справа № 489/5465/15-ц
номер провадження 2/489/2568/15
15 жовтня 2015 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.
секретаря Коденко К.В.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Товарна біржа «Нерухомість Центр», про визнання договору купівлі-продажу дійсним
У серпні 2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним.
Як на підставу своїх вимог вказала, що 02.02.2001 уклала з ОСОБА_2, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 договір купівлі-продажу нерухомого майна № 2-884, зареєстрований на Товарній біржі «Нерухомість Центр», відповідно до якого купила квартиру АДРЕСА_1 та зареєструвала право власності на квартиру в МБТІ.
Всі умови договору сторони виконали, крім нотаріального посвідчення договору.
На теперішній час має намір розпорядитися даною квартирою, але цьому перешкоджає відсутність нотаріального посвідчення договору, а тому договір підлягає визнанню дійсним в судовому порядку.
У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заперечень проти позову та заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала.
У відповідності до статей 224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Право власності позивача на квартиру АДРЕСА_1 також підтверджується довідкою Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 11.08.2015 № 1715.
Позивач пояснила, що має намір розпорядитися належною їй квартирою, але цьому перешкоджає відсутність нотаріального посвідчення договору, яке не вимагалося законодавством на час його укладення.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» розяснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 02.02.2001, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).
Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.
З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати свої речові права відносно нерухомого майна, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору.
Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212-215, 224, 225, 228 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте Ленінським районним судом м. Миколаєва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Суддя І.В. Коваленко
Повний текст заочного рішення
підписано 15.10.2015.