АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4604/15 Головуючий 1 інст. - Якименко Л.О.
Справа № 619/925/15-ц
Категорія: право власності Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Шаповал Н.М., Кіпенка І.С.,

за участю секретаря - Варюшичевої А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 05 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль,

в с т а н о в и л а:

В березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль.

На обґрунтування вказав, що 21 серпня 2006 року укладено в простій письмовій формі договір, за умовами якого ОСОБА_2 відчужує, а він набуває право власності на автомобіль марки ВАЗ-2108, державний номерний знак НОМЕР_1.

Він передав відповідачу гроші в розмірі 15 000 грн. 00 коп., про що була складена розписка. Крім того, приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Пугачовою І.В. посвідчена довіреність за реєстровим № КДП-1791, якою ОСОБА_2 уповноважив його та ОСОБА_4 на керування, розпорядження даним автотранспортним засобом.

Термін дії довіреності закінчився 21 серпня 2011 року.

Посилаючись на вказані обставини, просив визнати за ним право власності на автомобіль марки ВАЗ-2108, державний номерний знак НОМЕР_1 з 21 серпня 2006 року.

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 05 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, постановити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Зокрема, зазначає, що фактична передача автомобіля та грошей відбулася на підставі розписок, а законом не встановлена вимога про нотаріальне посвідчення чи державну реєстрацію договору купівлі-продажу автомобіля; державна реєстрація транспортних засобів не є державною реєстрацією прав власності на транспортний засіб та не впливає на перехід права власності на автомобіль; право власності на придбаний автомобіль за власні гроші є невизнаним і він у зв'язку з каліцтвом позбавлений можливості зняти автомобіль з обліку за довіреністю, строк дії якої закінчився.

Відповідач в запереченнях на апеляційну скаргу просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною першою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

Матеріали справи свідчать, що 21 серпня 2006 року укладено в простій письмовій формі договір, за умовами якого ОСОБА_2 відчужує, а ОСОБА_1 набуває право власності на автомобіль марки ВАЗ-2108, державний номерний знак НОМЕР_1.

Позивач передав відповідачу гроші в розмірі 15 000 грн. 00 коп., про що була складена розписка, а приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Пугачовою І.В. посвідчена довіреність за реєстровим № КДП-1791, якою ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на керування, розпорядження даним автотранспортним засобом.

Термін дії довіреності закінчився 21 серпня 2011 року.

Посилаючись на те, що фактично укладено договір купівлі-продажу вказаного транспортного засобу, позивач звернувся у суд із позовом про визнання права власності на нього.

Разом з тим, згідно статей 237, 244, 245 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, грунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до статті 240 ЦК України представник зобов'язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто. Він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє.

Торгівля транспортними засобами здійснюється відповідно до Правил роздрібної торгівлі транспортними засобами і номерними агрегатами, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції від 31 липня 2002 року № 228, які були чинними на момент видачі довіреності.

На даний час чинним є Порядок здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортних засобів та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затверджений постановою Кабінету міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200.

З огляду на це, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові.

Справа розглянута в межах заявлених вимог.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки видачу довіреності на транспортний засіб без укладення договору купівлі-продажу не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності до третьої особи.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 05 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді