УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя в складі:

головуючого судді Пустовойт Т. В ., при секретарі Родіній Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Іллічівського районного суду м.Маріуполя знаходиться цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Провадженні у справі відкрито 09.04.2015 року, призначено попереднє судове засідання на 17.04.2015 року..

В попереднє судове засідання 17.04.2015 року представник позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не зявився.

Ухвалою суду від 17.04.2015 року, враховуючи, що наявність у справі письмових доказів, щодо підтвердження позовної заяви ПАТ «Дельта Банк» є недостатнім, визнано явку представника позивача в судове засідання обовязковою.

В судові засідання призначені на 08.06.2015 року, 15.06.2015 року та 22.06.2015 року представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив..

Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України, сторони, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

У разі неповідомлення про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин (ст.77 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.3 ст.169, п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно ст.157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів- одного місяця.

У звязку з наведеним, залишення позову без розгляду, як це передбачено законом, а саме п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Керуючись ч.3 ст.169, п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_2