Дата документу 23.12.2015
Справа № 320/4007/15-ц
Провадження № 2/320/2144/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року м. Мелітополь Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Бахаєва І.М.,

при секретарі - Фурсовій Л.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Універсал Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором за наступними підставами.

В позові зазначено, що ПАТ «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обов'язків ВАТ «Банк Універсальний».

23 червня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Генеральний договір про надання кредитних послуг № BL 5131, за умовами якого банк надає відповідачу кредитні послуги у валютах, вказаних у цьому договорі, в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті, що дорівнює 35 000 доларів США у порядку та на умовах, визначених в цьому договорі. Умови і порядок надання, сума, строк і порядок виконання зобовязань, розмір і порядок плати за кредитні послуги стосовно кожної кредитної послуги в межах цього Договору оформлюється додатковою угодою до цього Договору у формі окремої індивідуальної угоди. Згідно п. 1.2.1 Договору позичальник повинен виконати всі свої зобовязання по поверненню в повному обсязі використаної суми ліміту за цим Договором не пізніше 01.06.2028 р. і виконати всі зобовязання, передбачені Індивідуальними угодами в терміни, встановленими Індивідуальними угодами.

23 червня 2008 р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Універсал Банк» була додаткова угода №BL5131/К-1 до Генерального договору про надання кредитних послуг, відповідно до якої Банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в сумі 15 000 доларів США строком на 60 місяців з кінцевим терміном повернення 01.06.2013 р., з оплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 13,45% річних (базова процентна ставка п. 3.1. цієї додаткової угоди), та у разі користування коштами понад встановлений строк 26,9% річних (підвищена відсоткова ставка згідно п. 3.2 цієї додаткової угоди).

18 серпня 2009 року між банком та позичальником була укладена Додаткова угода №1 до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL5131 від 23.06.2008 р., відповідно до якої починаючи з 1 вересня 2009 р. по 31 серпня 2010 року сторони передбачили порядок нарахування пені за порушення строків оплати процентів та/або винагороди.

Під час знаходження справи у провадженні суду надійшла позовна заява зі змінами та доповненнями, відповідно до якої позивач просив стягнути борг з ОСОБА_1 на тих самих підставах.

Судове засідання за клопотанням представника позивача проведено у приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду за участю представників сторін за допомогою відеоконференції.

В судовому засіданні представник позивача на задоволенні вимог наполягав повністю, просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в повному обсязі, оскільки станом на 25.03.2015 р. утворилась наступна заборгованість за кредитом:

- заборгованість по сумі кредиту 11 349,93 дол. США;

- в тому числі прострочена заборгованість по сумі кредиту - 11 349,93 дол. США;

- відсотки 2 060,96 дол. США;

- підвищені відсотки/пеня 9 219,54 дол. США

Загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 22 630,43 дол. США.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснивши що вимоги є необґрунтованими, оскільки позивачем пропущений строк позовної давності. Так, на його думку позивач предявив позов із пропуском строку позовної давності, оскільки в листопаді 2011 року банк надсилав відповідачу письмові вимоги про дострокове повернення кредиту і у випадку невиконання вказаних вимог банком змінюється термін кредитування у бік зменшення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 червня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Генеральний договір про надання кредитних послуг № BL 5131, за умовами якого банк надає відповідачу кредитні послуги у валютах, вказаних у цьому договорі, в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті, що дорівнює 35 000 доларів США у порядку та на умовах, визначених в цьому договорі. Умови і порядок надання, сума, строк і порядок виконання зобовязань, розмір і порядок плати за кредитні послуги стосовно кожної кредитної послуги в межах цього Договору оформлюється додатковою угодою до цього Договору у формі окремої індивідуальної угоди.

Згідно п. 1.2.1 Договору позичальник повинен виконати всі свої зобовязання по поверненню в повному обсязі використаної суми ліміту за цим Договором не пізніше 01.06.2028 р. і виконати всі зобовязання, передбачені Індивідуальними угодами в терміни, встановленими Індивідуальними угодами.

