Єдиний унікальний номер 240/416/15-ц Номер провадження 22-ц/775/581/2015
Головуючий у 1 інстанції Попович І. А. Єдиний унікальний номер 240/416/15-ц
Доповідач Постолова В.Г. Номер провадження 22-ц/775/581/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Постолової В.Г.

суддів Жданової В.С., Груіцької Л.О.

при секретарі Парфенюк Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську апеляційну скаргу Олександрівського професійного аграрного ліцею на рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 20 липня 2015 року по справі за позовом прокурора Олександрівського району в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до Олександрівського професійного аграрного ліцею, третя особа Управління Державної казначейської служби в Олександрівському районі Донецької області про стягнення недорахованої та невиплаченої стипендії

В С Т А Н О В И В:

В червні 2015 року прокурор Олександрівського району звернувся до суду в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 з вказаним позовом до відповідача. Вказував, що при проведені перевірки додержання вимог чинного законодавства у сфері охорони дитинства у відповідача було встановлено , що ОСОБА_1 з 1.09.2013 року навчається у Олександрівському професійному аграрному ліцею та щомісячно отримує стипендію у розмірі 275 грн , при цьому його батько ОСОБА_2 на час вступу сина до ліцею мав стаж підземної роботі -18 років і відповідно до вимог ст.5 Закону України « Про підвищення престижності шахтарської праці» ОСОБА_1 має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Однак за час навчання стипендія ОСОБА_1 нараховувалася на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Прокурор вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_1 отримував стипендію в неповному обсязі та просив стягнути з відповідача недоотриману суму стипендії в розмірі 13656,40 грн. В подальшому прокурор зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 недоотриману стипендію в сумі 13653,40 грн.

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 20 липня 2015 року позовні вимоги задоволені.

Стягнуто з Олександрівського професійного аграрного ліцею на користь ОСОБА_1 за рахунок коштів державного бюджету недонараховану та невиплачену стипендію з вересня 2013 року по грудень 2014 року в сумі 13653,40 грн та судовий збір на користь держави в розмірі 243,60грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволені позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ненадання належної оцінки доказам по справі.

Прокурор в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Інші особи, які приймають участь по справі в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача , виступ прокурора , перевіривши матеріали справи та доводи скарги , апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що судом при розгляді справи таких порушень припущено не було, тому підстави для скасування рішення відсутні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу директора ліцею був зарахований з 1.09.2013 року до складу учнів прийнятих на навчання за державним замовленням на базі повної середньої освіти у групу №11 за професією тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва; слюсар з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування ; водій автотранспортних засобів категорії «С» терміном навчання 3 року та відповідно до довідки відповідача отримував стипендію на загальних підставах.

Як вбачається з матеріалів особової справи, зокрема заяви ОСОБА_1 про прийняття на навчання ним зазначалося , що його батько працює прохідником на шахті Добропільська. (а.с.60).

Відповідно до довідки ВСП « Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» від 4.03.2015 року загальний стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті згідно ст.1 Закону України « Про підвищення шахтарської праці» у ОСОБА_2- батька ОСОБА_1 станом на 5.03.2015 року становить 20 років 9 місяців 19 днів.

Згідно ч.1ст.5 Закону України »Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш ніж 3 роки , а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш ніж 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами 1-ої та 2-ої групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантовано виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Стаття 5 Закону України» Про підвищення престижності шахтарської праці» не суперечить статті 3 Закону України « Про вищу освіту», у якій держава гарантує надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України »Про підвищення престижності шахтарської праці» Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом , до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином судом першої інстанції на підставі матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 як сину шахтаря зі стажем підземної роботи більше 15 років, з початку навчання повинна бути призначена стипендія у розмірі встановленого на той час прожиткового мінімуму для працездатних осіб, проте виплачувалася стипендія у меншому розмірі.

Враховуючи наведене , суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення недорахованої та невиплаченої стипендії за період з 1.09.2013 року по 31.12.2014 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що Законом України « Про Державний бюджет» на 2014 рік не передбачені видатки на даний вид стипендії не заслуговують на увагу, оскільки вказаною нормою виплата зазначених стипендій не постановлена в залежність від наявності на це коштів у бюджеті чи кошторисі навчального закладу, де навчається студент.

Крім того, дія ст.5 Закону України »Про підвищення престижності шахтарської праці» на 2014-2015 роки не зупинялася. Положеннями цієї статті гарантовано зазначеним студентам право на навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання ,також на одержання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Положення, визначенні в Порядку призначення і виплати стипендій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882, щодо розміру стипендій не можуть бути застосовані до розглядуваного випадку ,оскільки пізніше прийнятим Законом , який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено гарантований розмір стипендій для категорії студентів з числа дітей шахтарів.

Доводи скарги стосовно стягнення судових витрат безпідставні , оскільки відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Інші доводи скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308,314-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Олександрівського професійного аграрного ліцею відхилити . Рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 20 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: