Справа №639/1043/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Рубіжного С.О.,

за участю секретаря- Чубенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та СТзДВ «Гарантія», неодноразово уточнивши вимоги, просить стягнути з СТзДВ «Гарантія» страхове відшкодування у сумі 4887, 13 грн., пеню за прострочення виплати відшкодування в сумі 2468, 83 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 198,24 грн., суму інфляційних витрат в розмірі 2837,12 грн, та моральну шкоду в сумі 5000 грн.. Також просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь різницю між фактичним розміром завданих збитків та страховою виплатою в сумі 2882,87 грн., розмір франшизи в сумі 1000 грн,, витрати на відправлення поштової кореспонденції в сумі 77, 00 грн., витрати на сплату банківського комісійного збору в сумі 77,75 грн. та моральну шкоду в сумі 10 000 грн. та стягнути з відповідачів сплачений судовий збір.

В обґрунтування вимог, позивач посилався на те, що внаслідок ДТП, яка сталася 28.03.2014 року у м. Харкові по вул. Червоноармійській, 8/10-А, з вини ОСОБА_2 який керував автомобілем Опель д.н.з. № НОМЕР_1, , був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, який належить йому на праві власності, а саме було деформовано задні праві двері, заднє праве крило та задній бампер, що зафіксовано протоколом огляду транспортного засобу від 28.03.2014 року Вина ОСОБА_2 встановлена постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2014 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.. Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 на час скоєння ДТП була застрахована СТзДВ «Гарантія» полісом № АС 9516128, яку відповідач надав працівниками ДАІ. Після скоєного ДТП він повідомив страхове товариство про настання страхової події та в подальшому 28.04.2014 року подав заяву про виплату страхового відшкодування, надавши необхідні документи для його отримання. Після отримання документів, страховим комісаром СТзДВ «Гарантія» Зінченко М.В. для встановлення обставин ДТП та визначені шкоди, були отримані документи, проведено огляд пошкодженого транспортного засобу та в подальшому була здійснена оцінка шкоди згідно звіту № 06228, наданого Державним оцінювачем Щербак О.В., на суму 5887, 13 грн. В зв'язку зі збільшенням цін та вартості відновлювального ремонту, було здійснено додаткове оцінювання, та з метою здійснення відновленого ремонту він звернувся до СТО ФОП ОСОБА_5, яким визначено вартість відновлювального ремонту на суму 7700 грн., яка була перерахована на рахунок останнього безготівково та додатково сплачено 57,75 грн. за банківські послуги. Він н звертався до ОСОБА_2 з метою мирного врегулювання спору, але ним була проігнорована пропозиція. Також він неодноразово звертався до СТзДВ «Гарантія» з вимогою прийняти рішення про виплату страхового відшкодування, але й ця вимога була проігнорована. Як в подальшому стало відомо, згідно інформації МТСБУ, СТзДВ «Гарантія» була виключена з членства МТСБУ. Таким чином просить стягнути з СТзДВ «Гарантія» суму страхового відшкодування, яка була визначена страховою компанією з урахуванням розміру франшизи, а з відповідача різницю між фактичним розміром завданих збитків та страховою виплатою. В обґрунтовування моральної шкоди, посилається на те, що внаслідок ДТП , йому та членам його сім'ї було завдано душевних страждань, порушено звичайний спосіб життя, негативний вплив на стан здоров'я.

Позивач та його представник ОСОБА_6 позов підтрималаи в повному обсязі, в подальшому в судове засідання не з'явилися, подавши заяву про розгляд справи у іх відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 подав письмові заперечення проти позову, посилаючись на те, що поштові відправлення, сплату за які просить стягнути з нього позивач, здійснювались на адресу страхового товариства, тому він не має відповідати за ці збитки. Заявлений розмір збитків не відповідає дійсним обставинам справи, зазначені роботи відновлювального ремонту також не відповідають наявним пошкодженням. Заміна пошкоджених деталей повинна враховувати залишкову вартість цих деталей, проте позивачем не зменшувався розмір збитків. Стосовно стягнення моральної шкоди також заперечував. Посилаючись на відсутність доказів заданої моральної шкоди. В судовому засіданні також позов не визнав. Після уточнення позовних вимог, в наступні судові засідання не з'являвся, повідомлявся належним чином про час та місце, на його зареєстровану адресу проживання. Судом надсилались процесуальні документи, але повертались до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання. Таким чином судом вживались всі необхідні заходи щодо повідомлення про уточнення позову та повідомлення про час та місце розгляду справи.

