Номер провадження: 22-ц/785/8464/15
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Варикаша О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді - Варикаші О.Д.

суддів - Станкевича В.А.

- Ступакова О.А.

при секретарі - Желєзнову В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 14.05.2012 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_3, по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

встановила:

Державний виконавець Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції звернувся з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 (а. с. 25-26), в якому просив встановити тимчасово обмеження у праві виїзду ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, до виконання зобов'язань за рішенням.

Подання державний виконавець обґрунтовував, як зазначено в ухвалі суду, тим, що у Другому Малиновському відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 2-2351, виданий 25.11.2008 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/2 частини від всіх видів доходів чи заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного, починаючи з дня подачі позову, тобто з 20.10.2006 року до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до 20.07.2007 року, а потім по 1/4 частині від всіх доходів на утримання ОСОБА_6 до досягнення ним повноліття, тобто до 30.03.2014 року.

Враховуючи значний термін невиконання боржником зобов'язань та законних вимог державного виконавця є достатні підстави вважати, що боржник ухиляється від виконання рішення.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14.05.2012 року подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України боржника - громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований: АДРЕСА_1 без вилучення паспортного документа до виконання зобов'язань за виконавчим листом № 2-2351, виданим 25.11.2008 року Малиновським районним судом м. Одеси. Виконання ухвали покладено на Державну прикордонну службу України.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 14.05.2012 року, в якій просить скасувати ухвалу суду від 14.05.2012 року, у задоволенні подання державного виконавця Другого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі території України відмовити, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням вимог закону, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та на те, що заочне рішення, яким з нього стягнуто аліменти, на даний час скасовано.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник підтримали апеляційну скаргу, державний виконавець заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Задовольняючи подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, суд першої інстанції, керуючись ст. 377-1 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», п. 8 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України»,виходив з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист по справі № 2-2351, який видав Малиновський районний суд м. Одеси 25.11.2008 року про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/2 частини від всіх видів доходів чи заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного, починаючи з дня подачі позову, тобто з 20.10.2006 року до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до 20.07.2007 року, а потім по 1/4 частині від всіх доходів на утримання ОСОБА_6 до досягнення ним повноліття, тобто до 30.03.2014 року.

21 січня 2009 року старшим державним виконавцем Другого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ Назаровою В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № В-1/328.

З матеріалів, доданих до подання, вбачається, що боржником, у наданий державним виконавцем строк для добровільного виконання, постанову про стягнення суми не виконано.

З доданого розрахунку вбачається, що за ОСОБА_3 існує заборгованість по аліментам станом на 01.03.2012 року, у твердій грошовій сумі 31 310 грн. 50 коп.

Однак, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції.

Оскільки, відповідно до п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в України громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Тобто, умовою тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України є ухилення його від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Проте, звертаючись з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, державний виконавець в поданні не вказав в чому полягає ухилення ОСОБА_3 від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, а лише констатував, що боржник злісно ухиляється від сплати аліментів.

Також до подання не надано будь-яких доказів, щодо ухилення ОСОБА_3 від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, а додано лише: копію виконавчого листа № 2-2351 від 25.11.2008 року, копію постанови про відкриття виконавчого провадження, копії довідок з реєструючих установ про перевірку майнового стану боржника, копію акту державного виконавця, копію розрахунку заборгованості по аліментам (а. с. 26-36), однак вони не підтверджують саме ухилення ОСОБА_3 від виконання судового рішення.

Крім того, відсутні відомості про вжиття в повному обсязі відповідних заходів для виконання судового рішення передбачених ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження».

Такі докази та відомості не надані державним виконавцем і суду апеляційної інстанції.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, на даний час заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31.07.2008 року, яким з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дітей, та яке знаходиться на примусовому виконанні в Другому Малиновському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, скасовано ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27.08.2015 рокуза заявою ОСОБА_3 (а. с. 55-56), а позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів залишено без розгляду ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03.09.2015 року за заявою ОСОБА_4 (а. с. 59).

Тобто, на даний час у ОСОБА_3 відсутні зобов'язання, покладені на нього судовим рішенням, за ухилення від виконання яких, його було тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України оскаржуваною ухвалою.

За таких обставин, відсутні правові підстави для задоволення подання державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3

Таким чином, судова колегія, враховуючи викладене, погоджується з доводами апеляційної скарги, та вважає, що ухвала суду першої інстанції від 14.05.2012 року про обмеження ОСОБА_3у праві виїзду за межі України, постановлена з порушенням норм процесуального права.

Тому на підставі викладеного, ухвалу суду першої інстанції від 14.05.2012 року необхідно скасувати, та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні подання державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України у порядку статті 377-1 ЦПК України боржника - ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 14.05.2012 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_3, по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_3.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області О.Д. Варикаша

В.А. Станкевич

О.А. Ступаков