Справа № 299/2294/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

12 жовтня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів палати в цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі суддів:

Джуги С.Д. (головуючий), Куштана Б.П., Мацунича М.В.

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Виноградівського районного суду від 28 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на рішення Виноградівського районного суду від 28 серпня 2015 року, яким позов задоволено частково, шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі по 700 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 28.07.2015року до їх повноліття.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в частині стягнення аліментів та постановлення нового рішення, яким визначити аліменти на утримання дітей в розмірі по 350 грн. на кожну дитину. В скарзі зазначає, що суд першої інстанції при постановленні рішення допустив порушення вимог ст. 182 СК України і не врахував його матеріальне та сімейне становище, а саме, що він ніде не працює, проживає з батьками пенсіонерами, яких зобов'язаний утримувати, та переніс травму гомілки .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 303 ЦПК України щодо меж розгляду справи апеляційним судом, по даній справі перевіряється в апеляційному порядку тільки розмір стягнених аліментів, який по рішенню суду становить 700 грн. на кожну дитину.

Матеріалами справи встановлено, що 22.11.2003 року між сторонами укладено шлюб. (а.с.3)

Від даного шлюбу народилося двоє дітей: син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачкою (а.с.6,7,9).

Згідно з ч.3ст 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу .

Згідно із ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів на утримання кожної дитини в розмірі 700грн. щомісячно суд першої інстанції урахував вище зазначені вимоги закону.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дітей у вище вказаному розмірі. Визначений судом розмір аліментів не є значним, та відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Доводи апелянта, що він має на утриманні батьків - пенсіонерів не заслуговують на увагу, оскільки вони отримують пенсію і мають відповідне матеріальне забезпечення.

Посилання апелянта, що він переніс травму гомілки, також не може бути взято до уваги, оскільки з матеріалів справи, зокрема довідки поліклінічного відділення Виноградівської РЛ вбачається, що відповідач знаходився на амбулаторному лікуванні у травматолога в період з 28.04.2015 по 30.06.2015року, його захворювання носило тимчасовий характер і не призвело до стійкої втрати працездатності.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його зміни чи скасування немає. Наведені доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

На підставі викладеного та керуючись статтями ст.ст. 303, 308, 311, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Виноградівського районного суду від 28 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: