Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/101/15-ц
Провадження № 2/321/92/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2015 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Засько О.А.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Сичової Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_4, третя особа - Михайлівська районна державна адміністрація, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позов мотивований тим, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1, а відповідач ОСОБА_2 була зареєстрована у вказаному будинку 25 лютого 2010 року та проживала там зі своєю дочкою до вересня 2013 року, за усним договором найму. З вересня 2013 року, тобто, півтора року, відповідач ОСОБА_2 з дочкою у АДРЕСА_1 безперервно не проживають, а фактично проживають за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_5, проте знятися з реєстрації з попереднього місця проживання ОСОБА_2 відмовляється. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування його житлом на підставі ст.ст. 71,72 Житлового кодексу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просив задовольнити позовні вимоги, додатково пояснив, що неодноразово звертався до ОСОБА_2 з проханням зареєструватися за іншою адресою, де вона фактично проживає, але вона спочатку обіцяла добровільно знятися з реєстрації, а потім відмовилася і порадила йому звертатися до суду. ОСОБА_2 з дочкою дійсно не проживають в його будинку на протязі півтора року, про що був складений відповідний акт депутата селищної ради, також це можуть підтвердити свідки.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона дійсно була зареєстрована в будинку, що належить позивачу в 2010 році. 23 вересня 2013 року вона з дочкою виїхали з будинку і з того часу проживають в іншому місці, в будинку за адресою: АДРЕСА_5. На теперішній час вона займається оформленням документів на право власності на вказаний будинок і коли вона матиме правовстановлюючі документи на будинок по АДРЕСА_5, вона зніметься з реєстрації у будинку позивача та зареєструються в своєму будинку. Вона розуміє, що не має правових підстав для користування будинком позивача за адресою: АДРЕСА_1, але на теперішній час вона не має змоги зареєструватися за іншою адресою.

Представник третьої особи ОСОБА_3 просила вирішити спір на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що проживає в АДРЕСА_6 по сусідству з ОСОБА_1 і їй відомо, що в його будинку АДРЕСА_1, декілька років проживала ОСОБА_2 зі своєю дочкою. Восени 2013 роки ОСОБА_2 виїхала з будинку та почала проживати в іншому будинку по АДРЕСА_5.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він проживає по сусідству з ОСОБА_1 по АДРЕСА_5. Раніше він бачив, що в будинку ОСОБА_1 проживає ОСОБА_4, але вже тривалий час, приблизно півтора року, вона там не проживає, а проживає за іншою адресою в смт. Михайлівка.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, відповідно до договору дарування укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 21 березня 1995 року, ОСОБА_1 став власником ? частини житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 6-8). Крім того, згідно заповіту № 621 від 21 березня 1995 року ОСОБА_8 заповів належну йому частину будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 (а.с. 9). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер (а.с. 10).

Згідно даних домової книги (а.с. 11-12), а також довідки Михайлівського РС УДМС України в Запорізькій області (а.с. 17), відповідач ОСОБА_2 дійсно зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 з 25 лютого 2010 року.

Згідно акту-довідки № 000-223 від 20 січня 2015 року, виданої депутатом Михайлівської селищної ради Денисенко О.І., за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані, зокрема, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, але вони за вказаною адресою не проживають вже більше півтора року.

Вказані обставини підтвердили також допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_7, які пояснили, що ОСОБА_2 не проживає в АДРЕСА_1, з вересня 2013 року.

Крім того, сама відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні визнала ту обставину, що не проживає в будинку АДРЕСА_1 з 23 вересня 2013 року, а проживає за адресою: АДРЕСА_5.

Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у спорі, не підлягає доказуванню.

Отже, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 дійсно тривалий час, а саме: з 23 вересня 2013 року, безперервно не проживає у будинку АДРЕСА_1.

Стаття 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом.

Право на повагу до житла гарантує і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ст.10 ЦПК України розгляд і вирішення справ в порядку цивільного судочинства здійснюється на засадах змагальності та свободи сторін у наданні доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, оскільки в ході судового розгляду та з пояснень самої ОСОБА_2 було достовірно встановлено, що в спірному житлі вона з дочкою не проживають з 23 вересня 2013 року, тобто вони були відсутні у спірному жилому приміщення понад шість місяців підряд, причиною не проживання стало те, що ОСОБА_2 знайшла інше житло. Таким чином, відсутні підстави для залишення за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 прав користування житлом відповідача, і відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 131, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_4, третя особа - Михайлівська районна державна адміністрація, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області М.Ю.Олійник