Справа №504/2391/15-ц
№2/504/1536/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2015

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

судді Рідник І. Ю.

секретаря Твардовського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Комінтернівське справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

08.07.2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 23 жовтня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Радянського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис за №461, зазначивши в обґрунтування позову, що у шлюбі прожили до квітня 2015 року. Шлюб для обох є першим. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З часу припинення шлюбних відносин спільного господарства не ведуть. Шлюб розпався тому, що за весь час спільного проживання вони з відповідачем так і не змогли порозуміти один одного. Кожен з них жив своїм життям та згодом вони втратили почуття поваги та любові один до одного. На теперішній час їх шлюб носить формальний характер, наміру збереження сім'ї вони не мають, тому строк на примирення просить не надавати. Спору про місце проживання дітей між ними не має, діти залишаються проживати разом з нею. Після розірвання шлюбу бажає перейти на дошлюбне прізвище.

В судове засідання позивач не з'явилася, направивши на адресу суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутністю /а.с.21/.

Відповідач в судове засідання не з'явився, направивши на адресу суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутність /а.с.22/.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами.

Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Судом установлено, що 23 жовтня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Радянського районного управління юстиції у м.Києві, зареєстровано шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, як після реєстрації шлюбу перейшла на прізвище чоловіка - ОСОБА_2, актовий запис за №461, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 /а.с.8/.

Від шлюбу подружжя мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження /а.с.16, 18/.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Виходячи з пояснень сторін суд вважає, що збереження шлюбу між подружжями не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні з квітня 2015 року, разом подружжя не проживають, спільного господарства не ведуть, тому збереження шлюбу суперечить їх обопільним інтересам, у зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст. ст.10, 209-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 23 жовтня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Радянського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис за №461.

Після розірвання шлюбу відновити позивачу дошлюбне прізвище - ОСОБА_1.

Неповнолітніх дітей залишити проживати разом з матір'ю.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС державне мито стягнути з відповідача, звільнивши від його сплати позивача.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: