Справа № 449/557/15 Головуючий у 1 інстанції: Борняк Р.О.
Провадження № 22-ц/783/7345/15 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів: Тропак О.В.,Федоришина А.В.

з участю секретаря Іванової О.О.

з участю ОСОБА_1,

ОСОБА_2.,

ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Виробничо-комерційного приватного підприємства (ВКПП) «Варіант» на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 17 червня 2015 року по справі за позовом Виробничо-комерційного приватного підприємства «Варіант» до ОСОБА_4, Комунальної установи «Інститут міста Дрогобич» про стягнення боргу,-

в с т а н о в и л а:

16 січня 2015 року ВКПП «Варіант» звернулося позовом до Комунальної установи «Інститут міста Дрогобич» про стягнення заборгованості в сумі 350 485грн. за договором виконання робіт, судових витрат по справі та стягнення з ОСОБА_4. заборгованості за договором поруки у розмірі 4 000грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 24 листопада 2014 року між ВКПП «Варіант» та Комунальною установою «Інститут міста Дрогобич» укладено договір №1 на виконання робіт по об'єкту впровадження енергозберігаючих заходів шляхом реконструкції у ДНЗ №30; договір №2 на виконання робіт по об'єкту впровадження енергозберігаючих заходів шляхом реконструкції у ДНЗ №21; договір №3 на виконання робіт по об'єкту впровадження енергозберігаючих заходів шляхом реконструкції у ДНЗ №29; договір №5 на виконання робіт по об'єкту впровадження енергозберігаючих заходів шляхом реконструкції у ДНЗ №2, відповідно до умов яких ВКПП «Варіант» виконав роботи по заміні віконних конструкцій згідно до наданої технічної документації, а Комунальна установа «Інститут міста Дрогобич» їх прийняла та здійснила авансовий платіж розміром 30 000 грн. Заборгованість становить 350 485 грн. Відповідно до договорів поруки №1, №2, №3, №4 від 24 листопада 2014 року ОСОБА_4. поручилась перед ВКПП «Варіант» за виконання грошового зобов'язання за договорами виконання робіт в частині оплати боргу в розмірі 1 000 грн. Просить позов задовольнити.

Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 17 червня 2015 року відмовлено у задоволенні позову.

Рішення оскаржило Виробничо-комерційне приватне підприємство «Варіант».

У апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у зв'язку з чим не міг бути присутнім у судовому засіданні. Вказує, що судом невірно вказано порядок оскарження заочного рішення. Посилаючись на ст.ст. 526,554,610,629 ЦК України, зазначає, що боржник та поручитель зобов'язані нести відповідальність за зобов'язаннями, передбаченими договорами. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, представників, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі ст.ст.11, 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення вважається обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення цим вимогам в повній мірі не відповідає.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при перевірці в судовому засіданні копій договорів на виконання робіт по об'єктах, наданих сторонами у справі, встановлено розбіжності цих договорах, а саме в договорах наданих ВКПП «Варіант» додано п.3.4. відповідно до якого гр. ОСОБА_4. поручається перед ВКПП «Варіант» за виконання Комунальною установою «Інститут міста Дрогобич» грошового зобов'язання перед замовником. Суд першої інстанції поставив під сумнів надані копії договорів та прийшов до висновку про виключення їх з числа доказів, наданих позивачем. Посилаючись на ч.1 ст.59 ЦПК України, суд зазначив, що не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Згідно з п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» якщо при дослідженні письмових доказів особою, яка бере участь у справі, буде подана заява про те, що доданий до справи документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є фальшивим, особа, яка подала цей документ, може просити суд виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів. При відсутності з її боку таких процесуальних дій, особа, яка подала заяву, повинна подати відповідні докази, що спростовують значення відомостей оспорюваного документа і могли бути підставою неприйняття його до уваги під час оцінки доказів. У разі необхідності суд сприяє особі, яка зробила заяву, у збиранні доказів.

При перегляді справи апеляційним судом встановлено, що надані представниками сторін договори містять розбіжності у тексті та датах. Позивачем надано копії договорів.

За приписами ст. 10 ЦПК України апеляційний суд вживав заходів для сприяння всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснив особам, які беруть участь у справі, їх права, обов'язки, попередив про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, зокрема, право надання належних та допустимих доказів. Ухвалу суду про надання оригіналів договорів, з приводу яких виник спір, представник позивача не виконав і такі суду не надав.

Виходячи з аналізу наявних у справі доказів щодо їх достовірності, допустимості кожного окремо, а також достатності і взаємного зв'язку доказів у їх сукупності;колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення відносно відмови у задоволенні позовної вимоги до відповідача ОСОБА_4. належить залишити без змін, оскільки на обґрунтування своїх позовних вимог у цій частині позивач не надав належних та допустимих доказів.

В частині вирішення позову між позивачем та Комунальною установою «Інститут міста Дрогобич» рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

У статті 15 ЦПК України закріплено положення щодо цивільної юрисдикції загальних судів. Відповідно до ч. 1 вказаної статті суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають з цивільних, житлових, сімейних, трудових а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За ст. 12 ГПК України до юрисдикції господарських судів віднесено справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні чи виконанні господарських договорів. Таким чином, з урахуванням вимог ст. 15 ЦПК України та ст. 12 ГПК України цивільна юрисдикція є відносно визначеною у порівнянні з господарською, спосіб визначення яких носить абсолютний характер. Відтак, у порядку цивільного судочинства розглядаються будь-які справи, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 1 березня 20153 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Ц ивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК).

В ирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за правилами іншого судочинства (п.3).

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що спір між позивачем та Комунальною установою «Інститут міста Дрогобич», які є юридичними особами, є господарсько-правовим за суб'єктним складом і виник щодо виконання господарських договорів. Відтак, позов у цій частині підлягає розглядові за правилами іншого (господарського) судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відтак, у цій частині оскаржуване рішення підлягає скасуванню з повідомленням позивачеві, що розгляд таких справ віднесено до юрисдикції господарського суду.

Керуючись п.1ч.1 ст. 205, ч.2ст. 206,ст. 303, п.1, п.4 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, ст.309, ч.1 ст. 310, ст.313, п.1, п.3 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Виробничо-комерційного приватного підприємства «Варіант» задовольнити частково.

Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 17 червня 2015 року в частині відмови у задоволенні позову до ОСОБА_4 залишити без змін.

Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 17 червня 2015 року в частині відмови у задоволенні позову до Комунальної установи «Інститут міста Дрогобич»,- скасувати та закрити провадження у справі. Повідомити Виробничо-комерційному приватному підприємству «Варіант», що розгляд таких справ віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: