АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №
Головуючий у суді першої інстанції: Плахотнюк К.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Крижанівській Г.В., Побірченко Т.І.

при секретарі - Аршакян Р.Т.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві про визнання шлюбу фіктивним, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсним шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, зареєстрований 25 липня 2007 року двадцять п'ятого липня 2007 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 2007 року липня місяця 25 числа зроблено відповідний актовий запис за №710 відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на рішення суду, в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, вважаючи, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5

звернулася до суду з даним позовом до ОСОБА_3, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що ОСОБА_3 та покійний ОСОБА_6 перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі, однак зазначений шлюб є фіктивним, оскільки ОСОБА_3 не мала наміру створювати сім'ю та набувати права і обов'язки подружжя. Єдиною її метою була приватизація та продаж трикімнатної квартири покійного ОСОБА_6 Протягом всього недовгого подружнього життя ОСОБА_3 та покійного ОСОБА_6, останній хворів на туберкульоз, у зв'язку з чим постійно знаходився на стаціонарному лікуванні в міській протитуберкульозній лікарні № 2.

ОСОБА_3 не відвідувала свого чоловіка у лікарні та після його смерті не просила їй видати тіло ОСОБА_6 для поховання. Цим займався ОСОБА_7, від якого ОСОБА_3 у 2005 році народила дитину, а також мешкає за однією адресою з ним.

ОСОБА_7 займався випискою ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1, договір купівлі-продажу спірної квартири підписували також за відсутності ОСОБА_6

Просила визнати шлюб, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 фіктивним з моменту укладення.

01.11.2010 року представник позивача уточнила позовні вимоги, зазначивши,

що реєстрація шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відбулася під час, коли ОСОБА_6 - колишній чоловік ОСОБА_4 хворів на тяжку хворобу туберкульоз легенів та безперервно стаціонарно лікувався в Київській протитуберкульозній лікарні № 2, що знаходиться за адресою: Київська обл., смт Гостомель. Заява, згідно якої 25.08.2007 року відбулась реєстрація шлюбу, не підписана відповідальною посадовою особою відділу РАЦС Голосіївського управління юстиції м. Києва.

Крім того, реєстрація шлюбу відбулась на наступний після подання заяви день, заява про реєстрацію шлюбу зі скороченням місячного строку написана тільки нареченою та не підписана нареченим, а документи, що підтверджують поважність причини для скорочення строку реєстрації шлюбу нареченими не наддавались до відділу реєстрації актів цивільного стану.

Зазначала, що ОСОБА_3 не мала наміру створювати сім'ю з покійним ОСОБА_6, а основною метою укладення шлюбу для ОСОБА_3 було позбавлення малолітньої дитини конституційного права на житло, а саме квартиру АДРЕСА_1 з метою подальшого її продажу.

ОСОБА_3, зареєструвавши шлюб з ОСОБА_6, порушила законні права та інтереси малолітньої на той час дочки ОСОБА_6 - ОСОБА_5. Порушення прав та інтересів ОСОБА_5 мало місце тому, що після реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 ОСОБА_3 позбавила дочку ОСОБА_6 права на житло.

Просила визнати шлюб укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 фіктивним з моменту укладення.

Судом встановлено, що 25 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського РУЮ у м. Києві зареєстровано шлюб ОСОБА_6 та ОСОБА_3, актовий запис № 710. (а.с.15).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_5, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (а.с.67).

Відповідно до ст. 42 СК України, право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв'язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 24.07.2007 року звернулися до Голосіївського відділу РАЦС м. Києва про реєстрацію шлюбу (а.с.49).

Зі змісту зазначеної заяви видно, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 просять скоротити термін реєстрації шлюбу у зв'язку з довгостроковим відрядженням нареченої та зареєструвати його 25.07.2007 року.

Начальник відділу Зелінська М.Б. скоротила місячний термін реєстрації шлюбу, призначила реєстрацію шлюбу на 25.07.2007 року.

Проте, ОСОБА_3 доказів того, що нею подавалися до Голосіївського відділу РАЦС м. Києва підтвердження про її довгострокове відрядження, або ж про те, що таке відрядження мало місце, не надала.

Статтею 40 СК України передбачено, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства. Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя. Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на момент розгляду справи судом відпали обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім'ю.

Судом встановлено і не заперечувалось відповідачем, що після реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 ОСОБА_3 була зареєстрована на житловій площі ОСОБА_6, разом з ним вони приватизували квартиру АДРЕСА_1, після продажу нею 06.02.2008 року зазначеної квартири, вона зареєструвала своє місце проживання за попередньою адресою, а проживання ОСОБА_6 не реєструвала.

