Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2015 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 мотивуючи тим, що з 05 червня 1993 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу подружжя має двох дітей: повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, різним світоглядом, діаметрально протилежними поглядами на шлюб та сім'ю, що призвело до втрати любові та поваги один до одного, ці обставини перешкоджають подальшому існуванню подружжя, як повноцінного союзу жінки та чоловіка, протягом останніх п'яти років подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач вважає, що шлюб існує формально, у зв'язку з чим просить розірвати шлюб.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просив розірвати шлюб, пояснив, що з 05 червня 1993 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу подружжя має двох дітей: повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Протягом останніх п'яти років сімейно-шлюбні відносини подружжя не підтримують, мають обопільне бажання розірвати шлюб, оскільки відновлювати сімейно-шлюбні стосунки наміру не мають, позивач заперечує щодо надання сторонам строку на примирення.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечувала, пояснила, що з 05 червня 1993 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу подружжя має двох дітей: повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вважає, що звернення позивача з позовом про розірвання шлюбу є передчасним, відповідач не втрачає надії на можливість відновлення сімейно-шлюбних стосунків, має намір вживати всіх можливих заходів для налагодження сімейних стосунків, вважає поданий позов емоційним сплеском, який має тимчасовий характер.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст.55 Сімейного кодексу України).

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 16 січня 2015 року сторонам по справі надано строк на примирення терміном на два місяці. (а.с. 20-21)

Як убачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами та поясненнями сторін по справі, які надавались в судовому засіданні, з 05 червня 1993 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу подружжя має двох дітей: повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, сімейне життя подружжя не склалось, у зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, протягом останніх п'яти років сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не має, наполягає на розірванні шлюбу.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розлучення є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливими, оскільки протягом останніх п'яти років сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., який сплачено позивачем при зверненні з даним позовом до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 24, 55, 56, 69, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 10, 58, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві 05 червня 1993 року (актовий запис №580) - розірвати.

Після розірвання шлюбу дружині залишити прізвище "ОСОБА_1", прізвище чоловіка залишити "ОСОБА_1".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

С у д д я