Справа № 274/3102/15-ц
пр.№ 2/0274/1382/15
Рішення
Іменем України
19.10.2015 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Потапової Т.М., за участі секретаря Качур Н.Д., позивачки, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину,
встановив:
Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 на період його навчання. Свої вимоги мотивує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбу з відповідачем з 15.10.1994 року, шлюб розірваний рішенням суду 19.05.2015 року. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який навчається на третьому курсі денної форми навчання юридичного факультету Київського національного університету ім.Шевченка на бюджетній формі навчання, закінчує навчання 30.06.2016 року. Син потребує матеріальної допомоги, тимчасово мешкає в гуртожитку, за який треба платити, несе витрати на придбання продуктів харчування, навчальної літератури, проїзд, одяг, взуття та інші. Відповідач матеріальної допомоги сину не надає, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , може надавати матеріальну допомогу.
В судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала з зазначених підстав. Суду пояснила, що працює вчителькою в НВК № 4, отримує зарплату в сумі 2300 грн., проживає з дочкою, яка навчається в 11-ому класі, на її утримання відповідач сплачує аліменти за рішенням суду в розмірі ? частини заробітку в сумі 2000 грн. в місяць. В даний час син навчається, отримує підвищену стипендію, проживає в гуртожитку.
Будучи присутнім у попередньому судовому засіданні, відповідач не заперечував проти надання матеріальної допомоги сину на період навчання, однак не міг визначитися із конкретним розміром такої допомоги. Суду пояснив, що на двох дітей може сплачувати аліменти в розмірі 33% свого заробітку або на утримання сина - 1/9 частину заробітку, в письмовій заяві від 16.10.2015 року зазначив про згоду сплачувати на утримання сина аліменти в розмірі 1/8 частини заробітку, в подальшому від цієї заяви відмовився.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 15.10.1994 року, який розірваний рішенням Бердичівського міськрайсуду суду від 19.05.2015 року. (а.с.8-9) Від шлюбу колишні подружжя мають дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої зазначеним судовим рішенням з ОСОБА_2 на користь позивачки стягнені аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку до досягнення повноліття, та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в даний час досяг повноліття. Відповідач є батьком дітей.(а.с.7)
Згідно з довідкою Київського національного університету ім.Тараса ОСОБА_6 є студентом 3 курсу денної форми навчання юридичного факультету, період навчання з 01.09.2012 року до 30.06.2016 року. (а.с.5)
Син був зареєстрований за адресою проживання матері, знятий з реєстрації 25.08.2012 року на навчання.(а.с.4) В даний час проживає в гуртожитку в АДРЕСА_1 .(а.с.7, зворот)
Позивачка ствердила, що син отримує підвищену стипендію в сумі більше 700 грн. в місяць, точний розмір стипендії їй невідомий. Проживання в гуртожитку є платним, розмір оплати не повідомила, також не змогла пояснити розмір витрат, пов`язаних із навчанням сина, будь яких доказів суду не надала.
Згідно з довідкою управління освіти від 15.10.2015 року позивачка працює вчителем фізкультури в НВК № 4 м.Бердичева, її середньомісячна заробітна плата становить 3136,31 грн.(3176,92 грн. + 3095,70 грн.: 2=3136,31 грн..)(а.с.55)
Сім`я позивачки проживає з її батьками-пенсіонерами по АДРЕСА_2 , власником якої є батько позивачки ОСОБА_7 .. Мати позивачки ОСОБА_8 є інвалідом 2-ої групи. Батьки отримують пенсію в розмірі 1410,58 грн. та 1177,22 грн. відповідно.(а.с.54,57,58,59)
Відповідач є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , його середньомісячне грошове забезпечення становить 9817,38 грн., з суми отриманого забезпечення утримані аліменти на дочку: за липень 2015 року в розмірі 2010,55 грн., за серпень 2341,32 грн., за вересень 2599,75 грн., що стверджується довідкою військової частини.(а.с.41)
ОСОБА_2 брав участь в антитерористичній операції в складі сектору „С Донецької області з 30.06.2014 року по 15.12.2014 року, про що свідчить довідка військової частини НОМЕР_2 від 19.02.2015 року.(а.с.56)
Відповідачем суду надані копії медичних документів, які свідчать про стан його здоров`я. В 2011 році він переніс операцію по протезуванню аортального клапана, має захворювання серцево-судинної системи аритмію, атеросклероз, гіпертонічну хворобу 11 ступеню.(а.с.44) Крім цього відповідач страждає онкологічним захворюванням та іншими хронічними захворюваннями, повний діагноз наступний: С-а середньо-верхньо ампулярного відділу прямої кишки рТ4рN0М0 стадія 2-Б, клінічна група 2, доброякісна гіперплазія простати ст. 1, хронічний гастродуоденіт, дивертикульоз товстої кишки, гіпертонічна хвороба 2 стадія, 2 ступінь, СН 0.Лівобічна прикоренева пневмонія, кіста лівої нирки. Варикозне розширення вен стравоходу, ерозія астрального відділу шлунку. Стан після протезування аортального клапану. Діфузний кардіосклероз, хронічний комбінований геморой.(а.с.45,46)
Відповідач протягом 2014 року неодноразово лікувався у Житомирському обласному онкологічному диспансері, а також в ДУ „Національний інститут серцево-судинної хірургії ім.М.М. Амосова та Бердичівській міській лікарні.(а.с.44,44-49).
Окрім цього, ОСОБА_2 після перебування в зоні АТО проходив санаторно-курортне лікування в санаторії „Дениші з 30.03.2015 року по 10.04.2015 року з діагнозом: післятравматичний стресовий розлад, астено-депресивний синдром, остеохондроз шийного відділу хребта. Потребує повторного санаторного лікування через 9-10 місяців.(а.с.35)
Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.200 цього кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх сина, дочку у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього кодексу, зокрема, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
З наданих суду доказів вбачається, що син сторін ОСОБА_9 навчається за денною формою навчання, з власних доходів має лише стипендію розміром 700-800 грн.(довідки про розмір стипендії не надано), у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від батьків.
Позивачка має зарплату 3136,31 грн., отримує аліменти від відповідача на утримання дочки в розмірі 2000-2600 грн. щомісячно, доказів про інші доходи сім`ї не надано. Банківською карткою на ім`я відповідача позивачка користувалася в період шлюбу.
Відповідач має власне житло, сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 до 04.10.2016 року. Інших утриманців або інших майнових зобов`язань не має. Зарплата відповідача становить в середньому 9817,38 грн.. Ураховуючи майновий стан відповідача, суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу сину на період навчання.
Вирішуючи спір, суд враховує матеріальне становище сторін, наявність у відповідача аліментних зобов`язань щодо утримання неповнолітньої дитини, а також стан його здоров`я та потребу у постійному лікуванні, в тому числі санаторно-курортному, що стверджується численними медичними документами.
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім тих які визнані сторонами.
Оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку про те, що позивачкою не надано суду належних і допустимих доказів про можливість відповідача сплачувати аліменти на період навчання сина в розмірі ? частини заробітку(доходу) відповідача.
Суд визначає розмір аліментів в 1/8 частині заробітку(доходу) відповідача щомісячно на період навчання сина до 30.06.2016 року, але не більше як до досягнення 23-х років.
На підставі наведеного та керуючись ст..ст.10,11,60, 212-215 ЦПК України, суд
Вирішив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/8 частини його заробітку(доходу) щомісячно, починаючи з 01.07.2015 року на період навчання до 30.06.2016 року, але не більше як до досягнення 23 років.
В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.
Стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн..
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Суддя: Потапова Т.М.