ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-п/753/10/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Дубаса В.А.,

при секретарі - Ридзель О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_2 перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26.12.2014 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості , -

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Дарницького райсуду м. Києва №753/9566/14 від 26.12.2014 року вказану позовну заяву задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" заборгованість за договором куплі-продажу квартири від 06.02.1997 року у сумі 59985 грн. 43 коп., яка складається з 55590 грн. 03 коп. заборгованості за договором куплі-продажу квартири, трьох відсотків річних за користування грошовими коштами за період з 06.02.2012 року по 25.09.2014 року (включно) у сумі 4395 грн. 40 коп., також стягнуто сплачений судовий збір у сумі 599 грн. 87 коп.; стягнуто з ОСОБА_3 на користь приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма «Дарниця» заборгованість за договором куплі-продажу квартири від 06.02.1997 року у сумі 59985 грн. 43 коп., яка складається з 55590 грн. 03 коп. заборгованості за договором куплі-продажу квартири, трьох відсотків річних за користування грошовими коштами за період з 06.02.2012 року по 25.09.2014 року (включно) у сумі 4395 грн. 40 коп., також стягнуто сплачений судовий збір у сумі 599 грн. 87 коп.; стягнуто з ОСОБА_4 на користь приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" заборгованість за договором куплі-продажу квартири від 06.02.1997 року у сумі 59985 грн. 43 коп., яка складається з 55590 грн. 03 коп. заборгованості за договором куплі-продажу квартири, трьох відсотків річних за користування грошовими коштами за період з 06.02.2012 року по 25.09.2014 року (включно) у сумі 4395 грн. 40 коп., також стягнуто сплачений судовий збір у сумі 599 грн. 87 коп. У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про перегляд згаданого заочного рішення суду. Обґрунтовуючи заяву посилалась на те, що не з»явилась у судові засідання з поважних причин, оскільки не була належним чином повідомлена про місце, день і час явки за викликом, жодної повістки про виклик не отримувала. Окрім того, ОСОБА_2 посилалась на те, що згаданий цивільно-правовий спір між тими ж сторонами з тих же підстав і про той же предмет вже розглянуто Дніпровським районним судом м. Києва 30.12.2009 року, це рішення суду набрало законної сили, оскільки залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.08.2010 року, у подальшому ОСОБА_2 достроково розрахувалась за квартиру, про що свідчить квитанція від 08.09.2011 року.

У судове засідання з'явилась ОСОБА_2 та представник всіх відповідачів у справі ОСОБА_5, які повністю підтримали вимоги зави про перегляд заочного рішення суду.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, однак через канцелярію суду подав письмову заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутність.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення суду та матеріали справи суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зважаючи на викладені приписи чинного процесуального законодавства, суд повинен скасувати заочне рішення, якщо відповідач (представник) не з'явився в судове засідання, в якому було ухвалено рішення і не повідомив про причини своєї неявки у засідання з поважних причин та посилається на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, тобто законодавець у даному випадку закріплює юридичну сукупність, за наявності всіх елементів якої заочне рішення підлягає скасуванню.

Обгрунтовуючи заочне рішення судом встановлено, що 06.02.1997 року було укладено договір куплі-продажу квартири АДРЕСА_1 між закритим акціонерним товариством "Фармацевтична фірма "Дарниця" та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6.

Згідно приписів Закону України "Про акціонерні товариства" від 06.06.2012 року закрите акціонерне товариство "Фармацевтична фірма "Дарниця" змінило власне найменування на приватне акціонерне товариство "Фармацевтична фірма "Дарниця".

Як вбачалось з відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУДМС у м. Києві від 04.06.2014 року відповідач ОСОБА_6 змінила прізвище на "Іванова".

Відповідно до пункту 4 згаданого договору продаж квартири здійснено за 41 531 гривень, що на момент здійснення операції складало 21 930 умовних одиниць за курсом НБУ на день укладення договору, що на день укладення договору відповідає офіційному курсу НБУ гривні до долару США.

Відповідно пункту 5 Договору покупці повинні сплатити продавцю повну вартість квартири протягом 15 років з моменту укладення зазначеного договору. Кінцевий строк виконання зобов'язання з оплати вартості квартири настав відповідно - 06.02.2012 року.

Відповідно до ухвали Верховного Суду України від 30 травня 2012 року у справі №6-59830вов10 між ЗАТ "Фармацевтична фірма "Дарниця" і ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та іншими, пункт 4 зазначеного договору фактично визнано дійсним та встановлено допустимість використання у розрахунках грошових зобов'язань іноземної валюти або інших розрахункових величин.

Відповідно до ч.1 ст. 3607 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду України від 11 липня 2012 року у справі №6-26110св12 за позовом ЗАТ "Фармацевтична фірма "Дарниця" до ОСОБА_7, ОСОБА_8 встановлено, що належним виконанням зобов'язань за договорами куплі-продажу квартир у будинку №6 по вулиці Новодарницькій в місті Києві є внесення покупцями квартир грошових коштів у національній валюті України у сумі, що станом на день сплати відповідає еквіваленту визначеної вартості квартир в умовних одиницях. Таким чином, належним виконанням зобов'язань за договором куплі-продажу квартири слід вважати таку сплату в гривнях, яка розраховується виходячи з еквіваленту визначеної вартості квартир, зазначених у договорах в умовних одиницях, перерахованого у гривню за курсом долару США до гривні на день здійснення платежів. Предметом розгляду даної справи є аналогічний договір куплі-продажу квартири у будинку № 6 по вулиці Новодарницькій в місті Києві.

Як вбачається із матеріалів справи всі відповідачі (у т.ч. і ОСОБА_2.) неодноразово належним чином повідомлялась про місце, день і час судових засідань за зареєстрованим місцем їх проживання, що підтверджується наявними у матеріалах справи конвертами з рекомендованою кореспонденцією, які повернулись без вручення відповідачам у зв»язку із закінченням терміну зберігання.

Водночас, суд приходить до висновку, про те, що ні ОСОБА_2 ні представником інших відповідачів не надано належних та допустимих доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, судові рішення на які посилалась ОСОБА_2 не спростовують та не змінюють висновків до яких дійшов Дарницький районний суд м. Києва, а сама по собі заява про перегляд заочного рішення суду зводилась до обґрунтувань незаконності ухваленого заочного рішення суду, зокрема порушення та неправильне застосування судом, на думку заявниці, деяких норм матеріального та процесуального права та незаконного стягнення з неї коштів за вказану квартиру, оскільки остання вважає, що розрахувалась за квартиру повністю.

Керуючись ст.ст. 230 - 232 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26.12.2014 року у справі №753/9566/14 за позовом приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: