Ухвала

Іменем України

01 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 січня 2010 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Березовська Олеся Олегівна, про визнання заповіту недійсним та зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2012 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 09 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2007 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько, ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина на 2/5 частки житлового будинку по АДРЕСА_1. У встановлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак з'ясувалося, що за життя, 28 грудня 2006 року, його батько склав заповіт на все належне йому майно на користь ОСОБА_2

Посилаючись на те, що його батько не мав наміру заповідати своє майно відповідачу і підпис на заповіті померлому ОСОБА_5 не належить, позивач просив визнати заповіт ОСОБА_5 від 28 грудня 2006 року недійсним та зобов'язати відповідача звільнити частину житлового будинку, що належала на праві приватної власності ОСОБА_5

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21 січня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 08 липня 2010 року, позов задоволено. Визнано заповіт, складений 28 грудня 2006 року від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Березовською О.О. недійсним. Зобов'язано ОСОБА_2 звільнити частину будинку по АДРЕСА_1, що належала на праві приватної власності ОСОБА_5

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 січня 2010 року. Проте, в подальшому ОСОБА_2 подав заяву про залишення наведеної заяви без розгляду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2012 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 09 липня 2015 року, заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 січня 2010 року у зв'язку з нововиявленими обставинами залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, й направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Залишаючи заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами без розгляду, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із вимог п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, оскільки заявник подав відповідну заяву.

При цьому подання заяви про залишення без розгляду раніше поданого процесуального документа є диспозитивним правом сторони (ст. 11 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити ухвали судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2012 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 09 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук