УХВАЛА

Іменем України

13.10.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі Білінській Л.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

матеріали заяви ОСОБА_1

про перегляд заочного рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23.02.2015 р.

у цивільній справі № 295/19093/14-ц

за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

встановив:

Заочним рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 23.02.2015 р. позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено повністю та стягнуто із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором (б/н) від 18.03.2011 р. станом на 31.10.2014 р. у загальній сумі 25284 грн. 19 коп., а також стягнуто судовий збір у сумі 252 грн. 84 коп. /а.с. 48/

30.07.2015 р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд наведеного вище заочного рішення суду по цивільній справі № 295/19093/14-ц. /а.с. 54-58/

Належним чином завчасно повідомлені судом про час і місце розгляду справи сторони у судове засідання 13.10.2015 р. не зявились.

Так, у відповідності із ч. 1 ст. 231 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд відхиляє заяву відповідача про відкладення розгляду справи у звязку із його неявкою у судове засідання 23.09.2015 р. без повідомлення про причини неявки та у звязку із ненаданням поважності причин неявки у судове засідання 13.10.2015 р.

Вивчивши заяву про перегляд заочного рішення та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів із дня отримання його копії.

Згідно чинного законодавства скасування заочного рішення суду можливе у звязку з одночасним існуванням двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити. Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що обєктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки в судове засідання.

Другою умовою є надання доказів, які мають істотне значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному, повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно ч. 1 ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Встановлено, що судом з метою реалізації своїх процесуальних прав, були прийняті всі міри для явки відповідача та (або) його представника у судове засідання, що підтверджується наявною у справі розпискою про одержання копії ухвали суду та позовної заяви /а.с. 43/.

Посилання заявника на те, що суд при ухваленні заочного рішення обмежився лише доказами позивача, а відповідач був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права та взяти участь у змагальному процесі безпідставні. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтуванні своїх заперечень проти позову, зокрема, з причини ухилення від участі в судовому засіданні, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Посилання ОСОБА_1 на те, що ним були зроблені офіційні щомісячні платежі для погашення суми заборгованості за кредитним договором не знайшло свого підтвердження у доданих заявником матеріалах.

Так, надана відповідачем копія роздруківки смс-повідомлень /а.с. 64/ свідчить лише про те, що банком з кредитного рахунку позичальника 02.-03.10.2014 р. були списані грошові кошти за користування кредитом та штрафні санкції. Вказані операції не свідчать про внесення позичальником грошових коштів задля погашення заборгованості. Зазначені суми «віртуально» списані з кредитного рахунку.

Надана банком виписка по особовому рахунку позичальника свідчить про відсутність будь-яких фактичних проплат ОСОБА_1 у вигляді внесення готівкових або безготівкових коштів на власний кредитний рахунок. /а.с. 68-70/

Всі інші обставини, на які посилається заявник, досліджені судом та не містять підстав, за якими рішення підлягає зміні повністю або частково.

Так, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що підстави для скасування заочного рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 228-231 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 23.02.2015 р. у цивільній справі № 295/19093/14-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Довести до відома відповідача, що згідно із ч. 4 ст. 231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Корицька