РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/9869/15-ц

Пров. №2/668/2713/15

22.12.2015 року Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого Булах Є.М.,

при секретарі Зайченко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, що діє в своїх інтересах і як законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 про реальний розподіл житлових приміщень у гуртожитку та припинення права спільної часткової власності, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів, мотивуючи тим, що на підставі договору купівлі-продажу №2250 від 20.12.2014 року є власником 46/100 частини житлових приміщень №145,196 у гуртожитку №5 за адресою: м. Херсон, вул. Тираспольська. Відповідачам відповідно на праві власності належать інші частини зазначених приміщень. Загалом продане позивачу приміщення у власність складається з: житлового приміщення 9-го поверху №196 житловою площею 14,0 кв.м. та приміщення спільного користування 9-го поверху: коридор приміщення №1-13,7 кв.м., №2-площею 9,3 кв.м., №4 площею 9,9 кв.м., кухня приміщення №3-площею 13, 7 кв.м, умивальник приміщення №5-площею 7,2 кв.м., комірна приміщення №6-площею 4,0 кв.с., туалет приміщення №7-площею 1,2 кв.м., №9-площею 1,3 кв.м., душова приміщення №8-площею 2,1 кв.м., балкон приміщення №І-площею 1,9 кв.м., лоджія приміщення №ІІ-площею 3,0 кв.м.,. загальна площа становить 21,6 кв.м., житлова площа-14,0 кв.м. Позивач вказує, що загалом приміщення за адресою: м. Херсон, вул. Тираспольська, 5 № 145,196 знаходяться у спільній частковій власності сторін, у звязку із чим ОСОБА_1 не може використовувати належне йому майно, сплачувати комунальні послуги. Зазначає про те, що він з відповідачами на є родичами, спільно не проживають, господарства спільно не ведуть, спірні приміщення знаходяться на різних поверхах будівлі. У звязку із викладеним просив суд провести розподіл житлових приміщень №145,196 у гуртожитку за адресою: м. Херсон, вул. Тираспольська, б.5, а саме: житлове приміщення 4-го поверху №145 житловою площею 16,4 кв.м., та житлове приміщення 9-го поверху №196 житловою площею14,0 кв.м., що належать на праві спільної часткової власності сторонам та припинити право спільної часткової власності на них.

У справі проведена будівельно-технічна експертиза та виготовлено висновок від 16.10.2015 року за № 72.

Позивач у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Заяв, клопотань на адресу суду не надсилав.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_5 у судове засідання не зявилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином, через канцелярію суду подала клопотання у якому просила справу вирішити без її участі, у звязку із неможливістю прибути у судове засідання через зайнятість у іншому судовому процесі.

Відповідачі у удове засідання повторно не зявились, про день, час та місце слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку. Заяв та клопотань до суду не подавали, про причини неприбуття у судове засідання суд не повідомили.

За таких обставин та з урахуванням положень ст.ст. 157, 158,169,224 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити спір без участі сторін на підставі наявних у справі даних та доказів при заочному розгляді справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до свідоцтва про право власності виданого управлінням комунальної власності Херсонської міської ради 01.07.2014 року Серія САМ 044910, житлові приміщення №145,196 у гуртожитку, що розташований за адресою: м. Херсон, вул.. Тираспільська, б. 5 належать на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2 та члену його сімї ОСОБА_4, загальна площа житлових приміщень становить 47,3 кв.м.

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 здійснили державну реєстрацію права власності на належне їм нерухоме майно, житлове приміщення у гуртожитку, за адресою: м. Херсон, вул.. Тираспільська, б. 5, приміщення 145,196, загальна площа 47,3 кв.м., житлова площа - 30,4 кв.м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав про реєстрацію права власності сформованого державним реєстратором 10.09.2014 року серійний номер ЕЕМ109274.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 20.12.2014 року, що укладений між ОСОБА_2, ОСОБА_3, що діяла в інтересах малолітнього ОСОБА_4 та ОСОБА_1 останній набув у власність 46/100 частин житлових приміщень №145,196 у гуртожитку за адресою: м. Херсон, вул.. Тираспільська, б. 5.

Згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.12.2014 року серійний номер ЕЕК 933191 ОСОБА_1 здійснив державну реєстрацію права власності на 46/100 частин нерухомого майна, що розташоване у м. Херсоні, вул.. Тираспільська, б. 5 кв. №145,196, загальна площа 47,3 кв.м., житлова площа 30,4 кв.м.

З наведеного вище судом встановлено, що сторонам на праві спільної часткової власності належать спірні житлові приміщення.

З довідки ХБТІ №5771 від 17.11.2014 року вбачається, що за заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що діяла в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до відчуження підлягало з житлових приміщень №145,196 у гуртожитку за адресою: м.Херсон, вул. Тираспольська, б.5: житлове приміщення 9-го поверху №196 житловою площею 14,0 кв.м. та приміщення спільного користування 9-го поверху: коридор приміщення №1-13,7 кв.м., №2-площею 9,3 кв.м., №4 площею 9,9 кв.м., кухня приміщення №3-площею 13, 7 кв.м, умивальник приміщення №5-площею 7,2 кв.м., комірна приміщення №6-площею 4,0 кв.с., туалет приміщення №7-площею 1,2 кв.м., №9-площею 1,3 кв.м., душова приміщення №8-площею 2,1 кв.м., балкон приміщення №І-площею 1,9 кв.м., лоджія приміщення №ІІ-площею 3,0 кв.м.,. загальна площа становить 21,6 кв.м., житлова площа-14,0 кв.м.

Звертаючись до суду із позовом, позивач просив провести розподіл житлових приміщень №145,196 у гуртожитку за адресою: м. Херсон, вул. Тираспольська, б.5, а саме: житлове приміщення 4-го поверху №145 житловою площею 16,4 кв.м., та житлове приміщення 9-го поверху №196 житловою площею14,0 кв.м., що належать на праві спільної часткової власності сторонам та припинити право спільної часткової власності на них.

За клопотанням сторони позивача у справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої було поставлено питання про можливість здійснення реального поділу жилих приміщень №145,196 у гуртожитку за адресою: м.Херсон, вул. Тираспольська, б.5, кв.145,196, а саме: житлове приміщення 4-го поверху №145 жилою площею 16,4 кв.м. та жиле приміщення 9-го поверху №196 жилою площею 14,0 кв.м., що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, що діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4, між співвласниками відповідно до їх часток з урахуванням фактичного порядку користування.

Позивач ознайомившись з висновком судової будівельно-технічної експертизи уточнення до позовних вимог суду не надавав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу та відповідачам на праві спільної часткової власності належать житлові приміщення №145,196 у гуртожитку по вул. Тираспольська, б.5 у м.Херсоні. Загальна площа цих приміщень становить 47,3 кв.м., житлова- 30,4 кв.м.

Судом встановлено із матеріалів інвентарної справи №36489, що вказані приміщення кімнат розташовані у блоках на четвертому та девятому поверхах квартир загального заселення, які в свою чергу складаються з 8 житлових кімнат та допоміжних приміщень-коридорів, кухонь, вмивальників, комірних, вбиральнею, балконів, лоджій тощо, які перебувають у спільному користуванні всіх власників(орендарів, наймачів) кімнат, що розташовані у блоках та з огляду на положення ст. 382 ЦК України є спільною сумісною власністю мешканців цього гуртожитку.

Сторонами під час розгляду справи суду не було надано документів, які б підтверджували про визначення частки кожного з мешканців блоку на поверсі гуртожитку за адресою: м.Херсон, вул. Тираспольська, 5 щодо зазначених приміщень загального користування.

В той час, позивач на підставі ст. 367 ЦК України просить виділити йому в натурі частину спірних житлових приміщень без зазначення права або частини у праві на такі приміщення. Волевиявлення інших співкористувачів приміщень загального користування судом не зясовувалась.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Згідно наявної у матеріалах цивільної та інвентарної справ зазначеної вище довідки ХБТІ №5771 від 17.11.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 фактично виділено у користування та володіння з житлових приміщень №145,196 у гуртожитку за адресою: м.Херсон, вул. Тираспольська, б.5: житлове приміщення 9-го поверху №196 житловою площею 14,0 кв.м. та приміщення спільного користування 9-го поверху: коридор приміщення №1-13,7 кв.м., №2-площею 9,3 кв.м., №4 площею 9,9 кв.м., кухня приміщення №3-площею 13, 7 кв.м, умивальник приміщення №5-площею 7,2 кв.м., комірна приміщення №6-площею 4,0 кв.с., туалет приміщення №7-площею 1,2 кв.м., №9-площею 1,3 кв.м., душова приміщення №8-площею 2,1 кв.м., балкон приміщення №І-площею 1,9 кв.м., лоджія приміщення №ІІ-площею 3,0 кв.м.,. загальна площа становить 21,6 кв.м., житлова площа-14,0 кв.м. Ними позивач за його твердженням користується з моменту відчуження відповідачами до часу розгляду справи.

