АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів: Невідомої Т.О., Поливач Л.Д.

при секретарях - Бугай О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про визнання недійсним протоколу засідання комісії Структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі «Публічного акціонерного товариства «Київенерго» за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою її представником ОСОБА_2, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду позовом до відповідача про визнання недійсним акту про порушення № 31799 від 26 березня 2015 року РЕМ «Північний» структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі «Публічного акціонерного товариства «Київенерго» та визнати недійсним протокол № 1213 від 28 квітня 2015 року засідання комісії структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі «Публічного акціонерного товариства «Київенерго» з розгляду акта про порушення № 31799 від 26 березня 2015 року. Вказані рішення вважає такими, що складені з порушенням чинного законодавства та прав позивача. В обґрунтування позову зазначає, що оскільки лічильник електроенергії по її квартирі встановлено на сходовій клітці, то відповідальність за його збереження та пломб на ньому згідно норм чинного законодавства покладається на КП «Куренівське Подільського району м. Києва» у віданні якого перебуває будинок. Ні Акт, ні Протокол не містять належного обґрунтування порушень позивача, навпаки позивач належно виконує свої обов'язки з оплати електричної енергії. Вважає, що саме відповідачем та КП «Куренівське Подільського району м. Києва» не виконано своїх обов'язків щодо належного утримання приладу обліку електричної енергії, що призвело до порушень в його роботі.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача - ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. При цьому зазначає, що судом не враховано, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права передбачений ст.16 ЦК України (визнання правочину недійсним). Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними доводам, що викладені позивачем на обґрунтування позовної заяви

До початку розгляду апеляційної скарги представником позивача - ОСОБА_2 подано заяву про відмову від апеляційної скарги в частині оскарження рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року про відмову у задоволенні позову про визнання недійсним акту про порушення № 31799 від 26 березня 2015 року РЕМ «Північний» структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі «Публічного акціонерного товариства «Київенерго».

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04 листопада 2015 року прийнято відмову представником позивача - ОСОБА_2 від апеляційної скарги в частині оскарження рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року про відмову у задоволенні позову про визнання недійсним акту про порушення № 31799 від 26 березня 2015 року РЕМ «Північний» структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі «Публічного акціонерного товариства «Київенерго».

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги в частині оскарження рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року про відмову у задоволенні позову про визнання недійсним протокол № 1213 від 28 квітня 2015 року засідання комісії структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі «Публічного акціонерного товариства «Київенерго» з розгляду акта про порушення № 31799 від 26 березня 2015 року

Представник відповідача - Савчук Л.А. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За положеннями ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ст..26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ПКЕЕ згідно із законодавством України.

Відповідно до п. п. 19, 21 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ встановлено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку проводиться споживачем щомісяця. Електропостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем.

Згідно з п. 48 Правил, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку споживач несе відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», встановлено відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику, визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією.

У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем ПКЕЕ, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий - залишається в енерголпостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представника енергопостачальника ( п.53 ПКЕЕ).

Судом встановлено, що власником АДРЕСА_1 є ОСОБА_1.

25 травня 2009 року представником СВП «Енергозбут Київенерго» за адресою: АДРЕСА_1, що видано відповідну довідку.

Позивачем щомісячно знімалися показання електролічильника, про що вносилися дані до абонентської книжки та по них сплачувалися послуги за надану електроенергію.

16 березня 2015 року близько 23-00 год. позивач виявив факт несанкціонованого доступу до її електролічильника, який встановлений на сходовій клітці в електрощитку, про що свідчив вирваний електропровід, що забезпечував постачання електроенергії до її квартири та зірвані пломби на електролічильнику, про що вона повідомила КП «Куренівське Подільського району міста Києва» (структурний підрозділ обслуговуючої організації), де її повідомили про необхідність звернення до ПАТ «Київенерго».

У результаті огляду електролічильника представниками РЕМ «Північний» СВП «Київські електричні мережі» ПАТ «Київенерго» було складено Акт про порушення №31799 від 26 березня 2015 року, яким встановлено факт порушення позивачем ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п.9, 10, 14, 42 ПКЕЕН - відсутність правої та лівої пломб Держспоживстандарту на лічильнику; відсутність пломби електропередавальної організації на клемній кришці лічильника, а також про необхідність проведення експертизи лічильника.

Одразу ж лічильник було замінено на інший - НІК 2102- 04 №1562699, про що свідчить Акт про виконання технічної перевірки енергопостачальною компанією від 26 березня 2015 року.

Актом №777 проведеної експертизи лічильників електроенергії від 16 квітня 2015 року, встановлено, що він не донараховує електроенергію, а максимальна похибка становить -47,48%.

За результатами засідання комісії з розгляду акту про порушення №31799 від 26 березня 2015 року було складено протокол №1213 від 28 квітня 2015 року, та прийнято рішення провести нарахування згідно з п.3.3 та за формулою 3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення позивачем ПКЕЕ (ПКЕЕН) на суму 7843,90 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до положень статей 15, 16 ЦК України не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи пред'явлення позову про визнання недійсним протоколу засідання комісії структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі «Публічного акціонерного товариства «Київенерго» з розгляду акта про порушення.

Проте колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з наступних підстав.

За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у ст. 16 ЦК України. Одним із таких способів, як зазначено у п. 10 ч. 1 наведеної статті, є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Цією нормою також встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 16 ЦК України, як спосіб захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання встановлює, що права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживача. Тобто, за змістом вказаної норми суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, у тому числі, актів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов'язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акта.

Європейський суд з прав людини у справі Голдер проти Сполученого Королівства зауважив, що було б неприпустимо, щоб ст.6 (п.1) Конвенції містила детальний опис гарантій, що надаються сторонам у цивільних справах, і не захищала б передусім те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступу до суду. Такі характеристики процесу, як справедливість, публічність, динамізм позбавляються сенсу, якщо немає самого судового розгляду. В іншому рішенні у справі Ейрі проти Ірландії Європейський суд зазначив, що фактичні перешкоди можуть порушувати Конвенцію так само, як і юридичні, і вказав, що Конвенція спрямована на те, щоб гарантувати не теоретичні або ілюзорні права, а права, які є ефективними і здійснюються на практиці.

У більш пізніх рішеннях (Ієло проти Італії, Кордова проти Іспанії, Уайт та Кеннеді проти Німеччини, Феімблат проти Румунії, С. Г. І. Л. і Кофератті проти Італії) ЄСПЛ знову ставить питання про те, чи не були певні процедури національних систем такими, що обмежують ступінь доступу до суду, щоб забезпечити право заявників на суд, з урахуванням принципу верховенства права у демократичному суспільстві.

Виходячи з наведених рішень можна також стверджувати, що Європейський суд з прав людини у поняття доступності, крім справедливості судового розгляду, включає також його ефективність і можливість безперешкодного звернення усякої заінтересованої особи до суду за захистом своїх прав у спосіб, що не заборонений законом.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Кампус Коттон клаб»» щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів) від 9 липня 2002 р. № 15-рп/2002 зазначено, що положення ч.2 ст.124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, необхідно розуміти так, що право особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Тобто кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав і свобод, у тому числі судовий захист.

Пунктом 6.42. ПКЕЕ визначено, що на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії.

Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків.

Споживач має право оскаржити рішення комісії в суді. У разі звернення до суду впродовж 10 робочих днів з дня вручення протоколу споживачу останній має право не оплачувати виставлені рахунки до вирішення спірних питань у судовому порядку.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 зазначала, що розрахунок обсягу та недоврахованої електричної енергії за актом про порушення № 31799 від 26 березня 2015 року здійснено ПАТ «Київенерго» з порушенням чинного законодавства, оскільки лічильник електроенергії по її квартирі встановлено на сходовій клітці, то відповідальність за його збереження та пломб на ньому згідно норм чинного законодавства покладається на КП «Куренівське Подільського району м. Києва» у віданні якого перебуває будинок. Протокол № 1213 від 28 квітня 2015 року засідання комісії структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі «Публічного акціонерного товариства «Київенерго» з розгляду акта про порушення № 31799 від 26 березня 2015 року не містять належного обґрунтування порушень позивача.

За таких обставин, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що визнання недійсним протоколу засідання комісії структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі «Публічного акціонерного товариства «Київенерго» з розгляду акта про порушення не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів позивача.

Відповідно до ст. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ споживач електричної енергії зобов'язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору;забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у

разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку; надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показанням приладу обліку; забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред'явлення ними службових посвідчень до квартири або іншого об'єкта для обстеження приладу обліку, електроустановок та електропроводки; не перешкоджати обрізуванню гілок дерев, які ростуть на території, що належить споживачу, для забезпечення відстані не менше 1 метра від проводів повітряної лінії електромережі напругою 0,4 кВ та на відстані 2 м для електричних ліній напругою 10 кВ; не пізніше ніж за 7 днів до припинення користування електричною енергією у квартирі або на іншому об'єкті письмово повідомити енергопостачальника про розірвання договору та розрахуватися за спожиту електричну енергію, включаючи день виїзду.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 16 березня 2015 року близько 23-00 год. позивач виявив факт несанкціонованого доступу до її електролічильника, який встановлений на сходовій клітці в електрощитку, про що свідчив вирваний електропровід, що забезпечував постачання електроенергії до її квартири та зірвані пломби на електролічильнику, про що вона повідомила КП «Куренівське Подільського району міста Києва» (структурний підрозділ обслуговуючої організації), де її повідомили про необхідність звернення до ПАТ «Київенерго».

Протокол № 1213 від 28 квітня 2015 року засідання комісії структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі «Публічного акціонерного товариства «Київенерго» з розгляду акта про порушення № 31799 від 26 березня 2015 року не містять належного обґрунтування будь-яких порушень позивачем ст. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ, лічильник електроенергії по квартирі позивача встановлено на сходовій клітці, тому відповідальність за його збереження та пломб на ньому згідно норм чинного законодавства не входить в обов'язки відповідача, а відтак - рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року підлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним протоколу № 1213 від 28 квітня 2015 року засідання комісії структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі «Публічного акціонерного товариства «Київенерго» з розгляду акта про порушення № 31799 від 26 березня 2015 року, з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану її представником ОСОБА_2, задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним протоколу № 1213 від 28 квітня 2015 року засідання комісії структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі «Публічного акціонерного товариства «Київенерго» з розгляду акта про порушення № 31799 від 26 березня 2015 року, з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позову.

Визнати незаконним протокол № 1213 від 28 квітня 2015 року засідання комісії структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі «Публічного акціонерного товариства «Київенерго» з розгляду акта про порушення № 31799 від 26 березня 2015 року щодо нарахування ОСОБА_1 недоврахованої електричної енергії за період з 27 березня 2012 року по 26 березня 2015 року у сумі 7 843,90 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 22ц/796/13329/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Гладун Х.А.

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів: Невідомої Т.О., Поливач Л.Д.

при секретарях - Бугай О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про визнання недійсним протоколу засідання комісії Структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі «Публічного акціонерного товариства «Київенерго» за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою її представником ОСОБА_2, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Відповідно до ст.ст.218,317 ЦПК України колегія суддів проголошує вступну та резолютивну частину рішення, повний текст якого буде виготовлено 14 грудня 2015 року.

Колегія суддів,

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану її представником ОСОБА_2, задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним протоколу № 1213 від 28 квітня 2015 року засідання комісії структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі «Публічного акціонерного товариства «Київенерго» з розгляду акта про порушення № 31799 від 26 березня 2015 року, з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позову.

Визнати незаконним протокол № 1213 від 28 квітня 2015 року засідання комісії структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі «Публічного акціонерного товариства «Київенерго» з розгляду акта про порушення № 31799 від 26 березня 2015 року щодо нарахування ОСОБА_1 недоврахованої електричної енергії за період з 27 березня 2012 року по 26 березня 2015 року у сумі 7 843,90 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді