Справа № 367/2102/15-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

з а о ч н е

25 грудня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Мікуліна А.В.,

при секретарі Дегтяр М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України про знесення самочинно збудованого нерухомого майна,

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов вищевказаний позов, який позивач мотивує тим, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка, а на ній деревяний будинок, що розташований за адресою: м. Ірпінь, вул. Київська, 98-а з кадастровим номером №:01:085:0033.

На суміжній з земельній ділянці позивача з літа 2014 року ведеться будівництво зблокованого житлового будинку.

Позивач зазначає, що поряд із належною йому земельною ділянкою знаходяться дві суміжні земельні ділянки, одна з яких, земельна ділянка площею 0,0702 га, кадастровий № :01:085:0176, що належить відповідачці, має цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та не має будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, що випливає із відповіді № 01-32/147 Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області від 25.11.2014 року.

Зазначає, що під час виїзду на місце представника Департаменту державної архітектурно будівельної інспекції Київської області, стало відомо що відповідачка виконала будівельні роботи з будівництва зблокованого житлового будинку без документів які б надавали право на виконання робіт.

Крім того, протипожежний розрив між зблокованим житловим будинком та будинком позивача становить менше 10 метрів, що порушує норми пожежної безпеки.

Тому просить суд, зобовязати ОСОБА_2 знести здійснене нею на земельній ділянці розташованій за адресою: вул. Київська, 96 у м. Ірпені Київської області, кадастровий №:01:085:0176, самочинне будівництво зблокованого житлового будинку за власний рахунок.

Представник позивача в судове засідання зявилася, підтвердила обставини викладені у позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце слухання справи повідомлялася шляхом розміщення оголошення в засобі масової інформації, причини та докази поважності неявки суду не повідомила, тому суд, керуючись статтею 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу заочно на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи по справі подав до суду клопотання в якому просить розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши доводи представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка за адресою м. Ірпінь, вул. Київська, буд. 98-а, що підтверджується державним актом № 013070 (а.с. 11).

Одночасно позивач є власником будинку, який розташований у Київській області, м. Ірпінь, вул. Київська, буд.98-а, що підтверджується копією свідоцтва від 23.06.2006 року про право власності на нерухоме майно виданим виконавчим комітетом Ірпінської міської ради (а.с.7), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від (а.с.8).

Відповідно до листа Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 02.03.2015р. встановлено, що земельна ділянка по вул. Київська, 96 у м. Ірпені Київської області(кадастровий № :01:085:0176) належить громадянці ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки від 18.07.2014 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.02.2015 року. Одночасно вищезазначеним листом встановлено, що протипожежний розрив між заблокованим житловим будинком, який розташований по вул. Київська, 96 у м. Ірпені, Київської області та житловим будинком, який розташований по вул. Київська, 98-а у м. Ірпені, Київської області становить менше 10 м., чим порушено вимоги п. 3,25* ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень (а.с.10).

Також суд встановив, що 20.02.2015 року Департаментом державної архітектурно будівельної інспекції у Київській області було складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил та встановлено, що під час проведення перевірки громадянка ОСОБА_3 у 2014 році за адресою м. Ірпінь, вул.Київська, буд. 96 виконала будівельні роботи з будівництва заблокованого житлового будинку без документів, що надають право на виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги п.1ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с.33).

Відповідно до припису №С-2002/2 Департаменту державної архітектурно будівельної інспекції у Київській області про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандарті і правил від 20.02.2015року, встановлено, що ОСОБА_2 було висунуто вимогу про усунення допущених нею правопорушень терміном до 20 вересня 2015 року (а.с.35-36).

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Частиною 1 ст. 376 Цивільного кодексу України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 4 вищезазначеної статті якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Згідно із ч. 4 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Державними будівельними нормами «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (ДБН 360-92**), затвердженими наказом Держкоммістобудування від 17.04.92 № 44 передбачено, що протипожежні розриви між будинками або окремо розташованими господарськими будівлями відповідно до ступеня їх вогнестійкості, а також віддаленість ємкостей горючої рідини на присадибній ділянці (при опаленні будинків рідким паливом) слід приймати відповідно до протипожежних вимог (додаток 3.1).

Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок (п. 3.25*).

Враховуючи встановлені судом обставини та зазначені норми Закону, оскільки позивачем не було надано суду беззаперечних доказів того, що відповідач збудував зблокований житловий будинок із порушенням протипожежної відстані, передбаченої ДБН 360-92, та не витримано відстань до межі сусідньої ділянки, й не надано фактичних доказів наявності істотного відхилення від проекту, що призвело до порушення суспільних інтересів або прав інших осіб, тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Крім того, позивачем не надано суду доказів які б підтвердили, що будівництво зблокованого житлового будинку відповідача реально загрожує безпеці громадян.

Суд зауважує, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

На підставі зазначеного, керуючись статтею 376 Цивільного кодексу України, статтею 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», статтями 6-8, 10, 15, 30, 60, 64, 209, 212-215, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову.

Заочне рішення в повному обсязі буде виготовлено до 30.12.2015 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 (десяти) днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення, а особами, які були відсутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_4