Одночасно, враховуючи роз'яснення постанови пленуму Верховного суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, яке регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» в даному випадку розподіл спільної часткової власності неможливий, як і виділ частки в натурі, адже виділ (частки одного співвласника) також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовану квартиру, яка відповідатиме вимогам будівельних норм та правил. Для квартири це означає: окремий вхід, окрема кухня, окремий санвузол, окрема житлова кімната. Згідно вимог п. 2.22. «ДБН В.2.2.-15-2005 Житлові будинки. Основна частина» нижня межа площі однокімнатної квартири (мінімально допустимої для виділу в натурі) повинна становити 30 кв.м. (без урахування площі літніх приміщень).

Згідно з технічною документацією на спірні приміщення, їх житлова площа складає 30,4 кв.м., 46/100 частин, що належить позивачу на праві власності, складає 13,98 кв.м., що унеможливлює виділ частки в натурі з огляду на вищенаведені положення.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 72 від 16.10.2015 року співвласнику з часткою 46/100 запропоновано до виділу приміщення(фактично квартира спільного заселення №196), розташовані на 9 поверсі будівлі №5 по вул. Тираспольській у м.Херсоні: 1-коридор, площею 13,7 кв.м. спільного користування; 2- коридор, площею 9,3 кв.м., спільного користування; 3-кухня, площею 14,7 кв.м., спільного користування; 4-коридор,площею 9,9 кв.м.. спільного користування;5- вмивальник, площею 7,2 кв.м., спільного користування; 6-комірна, площею 4,0 кв.м., спільного користування; 7- вбиральня, площею 1,2 кв.м. спільного користування; 8-душова, площею 2,1 кв.м., спільного користування; 9-вбиральня, площею 1,3 кв.м. спільного користування; І- балкон, площею 1,9 кв.м., спільного користування; ІІ-лоджія, площею 3,0 кв.м. спільного користування; 196- житлова кімната, площею 14,0 кв., загалом по площі 21,6 кв.м., житлової-14,0 кв.м. та площею допоміжних приміщень-7,6 кв.м.

Вказаний висновок суд до уваги не приймає, оскільки останній складений без урахування рівності прав всіх співвласників щодо допоміжних приміщень та на думку суду є таким, що порушує права та інтереси третіх осіб, у звязку із чим не може бути належним та допустимим доказом у справі щодо наявності можливості реального поділу в натурі спірних житлових приміщень.

Стосовно доводів позивача, щодо того, що він без виділу в натурі належної йому частки у спільному майні не може повноцінно використовувати майно з огляду на неможливість оплати ним самостійно комунальних витрат, споживаних виключно ним, суд вважає за необхідне зазначити.

Відповідно до змісту п.п. 10, 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, мешканці квартири, житлового приміщення у гуртожитку, в яких проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі) розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг.

За умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири, житлового приміщення у гуртожитку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється:

-за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря);

-за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім'ї, що проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку, та осіб, які проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку більше ніж місяць;

-за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар).

Таким чином, враховуючи, що вимоги позивача про розподіл житлових приміщень №145,196 у гуртожитку та припинення права спільної часткової власності за адресою: м.Херсон, вул. Тираспольська, 5 не підтверджені належними та допустимим доказами законності та можливості здійснення такого розподілу, суперечать встановленим законодавствам вимогам та є такими, що порушують права та інтереси інших осіб, суд вважає їх такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 5-11, 60, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 224-232 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 358, 364, 367, 369, 386 ЦК України, суд,

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, як законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СуддяОСОБА_6