РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/6785/15-ц

Провадження № 2/643/2936/15

17.12.2015

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого-судді Марченко О.М.

при секретарі:ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування доходів від безпідставно набутого майна, суд-

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 дохід від безпідставно набутого майна у розмірі 57 450 грн., 51 коп.,

В обґрунтування позову зазначила, що 12.10.2011року ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу придбала квартиру АДРЕСА_1, зареєструвавши за собою право власності на відповідну квартиру.

29.04.2013 року рішенням Московського районного суду м. Харкова за наслідками розгляду цивільної справи №2027/12698/2012 з володіння ОСОБА_4, як добросовісного набувача, на користь ОСОБА_2 витребувано вказану квартиру та визнано право власності на дану квартиру. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 09.07.2013 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 29.04.2013 року залишено без змін. Таким чином, дане рішення набрало законної сили 09.07.2013 року. На сьогоднішній день за нею зареєстровано право власності на спірну квартиру.

07.08.2013 року Московським ВДВС ХМУЮ відкрито виконавче провадження № 39316209 щодо виселення ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_2. Вказувала, що рішення Московського районного суду від 29.04.2013 року добровільно не виконано, ігноруються вимоги власника, державний виконавець не допускається до примусового виконання судового рішення, здійснено заміну замків та вчиняються інші дії, спрямовані на недопущення її до квартири. ОСОБА_4І та її донька ОСОБА_4 І М. чинять перешкоди у користуванні квартирою.

Позивач вважає, що таким чином, ОСОБА_4 та її донька ОСОБА_3, незважаючи на рішення Московського районного суду м. Харкова від 29.04.2015 року, що набрало законної сили, зберегли у себе без достатньої правової підстави вищевказану квартиру та продовжують її використовувати, а тому відповідно до ч. 1 ст 1212ЦК України, ч.1 ст. 1214 ЦК України, просила стягнути дохід від безпідставно набутого майна у вигляді вартості безоплатного використання квартири у цілях проживання протягом строку з 09.07.2013 року по 20.04.2015 року, який відповідно до довідки про ринкову вартість від 20.04.2015 року № 27, виданої «Універсальна біржа «Україна», складає 57 450 грн 51 коп без урахування вартості житлово-комунальних послуг.

Відповідачі проти позову заперечували, просили в задоволенні відмовити в повному обсязі, з підстав зазначених в запереченні.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29.04.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 09.07.2013 року було встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, а саме, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1, мешкає в АДРЕСА_3 є двоюрідною тіткою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлої 29.05.2011 та визнати за ОСОБА_2 право на спадкування за законом після ОСОБА_5. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири № 54 по пр. 50-річчя ВЛКСМ, 59-Б у м. Харкові від 11.06.2011, укладений між ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, і.н. НОМЕР_2, мешкає в АДРЕСА_4, що діяв від імені ОСОБА_5 на підставі довіреності та ОСОБА_7, і.н. НОМЕР_3, мешкає в АДРЕСА_5. Витребувано з володіння ОСОБА_4, і.н. НОМЕР_4, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2 квартиру № 54 по пр. 50-річчя ВЛКСМ, 59-Б у м. Харкові. Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру № 54 по пр. 50-річчя ВЛКСМ, 59-Б у м. Харкові в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5, померлої 29.05.2011. Виселено ОСОБА_4 з квартири № 54 по пр. 50-річчя ВЛКСМ, 59-Б у м. Харкові.

07.08.2013 року Московським ВДВС ХМУЮ відкрито виконавче провадження № 39316209 щодо виселення ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_2. Відповідно до актів державного виконавця від 14.02.2014 року, 23.09.2015 року в спірній квартирі знаходиться ОСОБА_3М, при цьому ОСОБА_4 в спірній квартирі не перебуває.

В обгрунтування своїх позовних вимог у даній справі позивач посилається на положення ч.1 ст.1214 ЦК України, якою передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави та просить стягнути з відповідачів солідарно безпідставно отриманих доходів у сумі 57 450 грн 51 коп без урахування вартості житлово-комунальних послуг.

При цьому позивач посилається на довідку про ринкову вартість від 20.04.2015 року № 27, виданої «Універсальна біржа «Україна», в якій зазначена ринкова вартість орендної плати трьохкімнатної квартири, по пр-ту 50 річчя ВЛКСМ, 59-Б..

Однак поверненню підлягають доходи, які набувач одержав або міг одержати після того, як дізнався або повинен був дізнатися про те, що придбав майно без належної правової підстави.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 цього ж Кодексу, зазначені ним обставини.

Суду позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідачі протягом строку з 09.07.2013 року по 20.04.2015року використовували спірну квартиру в цілях проживання, не обґрунтовано належними і допустимими доказами позовні вимоги щодо можливості одержання доходу у вигляді вартості використання квартири АДРЕСА_2 в розмірі 57 450 грн. 51 коп. та не надано доказів, того, що відповідачі незаконно перешкоджають позивачу здійснювати її права користування спірною квартирою.

Доказів про те, що відповідачі отримали такі доходи чи в них була можливість їх отримати позивач, всупереч ст.ст. 10, 60 ЦПК України, суду не подав і судом їх не здобуто.

Інші вимоги до відповідачів позивачем не заявлялися.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог, оскільки рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 16, 57, 58, 59, 60, 88, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1212, 1214 ЦК України,

,

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування доходів від безпідставно набутого майна.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М.Марченко