АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2675/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
секретарОСОБА_5

за участю:

представника позивача ОСОБА_6

представника відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_8 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а :

20 березня 2014 року ПАТ "Брокбізнесбанк" звернулось до суду з позовом до відповідачки про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.02.2007 року між позивачем та ТОВ "ГАЗБУД 101" було укладено кредитний договір № 9-2007, за умовами якого позивач надав Товариству кредит шляхом відкриття безвідкличної відновлювальної кредитної лінії з кредитним лімітом заборгованості 200 000 грн. термін користування кредитною лінією по 25.02.2009 року, з процентною ставкою 22 % річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 26.02.2008 року між АТ "Брокбізнесбанк" та відповідачкою ОСОБА_8 було укладено іпотечний договір, згідно якого в іпотеку банку було передано комплекс літера "А-1", "а", загальною площею 679 кв.м., розташований за адресою: с. Геронимівка, Черкаського району, вул. Леніна, 1.

10.08.2008 року та 19.07.2012 року було укладено додаткові угоди до кредитного договору, якими збільшено відсоткову ставку до 26 % річних та викладено у новій редакції п. 4.1 кредитного договору про нарахування процентів.

У зв'язку з невиконанням ТОВ "Газбуд 101" умов кредитного договору, утворилась заборгованість в сумі 134 633,24 грн., в тому числі: 100 000 грн. - неповернута сума кредиту; 33 861,99 грн. - заборгованість за несплаченими процентами; 98 469,67 грн. - пеня за несплаченими процентами.

Враховуючи наведене, позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", за ціною, встановленою суб'єктом оціночної діяльності при проведенні виконавчих дій, для погашення кредитної заборгованості ТОВ "Газбуд 101" перед АТ "Брокбізнесбанк" за кредитним договором № 9-2007 від 26.02.2007 року в сумі 134 633,24 грн.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено, у зв'язку з пропущенням позивачем строків позовної давності.

Не погоджуючись із рішенням суду, ПАТ "Брокбізнесбанк" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те що судом першої інстанції винесено незаконне та необґрунтоване рішення, з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача суд першої інстанції, з чим погоджується і колегія суддів, виходив з того, що 26.02.2007 року між ПАТ "Брокбізнесбанк" та ТОВ "Газбуд 101" було укладено кредитний договір № 9-2007, за умовами якого позивач надав Товариству кредит шляхом відкриття безвідкличної відновлювальної кредитної лінії з кредитним лімітом заборгованості 200 000 грн. термін користування кредитною лінією по 25.02.2009 року з процентною ставкою 22 % річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 26.02.2007 року між ПАТ "Брокбізнесбанк" і ОСОБА_8 було укладено іпотечний договір № Ді1-9-2007, за умовами якого остання передала в іпотеку банку склад літера "А-1", "а", загальною площею 679 кв.м., розташований за адресою: с. Геронимівка, Черкаського району, вул. Леніна, 1.

10.10.2008 року та 19.07.2012 року між ПАТ "Брокбізнесбанк" та ТОВ "Газбуд 101" було укладено додаткові угоди, якими збільшено відсоткову ставку та порядок нарахування процентів.

У зв'язку з невиконанням ТОВ "Газбуд 101" умов кредитного договору, утворилась заборгованість в сумі 134633,24 грн.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 21.05.2014 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.09.2014 року, стягнуто з ТОВ "Газбуд 101" на користь ПАТ "Брокбізнесбанк" заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 19.02.2014 року в розмірі 134 633,24 грн., яка складається із: неповернутої суми кредиту - 100 000 грн., заборгованості за несплаченими процентами - 33 861,99 грн., пені за несплаченими процентами - 98 469,67 грн. (а.с. 81-91).

Відповідно до ст.575 ЦК України іпотека є окремим видом застави і регулюється законом.

Згідно ст.19 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що зміни і доповнення до іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню.

В подальшому жодних змін чи додаткових угод між відповідачем та позивачем до іпотечного договору №Ді 1-9-2007 від 26.02.2007 року не укладалось, не погоджувалось та не реєструвалось, а тому суд першої інстанції прийшов до вірного переконання, що даним договором іпотеки зобов'язання за додатковими угодами, що були укладені між позивачем та ТОВ «ГАЗБУД» не забезпечувались.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно положень ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Встановлено, що позивачем до матеріалів справи надано розрахунок заборгованості ТОВ "ГАЗБУД 101" за Кредитним договором станом на 19.02.2014 року. В графі 1 розрахуноку заборгованості за основним зобов'язанням зазначено, що останнє погашення відбулося 28.08.2008 року.

Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Даний висновок суду узгоджується з правовою позицію, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 29 жовтня 2014 року у справі № 6-169цс14, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що 25.02.2009 року був останній день коли ТОВ «ГАЗБУД 101» повинен був добровільно виконати свої зобов'язання в частині погашення всіх боргів по кредитному договору, а вже 26.02.2009 року відбувся факт порушення прав позивача, а відповідно і можливість реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Колегія судів приходить до переконання, що в даних правовідносинах початок перебігу строку позовної давності пов'язаний з датою 26.02.2009 року та спливає 26.02.2012 року, а оскільки позивач звернувся з позовом до суду 20.03.2014 року, тому погоджується з висновком суду першої інстанції, про відмову в позові в зв'язку з спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі.

В апеляційній скарзі позивач стверджує, що судом першої інстанції

неправомірно застосовано положення статті 267 ЦК України щодо спливу

позовної давності і свою позицію обгрунтовує тим, що відповідач начебто не подавав заяву про застосування строків позовної давності до винесення рішення у справі, як того вимагає частина 3 статті 267 ЦК України.

Колегія суддів не погоджується з даним твердженням позивача, оскільки воно не відповідає дійсності і спростовується матеріалами справи.

Встановлено, що 14.09.2015 року представником відповідача через канцелярію суду було подано заяву про застосування строку позовної давності, як доказ даного факту надаємо копію вказаної заяви з відміткою суду від 14.09.2015 року. (а.с.106-107).

Колегія суддів приходить до переконання, що посилання позивача на додаткову угоду №1 від 10.10.2008 року до іпотечного договору не має юридичного підґрунтя з наступних підстав.

Згідно до вимог ст.575 ЦК України іпотека є окремим видом застави і регулюється законом.

Так, ст.1 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника є майновим поручителем.

Відповідно ст.19 Закону України «Про іпотеку», зміни і доповнення до іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню.

Згідно до положень ч.1 ст.220 ЦК України вказано, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Крім того п.10.2. Договору іпотеки, сторони погодили набрання юридичної сили змін та доповнень до нього після нотаріального посвідчення таких змін, що узгоджується з чинним законодавством. Таким чином наданий позивачем документ, як письмовий доказ по справі неможливо розглядати, як документ, який набрав чинності та є невід'ємною частиною вказаного іпотечного договору, а тому не може бути використаний у якості доказу по справі.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду суду, але вони не впливають на законність рішення суду першої інстанції та є підставою для скасування законного і обґрунтованого рішення, а тому колегія суддів апеляційну скаргу ПАТ "Брокбізнесбанк" відхиляє, а рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2015 року у даній справі залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" - відхилити.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до ОСОБА_8 про звернення стягнення на предмет іпотеки - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :