Справа № 219/8760/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 жовтня 2015 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Брежнева О.А.
при секретарі Ранкової О.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сіверського міського спеціалізованого комунального підприємства, про стягнення невиплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати при звільненні по день винесення рішення, суд
Позивач звернулася до суду з позовом до Сіверського міського спеціалізованого комунального підприємства, про стягнення невиплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати при звільненні по день винесення рішення. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 01 березня 2013 року по 31 липня 2015 року вона працювала робітником по благоустрію Сіверського міського спеціалізованого комунального підприємства. У день звільнення їй не виплатили заробітну плату, яка складає 7812,84 грн. Більше місяця вона намагалася отримати від керівництва Сіверського міського спеціалізованого комунального підприємства довідку про заробітну плату, яку їй повинні були видати при звільненні, і довідку про середній заробіток за останні два місяці роботи. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на його користь невиплачену при звільненні заробітну плату у розмірі 7812,84 грн. та стягнути середній заробіток за весь час затримки виплати по день винесення судового рішення.
В судове засідання позивач не прибула, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
В судове засідання представник відповідача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, повідомлення про причини неявки, а також ніяких пояснень і заперечень щодо заявлених позовних вимог та клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі.
Суд вважає за можливе розглянути справи без участі сторін, на підставі тих доказів, що є в матеріалах справи.
На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.
Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані ст. 116 КЗпП України, відповідно до якої при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, проводяться в день звільнення.
Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, позивач перебував в трудових відносинах з Сіверським міським спеціалізованим комунальним підприємством з 20 листопада 2014 року по 31 березня 2015 року на посаді кочегара, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 8-9).
Станом на 31 серпня 2015 року ОСОБА_1 має заборгованість по заробітній платі на загальну суму 7812,84 грн. (а.с.10), яка, в порушення положень ст. 116 КЗпП України, їй відповідачем - Сіверським міським спеціалізованим комунальним підприємством - до теперішнього часу не виплачена, що підтверджується матеріалами справи.
Отже, вимоги позивача про стягнення заборгованості є законними, доведеними і підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості з заробітної плати з Сіверського міського спеціалізованого комунального підприємства.
Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди…
Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є: справедливість, добросовісність та розумність.
Відповідно до частини 1 статті 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Статтею 117 Кодексу законів про працю України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
При цьому пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» визначено, що суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року за № 100 затверджено порядок обчислення середньої заробітної плати. Відповідно до пункту 5 вищевказаного порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Пунктом 8 Порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період.
Судом встановлено, що позивач у червні 2015 року відпрацювала 20 днів та їй були нараховані кошти у розмірі 1500 грн., у травні 2015 року позивач відпрацювала 18 днів та їй були нараховані кошти у розмірі 1500 грн. (відповідно до довідки про середньоденну заробітну плату), відповідно до якого та за правилами Порядку обчислення середньої заробітної плати, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року за №100 повинен бути застосований наступний розрахунок: 1500+1500=3000 грн., 3000 грн. : 38(відпрацьованих днів за два місяця) = 78,95 грн. , це виходить середньоденна заробітна плата позивача. Робочі дні позивача з 01 серпня по 31 серпня 2015 ркоу складають 20 днів, вересень 2015 року - 22 дні, з 01 жовтня по 15 жовтня 2015 року - 10 днів, усього робочих днів за період з 01 серпня по 15 жовтня 2015 року складає 52 дні. Обчислюючи середню заробітну плату, суд виходить за правилами вищевказаного порядку з наступного: помножити середньоденний (годинний) заробіток на число робочих днів/годин, середньоденний заробіток у позивача складає 49,18грн., а число робочих днів складає 52 днів, тобто 49,18 грн. * 52 =2557,36 грн., і тому позовні вимоги в частині стягнення компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати слід задовольнити в повному обсязі та стягнути на користь позивача з відповідача компенсацію заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати за період, починаючи з 01 серпня 2015 року по день постановлення рішення 15 жовтня 2015 року у розмірі 2557,36 грн. відповідно до вищевказаного розрахунку.
Відповідно до вимог частини 3 статті 88 ЦПК України, позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнений від сплати судового збору, при цьому він стягується з відповідача в дохід держави, а тому суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 10, 11, 59, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 115, 116, 117, 237-1 Кодексу законів про працю України, ст. 15, 16, 23 Цивільного кодексу України, ст. 3, 28 Конституції України, п.п. 5, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Сіверського міського спеціалізованого комунального підприємства, про стягнення невиплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати при звільненні по день винесення рішення - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя О.А.Брежнев