Справа № 495/4558/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідачів: не зявилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/4558/15-ц

за позовом ОСОБА_1

до:

- ОСОБА_2

- Білгород-Дністровського районного відділу ГУ ДМС України

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації місця проживання

В С Т А Н О В И В :

09.07.2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі по тексту відповідач-1) та Білгород-Дністровського районного відділу ГУ ДМС України (далі по тексту відповідач-2) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації місця проживання (а.с.2-4).

Так, позивач просить суд:

- визнати гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1;

- зобов ?язати Білгород-Дністровський РВ ГУ ДМС України зняти з реєстраційного обліку гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.07.2015 року відкрито провадження по справі № 495/4558/15-ц за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 та Білгород-Дністровського РВ ГУ ДМС України про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про зняття її з реєстрації місця проживання. Судове засідання призначено на 11.08.2015 року о 10:30 год. (а.с.20).

Позивач ОСОБА_1, в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, відповідно до якої заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу без його участі (а.с.49).

Представник відповідача-2 Білгород-Дністровського РВ ГУ ДМС України, в судове засідання не з'явився, але від начальника відділу надійшов до суду лист, згідно з яким останній просив розглянути справу без представника Білгород-Дністровського РВ ГУ ДМС України, зауважень та заперечень не має (а.с.48).

Відповідач-1 ОСОБА_2, відзив або заперечення на позов ОСОБА_1до суду не надала та в судове засідання не з'явилася без поважних причин, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань не заявляла, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду.

Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було надіслано запит до Білгород-Дністровського РВ ГУ ДМС щодо доступу до персональних даних ОСОБА_2 з метою розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 та Білгород-Дністровського РВ ГУ ДМС України про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про зняття її з реєстрації місця проживання (а.с.24).

Згідно відповіді № 23/4710, що надійшла від Білгород-Дністровського РВ ГУ ДМС, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована 23.02.2011 за адресою: Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Пирогова,2/34(а.с.46-47).

Так, ухвала суду про призначення слухання справи та копія позовної заяви ОСОБА_1з додатками до неї були надіслані на адресу ОСОБА_2 (Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Виноградна, 18; 67700, АДРЕСА_3), яка наявна в матеріалах справи та за якою вона зареєстрована. Між тим, усі документи з зазначеної адреси були повернуті до суду без вручення адресату у зв'язку із його не проживанням за визначеною адресою (а.с.27-45).

Відповідно до ч.5 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Згідно із п.2 ч.1 ст.169 Цивільного процесуального кодексуУкраїни, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін або їх представників, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, правомірними, обґрунтованими, але підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 являється власником житлової квартири АДРЕСА_4, на підставі свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ № 732524 від 21.12.2009 року, технічного паспорту виданого 29.10.2009 року КП «Білгород-Дністровське БТІ» (інвентаризаційна справа № 6835-34, реєстровий №6170) та ОСОБА_3 з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №24904840 від 24.12.2009 року (а.с.10-13).

В даній житловій квартирі значиться зареєстрованою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить домова книга про реєстрацію громадян (а.с.14-15).

Позивач стверджує, що ОСОБА_2 в належній йому квартирі не мешкає більше одного року, її речей в квартирі не має, комунальні послуги вона не сплачує, ремонт будівлі не проводить. В свою чергу, ОСОБА_1 позбавлений права оформити субсидію по сплаті комунальних послуг.

Відповідно до складених 09.09.2014 року, 02.02.2015 року та 07.07.2015 року комісією ПП «ЖЕК «Мегаполіс» Актів, власником житлової квартири, що розташована за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Пирогова,2/34, є ОСОБА_1. По даній адресі зареєстрована ОСОБА_2, але не проживає там з 10.08.2014 року. Сусідами (ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5І.) було також підтверджено той факт, що ОСОБА_2 не мешкає за вищевказаною адресою з 10.08.2014 року (а.с.16-18).

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися свою власністю.

Відповідно до статей 316-317 Цивільного кодексу України право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб. Власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник вправі вимагати усунення будь-яких порушень своїх прав, навіть якщо вони не поєднані з позбавленням права володіння (ст.391 ЦК України).

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із статтею 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст.72 ЖК України).

Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно із пунктом 11 Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року, суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї зазначеної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК України.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. З даних положень вбачається, що судове рішення, яке набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття з реєстрації.

Враховуючи вищевикладені обставини, норми чинного законодавства та той факт, що громадянка ОСОБА_2 фактично не мешкає в житловому приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_5, суд дійшов до висновку, що вимоги ОСОБА_1, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягають задоволенню.

Між тим, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 про зобовязання Білгород-Дністровського РВ ГУДМС України в Одеській області зняти ОСОБА_2 з обліку реєстрації місця проживання задоволенню не підлягають, оскільки дані вимоги заявлені позивачем передчасно, до звернення до відповідного органу. При цьому, рішення суду щодо визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням, відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вже є підставою для зняття її з реєстрації.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 316-317, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 64, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Білгород-Дністровського районного відділу ГУ ДМС України про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації місця проживання задовольнити частково.

Визнати громадянку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування житловою квартирою № 34 в будинку № 2 по вулиці Пирогова в місті Білгород-Дністровський Одеської області.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко