У х в а л а

10 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

КоротунаВ.М., Маляренка А.В., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про припинення права на частку у спільному майні, що перебуває у спільній частковій власності; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ нежитлового приміщення в натурі, як суб'єкта права спільної часткової власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Київської області від 14 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про припинення права на частку у спільному майні, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбу з сином відповідачки - ОСОБА_6, шлюб розірвано за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2010 року. За рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2013 року за ОСОБА_6 було визнано право власності на Ѕ частину нежитлового приміщення в житловому будинку АДРЕСА_1, загальною площею 527,3 кв м, яке було зареєстровано за ОСОБА_4 В натурі приміщення не поділено, що вимусило позивачку звернутися до суду з позовом до ОСОБА_6 про припинення права власності на частку у спільному майні. Під час розгляду даного позову з'ясувалося, що ОСОБА_6 подарував належну йому частку своїй матері - ОСОБА_5, тому виникла необхідність звернення до суду до ОСОБА_5 про припинення її права на Ѕ частку спільного майна, виходячи з того, що фактично цим приміщенням користується ОСОБА_4 особисто та колектив працівників, які працюють за трудовим договором, утримання цього майна здійснюється особисто ОСОБА_4 і за власні кошти. Вирішити спір мирним шляхом не уявляється можливим. Посилаючись на викладене, позивачка готова відшкодувати ОСОБА_5 за Ѕ спірного нежитлового приміщення відповідно до ст. 365 ЦК України.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про поділ спірного нежитлового приміщення в натурі, посилаючись на порушення її права по користуванню цим приміщенням з боку ОСОБА_4, яка особисто використовує це приміщення для здійснення своєї підприємницької діяльності. ОСОБА_5 також зазначала, що поділ в натурі спірного приміщення є можливим, шляхом перепланування нежитлового приміщення, яке вбудоване у багатоквартирному житловому будинку та погоджено з Управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради, головою правління ОСББ «Прогрес», яке розташоване в цьому будинку, а також проектною організацією виготовлено варіант конкретного поділу нежитлового приміщення.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2015 року позовну заяву ОСОБА_4 задоволено.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_5 на Ѕ частину нежитлового приміщення по АДРЕСА_1, загальною площею 527,3 кв м, що належить їй на праві власності на підставі договору дарування від 25 січня 2014 року, засвідченого державним нотаріусом Другої міської державної нотаріальної контори та зареєстрованої в реєстрі за № 2-265.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину нежитлового приміщення по АДРЕСА_1, загальною площею 527,3 кв м.

Кошти в сумі 1 088 428 грн, що знаходяться на депозитному рахунку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області згідно ухвал від 11 вересня 2014 року та 09 червня 2015 року, та платіжного доручення від 23 червня 2015 року, стягнуто на користь ОСОБА_5

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду Київської області від 14 вересня 2015 року, залишити в силі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2015 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційних скаргах доводи про наявність підстав для скасування вказаних рішень потребують перевірки.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Справу позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про припинення права на частку у спільному майні, що перебуває у спільній частковій власності; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ нежитлового приміщення в натурі, як суб'єкта права спільної часткової власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Київської області від 14 вересня 2015 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

КоротунВ.М., Маляренко А.В., Попович О.В.