Представник СТзДВ «Гарантія» в судове засідання не зявився. Відповідач повідомлявся судом належним чином, шляхом надіслання процесуальних документів на юридичну адресу відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі , що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ , у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що 28.03.2014 року у м. Харкові по вул. Червоноармійській, 8/10-А, сталась ДТП за участю ОСОБА_2 який керував автомобілем Опель д.н.з. № НОМЕР_1 та ОСОБА_1, який керував КІА Karens держ.№ НОМЕР_3. Транспортному засобу ОСОБА_1, який належить йому на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4, завдано пошкодження. Згідно довідки ДАІ від 28.03.2014 року було деформовано задні праві двері, заднє праве крило та задній бампер. (а.с. 10,15)

ДТП виникла з вини відповідача ОСОБА_2, яка встановлена постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2014 року (а.с.11)

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована СТзДВ «Гарантія» полісом № АС 9516128, що не заперечується останнім та підтверджується витягом з офіційного сайту МТСБУ (а.с. 112, 132).

Позивач повідомив СТзДВ «Гарнтія» про настання страхового випадку 01.04.2014 року із зазначенням всіх обставин ДТП, їх учасників та переліку пошкоджень, додавши перелік документів та рахунок фактуру № СФ - 0000005 від 01.04.2014 року на суму 6650 грн. (а.с. 12, 17).

Згідно звіту №06228 про вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу КІА Karens держ.№ НОМЕР_3, вартість відновлювального ремонту склав 5887, 13 грн. (а.с. 16).

28 квітня 2014 року позивач звернувся до СТзДВ «Гарнтія» із заявою про виплату страхового відшкодування, надавши документи для його отримання. Яка була отримана товариством 28.04.2014 року за вх.реєстровим № 3496 (а.с. 13).

Позивач неодноразово звертався до СТзДВ «Гарнтія» щодо здійснення виплати відшкодування. Також звертався до відповідача ОСОБА_2 з пропозицією здійснити відшкодування. Листи були отримані відповідачами, проте рішення про виплату страхового відшкодування не було прийнято та до теперішнього часу не сплачено відшкодування відповідачами.

Згідно рахунку фактури № СФ-0000005 від 16 жовтня 2014 року, складеного ФОП ОСОБА_5, вартість ремонту КІА Karens держ.№ НОМЕР_3 склала 7700 грн., які за квитанцією № 108 від 21.11.2014 року позивачем сплачені на користь ФОП ОСОБА_5, та сплачено комісійний збір в сумі 57,75 грн. Як вбачається з рахунку-фактури, роботи були пов'язані з відновленням пошкоджених деталей, а саме дверей, заднього крила та бампера, при цьому будь яких замін деталей не здійснювалось, (а.с. 46-48).

Таким чином, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо несплати позивачем коштів на відновлення становища та заміну деталей без урахування вартості.

Оскільки вина застрахованої за полісом особи встановлена судом, то ДТП, що сталася, відповідно до ст. 6 Закону є страховим випадком, внаслідок якого у відповідача настає обов'язок здійснити виплату страхового відшкодування.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 9 Закону визначено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну

потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Статтею 12 Закону встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно п.п. 22.1 ст.22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, майну третій особі.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки настає у особи, винної у заподіянні збитків (п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України).

Пунктом 34.3. ст.. 34 Закону визначено, якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Статтею 36 Закону, визначено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою - п. 36.1.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими -прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страховоговідшкодування (регламентної виплати). Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній,господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення - п. 36.2

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку - п.36.4.

За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня - п.36.5.

Судом встановлено, що позивач, якому завдано шкоду його майну, особою, відповідальність якого застрахована, реалізував своє право, звернувшись до страхової компанії із заявою про виплату відшкодування, розмір шкоди було визначено на суму 5887, 13 грн., проте його вимога була проігнорована. Страховою компанією позивачу страхове відшкодування до цього часу не виплачено всупереч вимогам ст.36 Закону.

При цьому суд враховує вимоги ст.. 12 Закону, якою передбачено розмір та порядок визначення франшизи, яка у даному випадку складає 1000 грн. (страхова сума 50000 грн. -2%).

Таким чином, вимоги позивача до СТзДВ «Гарантія» про відшкодування завданої шкоди в сумі 4887 гривень 13 копійок (5887,13 грн. - 1000 грн. франшизи), підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги про стягнення пені з відповідача в сумі 2468,83 грн. слід зазначити, що з аналізу ст.. 36 Закону пеня сплачується лише після прийняття страховиком рішення про виплату страхового відшкодування, яке приймається в зв'язку з узгодженням з потерпіли розміру шкоди та визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду. В даному випадку рішення страховиком про виплату шкоди не приймалось,спір розглядається в судовому порядку, тому пеня може нараховуватися після судового розгляду.

Також стягненню не підлягають суми 3% річних від простроченої суми в розмірі 198,24 грн. та сума інфляційних витрат в розмірі 2837,12 грн., оскільки відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України поширюється на договірні правовідносини. В даному випадку заявлено вимогу про відшкодування шкоди.

Стосовно вимог до відповідача ОСОБА_2 суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пуктом 1 ч. 2 цієї статті визначено, що битками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

В силу ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як встановлено, після повідомлення позивачем страхове товариство про страховий випадок, розмір шкоди було визначено 5887, 13 грн, яке з відрахуванням розміру франшизи в сумі 1000 грн, а саме 4887,13 грн. підлягає стягненню з СТзДВ «Гарантія». Позивач з часу звернення до страховика і фактично до жовтня 2014 року вживав всіх дій щодо отримання відшкодування шкоди, звертаючись до різних установ та органів прокуратури. Проте реалізувати своє право не надавалось можливим. З метою відновлення становища, позивач звернувся до відповідної особи для здійснення відновлювального ремонту автомобіля, вартість якого збільшилась не від його вини, та сплатив грошові кошти в сумі 7700 грн. Таким чином, розмір страхового відшкодування, яке підлягає стягненню зі страховика, є недостанім для відшкодування шкоди, яка понесена відповідачем.

Розмір різниці між страховим відшкодуванням та розміром понесених збитків на відновлення автомобіля складає 2812, 87 грн. (7700-4887, 13), яку суд вважає необхідним покласти на відповідача ОСОБА_2.

Також суд вважає, що з відповідача також підлягають стягненню витрати на відправлення поштової кореспонденції на ім'я останнього в сумі 8,80 грн. та витрати на банківський комісійний збір в сумі 57, 75 грн, здійснен1 при оплаті робіт, оскільки ці витрати пов'язанні з відновленням позивачем свого порушеного права (а.с. 23,24, 48).

В іншій частині, вимоги задоволенню не підлягають, оскільки вони здійсненні на повідомлення страховика та інших установ, з метою вжиття заходів щодо виплати шкоди саме страховиком.

Таким чином, загальна сума матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача складає 2879, 42 гривні.

Відносно вимог позивача про стягнення з відповідачів моральної шкоди суд вважає в цій частині задовольнити частково вимоги.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Підставами стягнення моральної шкоди відповідно ст.23, 26-1,27 Закону є завдання шкоди здоров'ю потерпілого або йог смертю. В даному спорі є відшкодування шкоди заданої майну позивача. Невиплата страховиком відшкодування, суд оцнює як завдання шкоди позивачу.

Враховуючи те, що майно яке належить на праві власності позивачу, було пошкоджено внаслідок ДТП скоєного за виною відповідача, позивачу було заподіяно і моральну шкоду, що проявилась у душевних стражданнях, які він переніс у зв'язку з пошкодженням його автомобіля, неможливості протягом тривалого часу користуватися ним за його призначенням. Виходячи з принципів розумності і справедливості, суд вважає, що сума моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 складає 1000 грн..

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

При подачі позову, було сплачено позивачем судовий збір за вимоги майнового характеру в сумі 243,60 грн. та за вимоги немайнового характеру в сумі 243,60 грн..

Враховуючи, що вимоги до СТзДВ «Гарантія» підлягають задоволенню лише в частині відшкодування майнової шкоди, з даного відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 121, 80 грн. В частині стягнення моральної шкоди, судовий збір компенсується за рахунок позивача.

Враховуючи, що з відповідача ОСОБА_2 задоволено вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди, з останнього підлягає стягненню судовіий збір по 121,80 грн. відповідно за вимоги майнового танемайнового характеру, всього в сумі 243, 60 грн..

Керуючись ст.ст. 5, 6,10, 57, 60, 88, 208,209, 212-215 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» (код 21130899) на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, суму в розмірі 4887 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят сім) гривень 13 (тринадцять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, суму в розмірі 2879 (дві тисячі вісімсот сімдесят дев'ять) гривень 42 (сорок дві) копійки та рахунок відшкодування моральної шкоди, суму в розмірі 1000 (одну тисячу) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» (код 21130899) на користь ОСОБА_1 - судовий збір в розмірі 121 (сто двадцять одну) гривню 80 (вісімдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя С.О. Рубіжний