Справа № 296/2536/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" жовтня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участю: секретаря судового засідання Стефанюк О.М.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Житомирської міської ради, за участю третьої особи ОСОБА_2 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування на 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер 01.11.2012р.

В обґрунтування позову зазначає, що 01.11.2012р. помер її чоловік ОСОБА_3, з яким позивачка перебувала в шлюбі з 11.07.1996р. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1. Позивачка, як єдиний спадкоємець після смерті чоловіка, спадщину прийняла але свої спадкові права не оформила, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на квартиру. Постановою нотаріуса від 23.03.2015р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні у вирішенні спору поклався на розсуд суду.

Третя особа у судове засідання не зявилася, судова повістка, направлена на її адресу, зазначену в заяві до суду від 22.06.2015р. (а.с.126), повернена відділенням поштового звязку з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Про зміну місця проживання третя особа суд не повідомила, а тому відповідно до ст.77 ЦПК України, вважається повідомленою належним чином про час та місце слухання справи.

Представник третьої особи приймав участь в судовому засіданні 22.06.2015р., заперечив щодо задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, 11.07.1996р. зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, актовий запис №772 (а.с.4).

01.11.2012р. ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №204253 (а.с.3).

Позивачка, як спадкоємець після смерті ОСОБА_3, звернулася до Першої житомирської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою нотаріуса від 23.02.2015р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, через відсутність правовстановлюючого документу на вищевказану частину квартири та у звязку з розглядом Корольовським районним судом м.Житомира справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним (а.с.9).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За положеннями ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до свідоцтва №15462 про право власності від 25.11.1994р., що в матеріалах спадкової справи, квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.49).

Згідно довідки-характеристики від 30.07.1996р. Житомирського БТІ ОСОБА_4 та ОСОБА_3 належить на праві власності по 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 (а.с.50).

З довідки КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" №3522 від 17.07.2013р. вбачається, що право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва №15462 про право власності на житло, виданого 25.11.1994р. відділом приватизації, ОСОБА_5 також належить 1/2 частини вказаної квартири на підставі договору дарування, посвідченого 30.07.1996р. Першою житомирською державною нотаріальною конторою (а.с.8).

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 06.10.2014 у справі №2303/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 02.12.2014р., відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування (а.с.85-88).

Вказаними судовими рішеннями встановлено, що ОСОБА_3 до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та йому належала 1/2 частина квартири АДРЕСА_3.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до ст.1261 ЦК України, а ОСОБА_2 відповідно до ст.1262 ЦК України є спадкоємцями за законом майна померлого ОСОБА_3, які у визначений законом строк звернулися до нотаріальної контори із заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1.

В матеріалах спадкової справи наявне рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 26.04.2002р. у справі №2-2761, яким задоволено позов ОСОБА_6, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_1 та визнано ОСОБА_5, ОСОБА_1 втратившими право користування житловою площею АДРЕСА_4 з травня 2001 року (а.с.57).

Однак, вказане рішення було скасоване ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 14.01.2013р., а провадження у справі закрите (а.с.135).

Крім того ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 24.09.2015р. у справі №296/4546/15-ц позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Перша житомирська державна нотаріальна контора, про визнання шлюбу недійсним залишено без розгляду (а.с.134).

Таким чином, ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом майна померлого ОСОБА_3, а саме 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи що спадкодавець ОСОБА_3 володів на праві власності 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, єдиним спадкоємцем першої черги до майна померлого є його дружина - ОСОБА_1, а іншого порядку оформлення права власності на спадкове майно окрім судового не має, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_5 в порядку спадкування після смерті чоловіка - ОСОБА_3, який помер 01.11.2012р.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. П. Маслак