Справа № 509/4375/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2015 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Черкасові Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

29 вересня 2015 року, позивачка ОСОБА_1, звернулась до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 01.07.2006 року, Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції (актовий запис № 795), від якого вони мають малолітню доньку Єлизавету, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 066007 від 01.11.2006, яку після розірвання шлюбу позивачка просила залишити собі на виховання, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, вони не можуть знайти порозуміння один з одним, протягом останнього часу один про одного не піклуються, кожен з них веде окреме домогосподарство, проживати однією сімєю їм не цікаво, вони стали чужими людьми.

В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, особисто під підпис, причини неявки не повідомила, однак надіслала до суду письмову заяву, в якій посилаючись на ст. 158 ЦПК України повністю підтримала позов, просила його задовольнити і слухати справу без її участі (а.с. 16).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, особисто під розписку, причини неявки не повідомив, однак надіслав суду письмову заяву, в якій повністю визнав позов та на підставі ст. 158 ЦПК України, просив суд слухати справу за його відсутністю (а.с.17,18).

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 01.07.2006 р., Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції (актовий запис № 795), що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 029581 від 01.07.2006 р., від якого сторони мають малолітню доньку Єлизавету, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 066007 від 01.11.2006 року (а.с. 5,9).

З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у подружжя не склалось, вони не можуть знайти порозуміння один з одним, протягом останнього часу один про одного не піклуються, кожен з них веде окреме домогосподарство, проживати однією сімєю їм не цікаво, вони стали чужими людьми, подальше спільне проживання і збереження шлюбу, на думку позивачки неможливе.

Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При таких обставинах, враховуючи матеріали позову, а також позицію позивачки та відповідача, викладених у їхніх письмових заявах на адресу суду про згоду з позовом, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам та особистим свободам позивачки та малолітньої доньки.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 24,56,104,111,105,109,110,112 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити ;

2. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 01.07.2006 року, Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції (актовий запис № 795) розірвати ;

3. Малолітню доньку Єлизавету, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на виховання матері ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Овідіопольського

районного суду ОСОБА_3