АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Головуючий 1 інстанції Ткаченко О.А. Доповідач: Швецова Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

З0 травня 2011р. судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Даниленка В.М., Піддубного Р.М.

при секретарі - Подпрядовій В.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Дирекція Єдиного замовника», інтереси якого представляє Товариство з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Український центр нерухомості» в особі ОСОБА_1 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 березня 2011 року по справі за позовом Комунального підприємства «Дирекція Єдиного замовника», інтереси якого представляє Товариство з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Український центр нерухомості» в особі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про видачу судового наказу з вимогою про солідарне стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу та трьох відсотків річних, -

встановила:

У травні 2011 року КП «Дирекція Єдиного замовника» звернулося до суду з заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3. в якому просило видати судовий наказ про стягнення солідарно з відповідачів борг за спожиті житлову-комунальні послуги, з них : 6046 грн. 74 коп. боргу за квартплату; 16608 грн. 93 коп. боргу за водопостачання; 34162 грн. 03 коп. боргу за теплопостачання.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 березня 2011 року відмовлено в прийнятті заяви КП «Дирекція Єдиного замовника» в частині вимог про стягнення боргу за теплопостачання з 01.01.1996 року по 31.12.2003 року в сумі 5693,79 грн. та в частині стягнення боргу за послуги з холодного водопостачання і водовідведення за період з 01.08.1997 року по 31.12.2003 року в сумі 2475, 38 грн., за квартплату за період з 01.11.2003 року по 31.12.2003 року в сумі 38,67 грн. і в частині стягнення з боржників втрат інфляційних процесів в сумі 17374,33 грн. і 3% річних в сумі 3936,03 грн., у звязку з застосуванням строку позовної давності.

В апеляційній скарзі КП «Дирекція Єдиного замовника», інтереси якого представляє ТОВ «Група компаній «Український центр нерухомості» в особі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу судді, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія вирішила скаргу задовольнити, ухвалу судді скасувати з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції керувався ч. 5 5 ст. 100 ЦПК України, якою передбачено, якщо у заві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу лише в частині цих вимог .

Та беручи до уваги вимоги ст. 257 ЦК України ( в редакції 01.01.2004 року) та ст. 71 ЦК Української РСР (в редакції, що діяла до 01.01.2004 року), згідно яких строк позовної давності складає три роки, яка у відповідності до ст. 75 ЦК Української РСР застосовується судом незалежно від заяви сторін, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що у прийнятті заяви про видачу судового наказу в частині вимог позивача про стягнення боргу за послуги з холодного водопостачання і водовідведення за період з 01.08.1997 року по 31.12.2003 року в сумі 2475, 38 грн., за квартплату за період з 01.11.2003 року по 31.12.2003 року в сумі 38,67 грн. і в частині стягнення з боржників втрат інфляційних процесів в сумі 17374,33 грн. і 3% річних в сумі 3936,03 грн. слід відмовити, у звязку з застосуванням строку позовної давності.

Проте з таким висновком суду першої інстанції, у зв'язку з неправильним застосуванням норм процесуального права, погодитись на можна.

Так, ст. 100 ЦПК України передбачений вичерпний перелік підстав, за наявності яких суд відмовляє у прийнятті зави про видачу судового наказу чи повертає її.

Застосування позовної давності до переліку вказаних підстав не входить, а відповідно до ч. 2 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом незалежно від спливу позовної давності, і лише у разі заяви сторони у спорі про її застосування, суд відмовляє у задоволенні позову, як це передбачено ч. 4 ст. 267 ЦК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 102 ЦПК України розгляд зави про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і виклику стягувача та боржника для заслуховування судових пояснень, а у разі незгоди боржника з виданим судовим наказом, останній має право звернутися до суду з відповідною заявою про його скасування, тим самим реалізувати своє право, що надає йому ч. З ст. 267 ЦК України, щодо застосування строку позовної давності.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального прав, що призвело до неправильного вирішення питання, що є безумовною підставою для скасування ухвали з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, як це передбачено вимогами ч. 4 ст. 311 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303; 304; 312-314 ЦПК України, колегія , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дирекція Єдиного замовника», інтереси якого представляє Товариство з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Український центр нерухомості» в особі ОСОБА_1 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 .березня 2011 року -задовольнити.

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 березня 2011 року скасувати.

Справу передати для продовження розгляду до того ж суду.

Ухвала набирає законної сили після проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді