Справа №1412/1707/12ц
Провадження №8/487/17/15
УХВАЛА

12.10.2015 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ТЕМНІКОВОЇ А.О.,

при секретарі ІГНАТЬЄВІ А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві заяву ОСОБА_1 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 11 квітня 2012 року по цивільній справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «Бугський» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Бугський» про захист прав споживачів та відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з вказаною заявою, відповідно до якої просив переглянути у звязку з нововиявленими обставинами рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 11 квітня 2012 року по цивільній справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «Бугський» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Бугський» про захист прав споживачів та відшкодування шкоди; за наслідками перегляду відмовити у задоволення позову Обслуговуючого кооперативу «Бугський», зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити; зобовязати позивача надати відповідачу копії документів, які підтверджують, що бокс №150 по дорозі №10 є власністю позивача та був орендований у «Рембиттехніка»; визнати протокол №3 про виключення ОСОБА_1 недійсним; визнати пункти 4.7, 9.2, 9.7 Статуту кооперативу «Бугський» протизаконними та недійсними; повідомити правоохоронні органи про виявлені факти шахрайства з боку керівництва позивача; вважати заяву поданою з дотриманням строків.

В обґрунтування заяви про перегляд рішення ОСОБА_1 зазначив, що в основу рішення були покладені недостовірні документи та відомості, що призвело до неправильних висновків. Зокрема, спірний обєкт нерухомості не передавався позивачу у власність або оренду у встановленому порядку; розрахунки сум, належних до сплати, були не вірними; права ОСОБА_1 щодо реєстрації права власності належного йому боксу були порушені; справа не мала розглядатися на підставі п. 3 ч. 2 ст. 122 ЦПК України у звязку із звернення ОСОБА_1 до Європейського суду з прав людини; з метою виявлення осіб, винних у незаконному привласнені належного відповідачу боксу останній звернувся до Генерального прокурора України, що не було прийнято судом до уваги.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, просив розглянути заяву за його відсутності.

Представник Обслуговуючого кооперативу «Бугський» у судове засідання не зявився, що, згідно ч. 1 ст. 365 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, 1950 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною законодавства України, не гарантує право на поновлення розгляду у справі, в якій винесено остаточне рішення (справи: Brumarescu V. Romania, Козак проти України «21291/02, 17.12.2002 р., Кучеренко проти України, № 41974/98, рішення у справі «Х проти Австрії», № 7761/77, DR 14, 08.05.78, с. 171, 174; рішення у справі «ОСОБА_2 Руїз Матеос та інші проти Іспанії», № 24469/94, DR 79, 2.12.94, с. 141).

Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з Прав Людини») у справах «Рябих проти Росії» та «Науменко проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

Правова певність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип полягає у тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обовязкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повноваження судів вищої ланки переглядати рішення повинні використовуватися для виправлення судових помилок, помилок у здійсненні правосуддя, а не заміни рішень.

Згідно ст. 361 ЦПК України , рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у звязку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення у звязку з нововиявленими обставинами згідно п. 1 ч. 2 ст. 361ЦПК України, є, у тому числі, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦПК України, розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 11 квітня 2012 року було задоволено позовні вимоги Обслуговуючого кооперативу «Бугський» та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість по сплаті цільових внесків та компенсації плати за оренду землі у розмірі 987 гривень 38 копійок, а також судовий збір у розмірі 214 гривень 16 копійок. У задоволені зустрічного позову було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 07.10.2013 року рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 11 квітня 2012 року було залишено без змін.

Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» №4 від 30.03.2012 року, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у звязку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не повязані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для предявлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами.

Обставини, на які посилається ОСОБА_1 в заяві про перегляд судового рішення були предметом дослідження під час здійснення судового розгляду. Посилань на доказі, які підтверджують, що ці обставини є нововиявленими, не були та не могли бути відомі заявнику на момент прийняття рішення по справі подана заява не містить.

Фактичні дані, перелічені ОСОБА_1, на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі, а також на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, не впливають.

Крім того, частина вимог, зазначена в заяві про перегляд рішення, є фактично новими вимогами ОСОБА_1 повязаними з подіями, які мали місце після постановлення рішення у справі, та мають інший предмет доказування.

З огляду на викладене, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає заяву ОСОБА_1 такою, що не підлягає задоволенню з наведених вище підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 361-365 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити за необґрунтованістю у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 11 квітня 2012 року по цивільній справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «Бугський» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Бугський» про захиста прав споживачів та відшкодування шкоди.

Ухвала набирає законної сили після закінчення пятиденного строку на апеляційне оскарження.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: А.О. ТЕМНІКОВА