Справа № 473/3317/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"20" жовтня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Ротар М.М., при секретарі судового засідання - Алдушиній І.Я.
за участю: позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Вознесенський сиркомбінат» про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням термінів її виплати, компенсації моральної (немайнової) шкоди, -
В серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Вознесенський сиркомбінат» (ПАТ «Вознесенський сиркомбінат») про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 9235,35 грн., а також моральної (немайнової) шкоди, компенсацію якої позивач оцінив у 1 500 грн. 00 коп.
Обумовлена сума була стягнута з ПАТ «Вознесенський сиркомбінат» на користь ОСОБА_1 відповідно до судових наказів, виданих Вознесенським міськрайонний судом Миколаївської області від 16 липня 2012 року.
Посилаючись на те, що вищевказані судові накази не були виконані відповідачем своєчасно та в повному обсязі, позивач просив стягнути з останнього компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 9235 грн. 35 коп.
Моральну (немайнову) шкоду позивач обґрунтовував тим, що порушення його законних прав на отримання заробітної плати призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.
Так, кожний працюючий громадянин має право на отримання винагороди за виконану роботу та соціальний захист в межах, встановлених законодавством. Зазначене право громадян гарантується Конституцією України та законами, що регулюють питання оплати праці та соціального захисту. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (ст.43 Конституції України).
Відносини, які виникають між працівником і роботодавцем із приводу оплати праці, у тому числі й у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати, регулюються трудовим законодавством, а саме: КЗпП України; Законами України: «Про оплату праці», «Про індексацію грошових доходів населення», «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»; Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078; Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427.
Так, відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.
У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами в цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата та інші.
Відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 692), компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток.
Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділеній на 100.
Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.
За наявності зазначених умов у тому самому порядку підлягає компенсації присуджена за рішенням суду сума заробітної плати, якщо ці умови настали у зв'язку з несвоєчасним виконанням рішення.
Вказані судові накази були пред'явлені для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції, як вбачається з довідки, виданої вказаним органом за № 6325 від 31.03.2015 року.
Також, встановивши, порушення трудових прав позивача, суд у відповідності до ст.237-1 КзпП України прийшов до висновку, що позивачу завдана моральна (немайнова) шкода , яка підлягає відшкодуванню.
Разом з тим, визначаючи суму компенсації моральних страждань суд, враховує відсутність тяжких наслідків для позивача через порушення його прав. У зв'язку з чим, керуючись засадам розумності, виваженості і справедливості суд вважає, що сума компенсації моральної (немайнової) шкоди становить 200 грн. 00 коп.
В силу положень ч.3 статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить до стягнення судовий збір у розмірі 275 грн. 27 коп.(243 грн. 60 коп., виходячи з вимог майнового характеру, + 31 грн. 67 коп., виходячи з вимог немайнового характеру, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (13 %)).
Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,209,212-215,224-228,233 ЦПК України, суд-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Вознесенський сиркомбінат» про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням термінів її виплати, компенсації моральної (немайнової) шкоди - задовольнити частково
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Вознесенський сиркомбінат» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 9191 грн. 48 коп., компенсацію моральної (немайнової) шкоди в розмірі 200 грн. 00 коп., а всього 9391 грн.48 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області шляхом подачі заяви відповідачем про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя М.М. Ротар