Справа № 149/1435/15-ц Провадження № 22-ц/772/2653/2015Головуючий в суді першої інстанції Олійник І. В.
Категорія 30Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Зайцева А.Ю., Луценка В.В.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

за участю апелянтки, позивачки ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, роз-глянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про

відшкодування майнової і моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22 липня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

25 травня 2015 року ОСОБА_2 звернулася у Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_4, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача відділу державної виконавчої служби Хмільницького міського управління юстиції ( да-лі - ВДВС Хмільницького МУЮ ) про стягнення майнової та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 березня 2014 року вона придбала за 11 ти-сяч гривень у довіреної особи відповідача автомобіль марки ГАЗ 31029, 1993 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, зареєстрований 14.12.2010 року Хмільницьким ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Вінницькій області. Цей факт доводиться лише розпискою, доданою до матеріалів справи. У лютому 2015 року позивачка дізналася від працівників ДАІ, що постановою державного виконавця Хмільницького МУЮ Вінницької області на куплений нею автомобіль накладений арешт в рахунок забезпечення стягнення боргу, транспортний засіб було забрано на штрафмай-данчик. З метою повернення автомобіля у своє розпорядження ОСОБА_2 сплатила борг за ОСОБА_4 в сумі 3801,94 гривні, витрати з утримання машини на штрафмайданчику в сумі 1273,00 гривень. Ці кошти позивачка просила стяг-нути з відповідача як завдану майнову шкоду в загальній сумі 5073,94 гривні, а також у відшкодування моральної шкоди одну тисячу гривень ( а. с. 3-6 ).

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22 липня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено ( а. с. 77-81 ).

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане рішення скасувати, ухва-лити нове рішення про задоволення її вимог у повному обсязі. Апелянтка вва-жає оскаржуване рішення необгрунтованим, незаконним, таким, що не відпо-відає фактичним обставинам справи, ухваленим з порушенням норм матеріаль-ного і процесуального права ( а. с. 87-91 ).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення по апеляційній скарзі апелянтки та її представника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши в сукупності наявні в ній докази, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в су-ді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивіль-ного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони поси-лаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обгрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обстави-нам справи.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Відмовляючи у позові ОСОБА_2, суд першої інстанції зазначив, що роз-писка від 15 березня 2014 року про отримання довіреною особою відповідача ОСОБА_5 від позивачки коштів в сумі 11 тисяч гривень в якості оплати вар-тості автомобіля ГАЗ 31029, 1993 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, не являється договором купівлі-продажу цього транспортного засобу, вона не свідчить про перехід до ОСОБА_2 права власності на цей автомобіль, оскільки така угода повинна відповідати певним вимогам закону, яких не було дотримано. Зокрема, транспортний засіб не був знятий з обліку в органах ДАІ, договір його купівлі-продажу у письмовій формі оформлений не був, сторона-ми у справі не було дотримано вимог постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації ( перереєстрації ), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що власником автомобіля ГАЗ 31029 до 11 березня 2015 року залишався відповідач ОСОБА_4, позивачка мала права володіння і користування цим транспортним засобом.

Керуючись нормами статей 395, 396, 1166 ЦК України, суд першої інстан-ції дійшов вірного висновку щодо відсутності правових підстав для задоволен-ня заявлених в суд ОСОБА_2 позовних вимог.

Суд прийняв до уваги, що на виконанні у відділі ДВС Хмільницького міськ-районного управління юстиції знаходився виконавчий лист № 149/3134/13ц, ви-даний 26 листопада 2013 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_4 на користь банку боргу в сумі 115,83 дола-рів США, 2508,14 гривень, через що державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, оголошено заборону на відчуження та розшук цього майна, а саме, зокрема, автомобіля ГАЗ 31029, 1193 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1. ОСОБА_2 за власною ініціативою сплатила за-борговані кошти від імені боржника, подала в ДВС відповідну квитанцію на су-му 3801,94 гривня. Це дало можливість зняти арешт з транспортного засобу, ОСОБА_2 змогла після цього 11 березня 2015 року оформити на нього право власності та поставити його на облік в органах ДАІ.

Судом не встановлено обставин, які були б підставою для покладання на відповідача обов'язку відшкодувати шкоду, яку понесла позивачка за її власним твердженням. До таких обставин належать протиправна поведінка особи, на-стання шкоди, наявність причинного зв'язку між протиправною поведінкою та настанням шкоди, вина завдавача шкоди.

Як наслідок, вирішення спору в частині відшкодування майнової шкоди не на користь позивачки потягло відмову у позові про відшкодування моральної шкоди, оскільки вини відповідача у завданні моральних страждань ОСОБА_2 судом не встановлено. Відповідно до встановлених ст. 1167 ЦК України загаль-них підстав для покладення відповідальності на заподіювача моральної (немай-нової) шкоди необхідна сукупність чотирьох умов, а саме: наявність шкоди; протиправність дій заподіювача; причинний зв'язок між протиправною поведін-кою заподіювача і шкодою; вина в заподіянні шкоди.

Судом першої інстанції зроблено обгрунтований і вмотивований висновок про безпідставність позовних вимог. Суд вірно визначився у правовідносих, що склалися між сторонами у справі, застосував норми матеріального права, що ре-гулюють дані правовідносини.

Мотиви апеляційної скарги позивачки не заслуговують на увагу, не спросто-вують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні суду від 22 липня 2015 року, тому колегія суддів не знаходить підстав для її за-доволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або за-перечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 308 ЦПК України встановлено, що апеляційний суд відхиляє апе-ляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстан-ції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального пра-ва. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з од-них лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК Ук-раїни, колегія cуддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошен-ня, однак вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціа-лізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:/підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: