.

З урахуванням наведеного, наданих доказів, того, що відповідач має постійну роботу та заробіток і відповідно до ст.153 СК України має право на безперешкодне спілкування зі своїми дітьми, має бажання спілкуватися та приймати участь у вихованні дітей, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що позивачу слід надати право спілкуватися з дітьми ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 кожну неділю з 10-00 до 18-00 години у присутності матері за місцем їх проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, б. 39.

В іншій частині позову відмовити.

Вирішуючи відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 214, 215, 218, 222 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкування з дітьми - задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в реалізації його права на виховання та спілкування з дітьми, зобов'язавши ОСОБА_2 не чинити перешкод в спілкуванні з дітьми ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визначити ОСОБА_1 дні спілкування з дітьми ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 кожну неділю з 10-00 до 18-00 години у присутності матері за місцем їх проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, б. 39.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий :