Справа № 509/3344/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2015 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

судді Курочки В.М.

при секретарі Задеряки Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 11.05.2014 р. помер його дядько ОСОБА_2 і відкрилась спадщина на спадкове майно у виді земельної ділянки площею 0,0505 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по вул. Миру,18-а в с. Молодіжне Овідіопольського району. 11.02.2005 р. спадкодавець ОСОБА_2 склав нотаріально посвідчений заповіт, яким на випадок смерті все належне майно заповів йому, тобто позивачу. Він своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку йому відмовлено з тих підстав, що право власності спадкодавця на це майно не було в установленому законом порядку зареєстровано.

З наведених підстав позивач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 на зазначену вище земельну ділянку.

Молодіжненська сільська рада не заперечувала щодо позову і просила розглянути справу без участі Овідіопольська районна державна адміністрація просила суд розглянути справу без участі її представника. (а.с. 19)

Суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі змісту наведеного вище закону слідує, що до складу спадщини входять лише ті права та обовязки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах. Тому не набуття права власності на майно спадкодавцем не дає підстав для виникнення такого права у спадкоємців померлого.

Статтями 125 і 126 Земельного Кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права та посвідчується державним актом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розяснив наступне: «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та розяснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується:

цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою;

свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК).

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності:

ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки;

виготовлення технічної документації на земельні ділянки;

визначення меж земельної ділянки в натурі;

погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами;

одержання у встановленому порядку Державного акта на землю;

реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації.»

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер 11.05.2014 р., що підтверджено свідоцтвом про смерть. (а.с. 6)

11.02.2005 р. ОСОБА_2 склав нотаріально посвідчений заповіт, яким на випадок смерті все належне йому майно заповів позивачу. (а.с. 5)

За життя ОСОБА_2 розпочав приватизацію присадибної земельної ділянки площею 0.0505 га, яка розташована по вул. Миру,18 в с. Молодіжне Овідіопольського району, зокрема на підставі рішення Молодіжненської сільської ради від 09.09.2008 р. №1269-V був виготовлений 25.02.2010 р. державний акт на право власності на цю земельну ділянку та заповнена реєстраційна картка земельної ділянки для внесення відомостей до державного земельного кадастру. Але в наступному ОСОБА_2 не зареєстрував у відповідності до положень ст. 125 ЗК України своє право власності на цю земельну ділянку, а тому право власності у нього на це майно не виникло. (а.с. 9-10)

У звязку з тим, що за життя спадкодавець ОСОБА_2 не набув право власності на спірну земельну ділянку, відсутні законні підстави для визнання права власності в порядку спадкування на це майно за позивачем. Тобто відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212, 214-215,218 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 125, 126 Земельного Кодексу України, п. п. 10-11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя: ОСОБА_3