Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Батманової В.В.,

при секретарі Гоц Г.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач з урахуванням уточнень посилається на те, що 13 травня 2013 року відповідач ОСОБА_3 та позивач уклали договір позики, за яким відповідач отримав 41 000 грн., що еквівалентно 8 150 доларів США зі строком повернення до 19 липня 2014 року. Станом на час подання уточнення гроші не було повернуто та відповідач ухиляється від зобовязання, тому позивач просить суд стягнути на його користь інфляційні нарахування та 3% річних від отриманої суми позики.

Позивач та представник позивача в судовому засідання позов підтримали з урахуванням уточнень, наполягали на його задоволенні з підстав в ньому викладених.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, оскільки вказані кошти не отримував, а писав лише розписку, надав письмові заперечення та наголосив, що розписка була надана лише з метою уникнення проблем між субєктами господарювання, де засновниками виступали відповідач та позивач.

Дослідивши та вивчивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що 13 травня 2013 року відповідач ОСОБА_3 та позивач уклали договір позики, за яким відповідач отримав 41 000 грн., що еквівалентно 8 150 доларів США зі строком повернення до 19 липня 2014 року. Відповідачем свої зобовязання за борговою розпискою не виконані, кошти позивачу не повернуті.

У звязку з невиконанням відповідачем своїх обовязків за договором станом на 22.12.2015р. заборгованість перед позивачем за інфляційними втратами складає 21 853 грн. та 3% річних складає 1 747,20 грн. згідно розрахунку наданого позивачем.

Згідно до положень ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частина 1 ст.530 ЦК України визначає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

У відповідності до положень ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно п.1-3 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який построчив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобовязання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитись від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд критично ставиться до заперечень відповідача в частині не отримання вказаних коштів від позивача, оскільки факт складання ним розписки відповідач не заперечує та оригінал якої надано суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості за борговою розпискою, інфляційні втрати та 3% річних за договором позики в сумі 64600,20 грн. згідно розрахунку наданого позивачем.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 64600 (шістдесят чотири тисячі шістсот) гривень 20 копійок, з яких 41000 (сорок одна тисяча) гривень 00 копійок сума боргу, 21853 (двадцять одна тисяча вісімсот пятдесят три) гривні 00 копійок інфляційне збільшення суми боргу, 1747 (одна тисяча сімсот сорок сім) гривень 20 копійок 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 646 (шістсот сорок шість) гривень 01 копійка.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання судового рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська В.В. Батманова