Провадження № 2/641/15/2015 Справа № 641/534/13- ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Колодяжної І.М.

при секретарі Ягодіній М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3 підприємство «Віталія-Плюс» та Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на ? частину нежитлових приміщень 1-го поверху №1-7,9-21 площею 443,4 кв.м., 2- го поверху №1-11 площею 435,5 кв.м , 3-го поверху 1-17 площею 435,9 кв.м. в літ. А-3 , загальної площі 1314,8 кв.м. по вул. Костичева 25-В в м. Харкові , які зареєстровані за ПП «Віталія- Плюс».

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 05 червня 1999 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі , 01 грудня 2012 року шлюб між ними розірвано. В період шлюбу, а саме 16 травня 2005 року виконавчим комітетом ХМР здійснена державна реєстрація змін до статуту ПП «Віталія-Плюс», за яким єдиним засновником підприємства став ОСОБА_2 та статутний капітал підприємства складає 100 грн. За приватним підприємством ПП «Віталія Плюс» зареєстровано нежитлові приміщення 1-го поверху 1-7,9-21 площею 443,4 кв.м., 2- го поверху №1-11 площею 435,5 кв.м, 3-го поверху 1-17 площею 435,9 кв.м. в літ А-3, загальною площею 1314,8 кв.м., по вул. Костичева, 25-В, в м. Харкові. Реєстрація проведена на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 08.07.2008 року та рішення виконавчого комітету Комінтернівської районної в м. Харкові ради від 22.07.2008 року за № 183-3, тобто право власності на вказані нежитлові приміщення зареєстровано за третьою особою тоді, коли відповідач протягом трьох років був єдиним засновником підприємства та знаходився у зареєстрованому шлюбі з позивачем. Таким чином, статутний капітал підприємства та нежитлові приміщення є спільною сумісною власністю подружжя.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, який одночасно є представником третьої особи ПП «Віталія- Плюс», в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Представник третьої особи ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не з»явився, надав заперечення на позовну заяву, в яких посилався на те, що спірні нежитлові приміщення належать ПП «Віталія-Плюс» на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 08.07.2008 року та рішення виконавчого комітету Комінтернівської районної в м. Харкові ради від 22.07.2008 року за № 183-3, право власності на яке за ПП «Віталія-Плюс» зареєстровано КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації»12.08.2008 року. 02 жовтня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 укладено договір про надання не відновлювальної кредитної лінії №834/18-27/35/8-286, відповідно до якого Банк надав на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у сумі 400000,00 доларів США 00 центів, зі сплатою 15% процентів річних за Кредитом та комісії. Згідно п.1.4 та п. 1.4.1 Кредитного договору в якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобовязань перед Банком за кредитним договором, було укладено між Банком та майновим поручителем ОСОБА_3 підприємством «Віталія-Плюс» в особі ОСОБА_2 іпотечний договір №834/19-27/35/8-251 від 22.10.2008р. За іпотечним договором ПП «Віталія-Плюс» передав Банку в іпотеку вищевказані спірні нежитлові приміщення. Крім того, іпотечний договір зі сторони ПП «Віталія-Плюс» підписував ОСОБА_2, керуючись протоколом засідання ПП «Віталія-Плюс» в 01.08.2008р. Отже ОСОБА_2 як представнику ПП «ОСОБА_5 -Плюс» з 22 жовтня 20 року були відомі наслідки невиконання або неналежного виконання позичальником ОСОБА_5 кредитного договору, а саме - звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ЗУ «Про іпотеку». На даний час іпотечний договір є дійсним. Разом з тим, в порушення кредитного та іпотечного договору ОСОБА_5 та ПП «Віталія-Плюс» взяті на себе зобов»язання не виконують, кредит не погашають. На підставі ЗУ «Про іпотеку» банк має право отримати погашення за кредитним договором за рахунок предмета іпотеки. Тому намагання позивача поділити предмет іпотеки призведе до неможливості реалізувати предмет іпотеки в примусовому порядку, оскільки згідно до іпотечного договору предмет іпотеки є цілим і неподільним майном, яке належить ПП «Віталія-Плюс».

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити,з огляду на наступне.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що з 05 червня 1999 року по 01.12.2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 04.10.2012 року, дата державної реєстрації ПП «Віталія- Плюс» 30.08.2002 року, керівником ПП «Віталія- Плюс» є ОСОБА_5, засновником ОСОБА_2, розмір внеску до статутного фонду 100 грн.

За приватним підприємством ПП «Віталія-Плюс» зареєстровано нежитлові приміщення 1-го поверху 1-7,9-21 площею 443,4 кв.м. , 2- го поверху №1-11 площею 435,5 кв.м , 3-го поверху 1-17 площею 435,9 кв.м. в літ А-3 , загальної площ 1314,8 кв.м. по вул. Костичева 25-В в м. Харкові. Реєстрація проведена на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 08.07.2008 року та рішення виконавчого комітету Комінтернівської районної в м. Харкові ради від 22.07.2008 року за № 183-3, що підтверджується довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за № 10963 від 30.11.2012 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 12.08.2008 року.

02 жовтня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 укладено договір про надання не відновлювальної кредитної лінії №834/18-27/35/8-286, відповідно до якого Банк надав на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у сумі 400000,00 доларів США 00 центів, зі сплатою 15% процентів річних за Кредитом та комісії.

Згідно п.1.4 та п. 1.4.1 Кредитного договору в якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобовязань перед Банком за кредитним договором, було укладено між Банком та майновим поручителем ОСОБА_3 підприємством «Віталія-Плюс» в особі ОСОБА_2 іпотечний договір №834/19-27/35/8-251 від 22.10.2008р. За іпотечним договором ПП «Віталія-Плюс» передав Банку в іпотеку вищевказані спірні нежитлові приміщення.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета

іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним

зобов'язанням.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання,а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. У разі порушення іпотекодавцем обов'язків щодо збереження чи

страхування предмета іпотеки іпотекодержатель може скористатися

правами, визначеними згідно з частиною першою цієї статті, або

вжити заходів для збереження чи страхування предмета іпотеки у

власних інтересах та за власний кошт. Іпотекодавець зобов'язаний

негайно на вимогу іпотекодержателя відшкодувати останньому всі

витрати, понесені у зв'язку з вжиттям заходів щодо збереження та

страхування предмета іпотеки. Правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 пояснив, що йому невідомо про виконання умов кредитного та іпотечного договору ОСОБА_5, доказів, які підтверджували, що ОСОБА_5 виконуються умови цих договорів представником позивача не надано.

Таким чином, враховуючи вищенаведене та відповідальність ОСОБА_2 перед іпотекодержателем за невиконання боржником ОСОБА_5 основного зобов'язання за кредитним договором, суд відмовляє позивачеві в задоволенні її позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Мотивоване рішення виготовлено 28 жовтня 2015 року.

Суддя: ОСОБА_6