Як вбачається з відповіді Київської міської туберкульозної лікарні № 2, хворий ОСОБА_6 перебував безперервно на стаціонарному лікуванні у туберкульозній лікарні №2 з 03.04.2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 з приводу правобічної казеозної пневмонії та помер від прогресування туберкульозу ІНФОРМАЦІЯ_1; протягом лікування (з 05.04.2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_1) ОСОБА_6 систематично відвідував ОСОБА_7 (зі слів померлого, його двоюрідний брат); лікарське свідоцтво про смерть на ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 Київській міській туберкульозній лікарні №2 було видано брату померлого ОСОБА_7, який мешкає в АДРЕСА_3; тіло ОСОБА_6 було видано 22.04.2008 року брату померлого ОСОБА_7, про звернення ОСОБА_3 з приводу видачі тіла померлого ОСОБА_6 адміністрації лікарні нічого не відомо (а.с.5-6).

Наявність родинних зв'язків між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечувала позивач, доказів щодо наявності родинних відносин ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суду не надано.

Як вбачається з висновку № 1527/11-11 експертного дослідження Київського НДІСЕ, від 24.02.2011 року, будь-яких ознак виготовлення копії заяви про реєстрацію шлюбу від 15.08.2007 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 та копії актового запису про шлюб №710 від 25.07.2007 року шляхом монтажу не спостерігається. Остаточно встановити, чи мав місце монтаж при виготовленні вказаних документів, можливо лише за наявності оригіналів документів; підписи від імені ОСОБА_6, електрофотографічне зображення яких містяться в графі: «Наречений» після слів: «Підписи осіб, що зареєстрували шлюб» та праворуч зображення відбитку гербової печатки в актовому записі про шлюб №710 від 25.07.2007 року та підпис, електрофотографічне зображення якого міститься в графі: «Він» після слова «ОСОБА_6» на звороті електрофотокопії заяви про реєстрацію шлюбу від 24.07.2007 року виконані різними особами (а.с.115-117).

Для проведення почеркознавчого дослідження підписів ОСОБА_6 у заяві про реєстрацію шлюбу та в актовому записі про шлюб судом було призначено судово-почеркознавчу експертизу, однак експерту було надано на дослідження тільки оригінал актового запису про шлюб, оскільки оригінал заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_3 про реєстрацію шлюбу було знищена у 2011 році за закінченням терміну зберігання (три роки).

За результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів на виконання ухвали суду від 20.12.2013 року експертами КНДІСЕ 14.04.2014 року зроблено висновок № 808/14-32/809/810/14-33 за даними якого: у копії паспорту (сторінки 1,2) громадянина України ОСОБА_6 серії НОМЕР_1, виданого Голосіївським РУ ГУ МВС України в м. Києві 10.10.2006 (а.с. 68 том 1) та копії заяви про реєстрацію шлюбу від 24.07.2007 до Голосіївського відділу РАЦС м. Києва між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с. 49 том 1) ознаки монтажу не виявлені, проте встановити, чи виготовлені ці копії (а.с. 49, 68 том 1) шляхом монтажу, не виявляється можливим тому, що специфіка виготовлення електрофотографічних копій дозволяє виготовити копію документу шляхом монтажу .з використанням фрагментів декількох документів без залишення ознак монтажу; підписи від імені ОСОБА_6, які містяться в актовому записі про шлюб № 710 від 25.07.2007 у рядку «10 Підписи осіб, що зареєстрували шлюб» графи «Наречений» та під текстом «Відмовились від направлення на медичне обстеження» (праворуч відтиску гербової печатки) виконані рукописним способом кульковою ручкою без застосування попередньої технічної підготовки та технічних засобів; підписи від імені ОСОБА_6, які містяться в графі «Наречений» після слів: «Підписи осіб, що зареєстрували шлюб» та праворуч зображення відбитку гербової печатки в актовому записі про шлюб № 710 від 25 липня 2007 року, виконані однією особою. Ці підписи виконані - ОСОБА_6

14 листопада 2014 року судом було призначено повторну судово-почеркознавчу експертизу у зв'язку з запереченнями представника позивача проти висновків експертизи, проте, повторна експертиза не була проведена, оскільки позивач не оплатила послуги експертів.

Оцінюючи висновки експертних досліджень, суд першої інстанції не прийняв до уваги зроблений експертами КНДІСЕ 14 квітня 2014 року висновок № 808/14-32/809/810/14-33, оскільки, експерти не дали відповіді на зазначені в ухвалі суду питання, у той же час при вирішенні питання, яке було поставлено перед ними судом у випадку висновку про наявність ознак монтажу на копіях сторінок паспорта ОСОБА_6 та заяві про реєстрацію шлюбу, експертом для порівняльного дослідження використано зразки підпису ОСОБА_6: - вільні в елекірофотокопії паспорта серії НОМЕР_1.

Також експертом використані для порівняння вільні підписи ОСОБА_6 у листах лікарських призначень та умовно-вільні в електрофотокопіях довіреностей від 24.05.2007, в електрофотокопії заяви від 20 листопада .2007, які відповідно до ухвали суду не надавалися експертам для порівняльного дослідження.

Крім того, ілюстративна таблиця № 2 до висновку експертів № 808/14-32/809/810/14-13 не містить даних про те, з яких документів досліджувалися зразки підписів ОСОБА_6, які містяться на зображеннях 5-11.

Що дало суду підстави для сумнівів у достовірності зроблених висновків.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за встановленими судом обставинами ОСОБА_3, реєструючи шлюб з ОСОБА_6 не мала наміру створювати сім'ю та набувати прав і обов'язків подружжя, що є підставою для висновку, що укладений 25 липня 2007 року ОСОБА_6 та ОСОБА_3 шлюб є фіктивним з моменту його реєстрації.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції не враховано, що позов подано неналежним позивачем, в матеріалах справи відсутні докази порушення прав ОСОБА_5, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що між сторонами триває спір щодо порушення житлових прав ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1.

Також колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що фактичні обставини справи свідчать про відсутність підстав для задоволення позову, що суд першої інстанції не дав належної оцінки, що у ОСОБА_3 та ОСОБА_6 був намір створити сім'ю, про що свідчить їх звернення до відділу РАГС, спільна приватизація квартири АДРЕСА_1, подальша її продаж, крім того судом першої інстанції, на думку апелянта, недостатньо обґрунтовані підстави неприйняття до уваги висновку експертизи № 808/14-32/809/810/14-33 від 14 квітня 2014 року, оскільки ці доводи спростовуються наступним.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 подавалась заява до відділу РАГС про реєстрацію шлюбу, проте, як вбачається з висновку експертного дослідження Київського НДІСЕ № 1527/11-11, від 24.02.2011 року, підписи від імені ОСОБА_6, електрофотографічне зображення яких містяться в графі: «Наречений» після слів: «Підписи осіб, що зареєстрували шлюб» та праворуч зображення відбитку гербової печатки в актовому записі про шлюб №710 від 25.07.2007 року та підпис, електрофотографічне зображення якого міститься в графі: «Він» після слова «ОСОБА_6» на звороті електрофотокопії заяви про реєстрацію шлюбу від 24.07.2007 року виконані різними особами (а.с.115-117).

Зі змісту заяви про приватизацію квартири АДРЕСА_1 вбачається, що вона була підписана ОСОБА_3 та ОСОБА_7, якій діяв за дорученням від імені ОСОБА_6 (т.1, а.с. 71).

Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 6 лютого 2008 року укладено ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та за довіреністю від імені ОСОБА_6

Щодо неприйняття судом першої інстанції висновків експертизи № 808/14-32/809/810/14-33 від 14.04.2014 року, судом дана належна оцінка зазначеним висновкам із викладенням обґрунтувань.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Крім того, судом першої інстанції при задоволенні позову, взято до уваги, що ОСОБА_3, яка за її ствердженнями з 2004 року зустрічалася, а з 2005 року проживала з ОСОБА_6 однією сім'єю у своїй квартирі, у той же час у жовтні 2005 року народила дитину, батьком якої є ОСОБА_7

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_3 з 11 червня 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7

Останній також здійснював представництво інтересів ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у судах та інших органах, при зверненні до Голосіївського районного суду м. Києва в інших справах, ОСОБА_3 вказувала адресу місця свого проживання - АДРЕСА_6, що в той же час є і адресою проживання ОСОБА_7 (а.с.134,135).

Також судом першої інстанції взято до уваги довідку Київської міської туберкульозної лікарні №2, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_6 проходив стаціонарне лікування безперервно, що хворого систематично відвідував ОСОБА_7, чим спростовуються твердження відповідачки, що вона відвідувала чоловіка в лікарні, цікавилася у лікаря прогнозами його захворювання, а також про те, що він на вихідні дні приїжджав додому.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_3, реєструючи з ОСОБА_6 шлюб, не мала наміру створювати сім'ю та набувати прав і обов'язків подружжя.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норми матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді