Справа № 442/62/12 Головуючий у 1 інстанції: Грицай М.М.
Провадження № 22-ц/783/7055/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, треті особи Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Управління містобудування, архітектури та землекористування Трускавецької міської ради, Трускавецька міська рада Львівської області про визнання самочинним незавершеного будівництва та зобовязання до його знесення, визнання договорів дарування нікчемними, визнання протиправними п. 10 рішення Трускавецької міської ради № 275 від 16.02.2012 року та п.7, п.7.1 рішення Трускавецької міської ради № 468 від 21.02.2013 року та їх скасування, визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та його скасування, визнання Дозволу на виконання будівельних робіт неправомірним та його скасування, визнання проектної документації такою що не відповідає містобудівним умовам, вихідним даним, чинному законодавству в галузі будівництва,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним додатковим рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 вересня 2015 року резолютивну частину рішення від 02 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, треті особи Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Управління містобудування, архітектури та землекористування Трускавецької міської ради, Трускавецька міська рада Львівської області, про визнання самочинним незавершеного будівництва та зобов'язання до його знесення, визнання договорів дарування нікчемними, визнання протиправними п.10 рішення Трускавецької міської ради №275 від 16.02.2012 року та п.7, п.7.1 рішення Трускавецької міської ради №468 від 21.02.2013 року та їх скасування, визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та його скасування, визнання Дозволу на виконання будівельних робіт неправомірним та його скасування, визнання проектної документації такою, що не відповідає містобудівним умовам, вихідним даним, чинному законодавству в галузі будівництва, доповнено текстом «У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання проектної документації такою, що не відповідає містобудівним умовам, вихідним даним, чинному законодавству в галузі будівництва, - відмовлено».

Дане рішення оскаржила ОСОБА_2 подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що районний суд при розгляді справи порушив вимоги ст. 157 ЦПК України, чим затягнув розгляд справи на чотири роки, чим дав можливість відповідачу ОСОБА_3 подарувати 5 % незавершене будівництво, яке не передбачено проектом, розміри і розміщення не відповідає проектній документації будівельним нормам і правилам, відповідачу ОСОБА_6 двома нікчемними договорами дарування, а також суд надав можливість відповідачу ОСОБА_6 переоформити оренду земельної ділянки на себе. Звертає увагу, що Дозвіл на виконання будівельних робіт, договір оренди земельної ділянки, проектну документацію на будівництво виконані з грубим порушенням чинного законодавства України, в результаті чого земельна ділянка для здійснення підприємницької діяльності надана в оренду ОСОБА_6, який не є підприємцем.

Просить скасувати додаткове рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 вересня 2015 року та задовольнити позовні вимоги заявлені в апеляційній скарзі від 10.07.2015р. на рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 02.07.2015р.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 представника ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 07 серпня 2015 року справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 липня 2015 року направлено в суд першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч.7 ст.297 ЦПК України при надходженні неналежно оформленої справи, з нерозглянутими зауваженнями на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами або з нерозглянутими письмовими зауваженнями щодо неповноти чи неправильності протоколу судового засідання, або без вирішення питання про ухвалення додаткового рішення суддя - доповідач повертає справу до суду першої інстанції, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Згідно п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

15 жовтня 2015 року вищенаведена справа повернулась з районного суду з ухваленим додатковим рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 вересня 2015 року.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 16 жовтня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 липня 2015 року залишено без руху у звязку із оплатою судового збору не в повному розмірі.

При вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження судом встановлено, що апелянтом оплачено судовий збір в розмірі 121 грн. 00 коп., що не відповідає вимогам п.п.2,8 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Матеріалами справи встановлено, що при ухваленні Дрогобицьким місьрайонним судом Львівської області рішення від 02 липня 2015 року не було вирішено питання стягнення судового збору по всіх позовних вимогах ОСОБА_2

Пунктом 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

ОСОБА_2 оскаржувала рішення в якому обєднано шість вимог немайнового характеру за які в районний суд вона повинна була оплатити судовий збір в розмірі 1461, 60 грн. (243, 60х6=1461,6).

Згідно п.п.2,8 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», чинного на момент подання апеляційної скарги, за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви.

Оскільки в суд першої інстанції ОСОБА_2 мала оплатити судовий збір у розмір 1461, 60 грн., тому за подачу апеляційної скарги вона повинна була сплатити судовий збір в розмірі 730, 80 грн., однак апелянт до апеляційної скарги долучила квитанцію про оплату судового збору лише в розмірі 121 грн. 00 коп.З врахуванням суми оплаченого судового збору за подану апеляційну скаргу на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 липня 2015 року суд надав апелянту можливість доплатити судовий збір в розмірі 609 грн. 80 коп. (730, 80 121=609,80) оскільки в зазначений судом термін ОСОБА_2 вимоги не виконала 06 листопада 2015 року було винесено ухвалу про повернення апеляційної скарги на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 липня 2015 року., яку вона отримала 02 грудня 2015 року.

Отже рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 липня 2015 року набрало законної сили в силу вимог ст. 319 ЦПК України.

Згідно п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відмовляючи в задоволенні вимоги про визнання проектної документації такою, що не відповідає містобудівним умовам, вихідним даним та чинному законодавству в галузі будівництва районний суд прийшов до правильного висновку з яким погоджується колегія суддів з наступних підстав.

Під час розгляду справи судом не здобуто доказів, і такі не представлені позивачем, які б підтверджували, що оспорювана проектна документація, представлена суду відповідачем, будь-яким чином порушує права чи свободи позивача.

Звертаючись із позовом до суду, особа лише вважає, що її право порушено, оскільки встановлення факту наявності чи відсутності порушеного права реалізується судом під час розгляду справи.

Наслідком вказаного є прийняття судового рішення, яке враховує всі фактичні обставини справи, зокрема, і ті, які могли виникнути чи змінитися і після звернення особи до суду.

Матеріалами справи встановлено, що технічна документація відповідно до якої заявлено вимогу виконана на підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 16.04.2010р. за № 8/8-10 виданої ДАБ інспекцією у Львівській області. Що стосується технічної документації із землеустрою, яка видана ОСОБА_6 то така розроблена та погоджена ліцензованою землевпорядною організацією на підставі рішення Трускавецької міської ради №275 від 16.02.2012року, а технічне завдання видане Управлінням Держкомзему у місті Трускавці Львівської області.

Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього кодексу.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази притягнення осіб, винних у здійсненні самочинного будівництва, до відповідальності та внесення приписів щодо не відповідності зазначеної технічної документації вимогам чинного законодавства.

При розгляді апеляційним судом було оглянуто оригінал технічної документації та встановлено, що будь-яких зауважень щодо погодження не було і така погоджена у встановленому законом порядку.

Встановлені судом першої інстанції обставини підтверджуються матеріалами справи та не спростовані сторонами під час апеляційного розгляду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави для його скасування чи зміни відсутні, оскільки таке ухвалене у відповідності до вимог ст.ст. 213-214 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Додаткове рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді М.М. Шандри

ОСОБА_7