23 червня 2008 р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Універсал Банк» була укладена додаткова угода № BL 5131/К-1 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 5131 від 23.06.2008 р., відповідно до якої Банк надав позичальнику кредитні кошти (кредит) в сумі 15 000 доларів США строком до 01.06.2028.

18 серпня 2009 року між банком та позичальником була укладена Додаткова угода №1 до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL5131 від 23.06.2008., відповідно до якої починаючи з 1 вересня 2009 по 31 серпня 2010 сторони передбачили порядок нарахування пені за порушення строків оплати процентів та/або винагороди. В іншому Генеральний договір залишено без змін.

Відповідно до пункту 6.1. Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 5131 від 23.06.2008, банк, в разі прострочення виконання зобовязань позичальника за будь якою із кредитних послуг, наданих банком за умовами цього договору та відповідної індивідуальної угоди, має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та спати плати за кредит за всіма кредитними послугами, наданими банком в межах дії цього договору, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення. У разі зміни банком строку виконання зобовязань, для позичальника виникає обовязок виконати їх у встановлений заново термін у повному обсязі.

Судом досліджені вимоги про стягнення суми кредиту достроково, що були направлені на імя відповідача ОСОБА_1.

Відповідно до вимог вих..№097/334 від 28.11.2011 р. та вих..№097/335 від 28.11.2011.

ПАТ «Універсал Банк» згідно Кредитного договору № BL 5131 від 23.06.2008 р. вимагав від позичальника ОСОБА_1 сплатити протягом тридцяти днів з моменту отримання цієї вимоги прострочену заборгованість в сумі 12 609,80 доларів США (з яких 5110,10 дол. США прострочена заборгованість за кредитом, 7424,53 дол. США строкова заборгованість за кредитом, 75,17 дол. США проценти, нараховані за користування кредитом). У випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав на тридцять перший день з моменту отримання цієї вимоги.

Представник відповідача пояснив в судовому засіданні, що вказані вимоги були отримані 30 листопада 2011 року.

Суд приходить до висновку, що предявлення вимоги про дострокове повне виконання умов кредитного договору є правом кредитора на зміну строків повернення кредиту. Предявивши вимогу відповідачу банк змінив умови кінцевого повернення кредиту, встановивши його протягом до 31 грудня 2011 року, у той час як з позовом звернувся у 2015 році.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Вказане право кредитора узгоджується із положенням п. 6.1 Генерального договору №5131 від 23.06.2008 р.

Відповідно до ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Відповідно до ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Ст.253 ЦК України встановлює, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно дост.254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Ст.257 ЦК України встановлює, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Судом встановлено, що в кредитних угодах, договорі поруки сторони не змінювали строки позовної давності у бік збільшення.

Статтею 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Тобто, свої вимоги банк мав предявити протягом зміненого терміну кредитування, починаючи з 31 грудня 2011 року. Отже, строк позовної давності сплинув 31 грудня 2014.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки з моменту отримання вимоги минуло більше 3 років, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Аналогічні висновки містяться зокрема у постанові Верховного Суду України, від 23 вересня 2015 у справі №6-325цс15,а саме: «У звязку з порушенням боржником виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ «АКБ «Капітал» в останній день строку дії кредитного договору і договору поруки предявив вимогу до боржника і поручителя про дострокове повернення всієї суми кредиту й повязаних із ним платежів, що відповідає вимогам частини другої статті 1050 ЦК України та пункту 4.1.2 кредитного договору.

Предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за його користування та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання.

У разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобовязання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати.

За врахуванням вищенаведеного та того, що представником відповідача заявлено по пропуск позовної давності позивачем, суд приходить до висновку, що відповідно до ч. 4 ст.267 ЦК України в задоволені позову ПАТ «Універсал Банк» слід відмовити.

На підставі наведеного, ст.ст. 252-254, 256, 257, 266, 267, 599 ЦК України, та керуючись ст.ст. 10, 60, 212 215, 293 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: І.М.БАХАЄВ