Справа №: 486/1742/15-ц Провадження № 2/486/809/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Савіна О.І,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_1,

за участю представника позивача - ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5, про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача.

Визначення судді було здійснено автоматизованою системою документообігу за принципом вірогідності відповідно до ч. 2 ст. 11? ЦПК України.

В судовому засіданні сторонами відводів головуючому не заявлено, але разом з тим, головуючий у справі вважає за необхідне заявити самовідвід у розгляді справи на підставі того, що позивачем у справі були висловлені побажання на предмет ухвалення рішення на її користь. Окрім того, остання у незаконний спосіб через певних працівників суду намагалася без дозволу судді отимати копію рішення суду у відношенні відповідача за іншою аналогічною цивільною справою. За таких обставин головуюючий не може брати участь у справі, виходячи з наступного.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року) у справі «Білуга проти України» від 28.10.1998 року ті інші, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості повинен брати самовідвід.

Відповідно до ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим Законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків.

Виходячи із положень ст.6 ч.1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суд має завжди бути «встановлений Законом». Це формулювання засвідчує принцип Верховенства права, притаманний цій системі Конвенції та її протоколів. Вислів «встановлений Законом» стосується не лише законності самого існування суду, а й складу суддів при розгляді кожної справи (рішення у справі «Булуй проти Австрії» від 22.02.1996 року та інші.

Термін «Закон», про який ідеться в цьому положенні, стосується таким чином не лише законодавства щодо створення і компетенції судових органів, а й будь-якого іншого положення національного права, невиконання якого робить неправомірною участь одного або кількох суддів у розгляді справи. Тут йдеться, зокрема, про положення щодо повноважень, щодо несумісностей щодо відводу суддів (рішення у справі «Коєм та інші проти Бельгії».

У відповідності до ст..20 ЦПК України, передбачені підстави для відводу судді. Суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу) в тому числі, якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

В силу ч.3 ст.23 ЦПК України, самовідвід повинен бути вмотивованим і заявленим до початку зясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Будь-яких зясувань обставин та перевірка їх доказами суддею, судом не відбувалось.

Виходячи з положень Європейського суду з прав людини, йдеться про субєктивний підхід, для того,щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці, зокрема, суд не повинен субєктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання бо особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, але доки не буде доведено протилежне, а також слід застосовувати обєктивний підхід, метою якого є пересвідчення надання судом необхідних гарантій незалежності та обєктивної безсторонності.

Тому, враховуючи вищевикладене, та керуючись ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та ст.ст. 20, 23-25, 11? ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Заявити самовідвід в розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5, про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Цивільну справу звернути до апарату Южноукраїнського міського суду Миколаївської області для визначення автоматизованою системою документообігу суду судді для розгляду справи.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_6