Р І Ш Е Н Н Я І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2015 року місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді при секретаріБойка О.Ю. Крижко Я.О.
розглянувши позовну заяву ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування», ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

встановив:

В вересні 2014 року позивач, ОСОБА_3 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування», ОСОБА_4 в якому просила стягнути солідарно з відповідачів 7277,88 грн., витрати просила покласти на відповідачів.

В подальшому позивач тричі уточнювала позовні вимоги, кінцево просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь суму матеріальної шкоди у розмірі 4863,60 грн., що включає - судовий збір, сплачений при зверненні до суду, у розмірі 243,60 грн. та 200 грн., а також 19716 грн. на відшкодування моральної шкоди. Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на її користь суму недоплаченої страхової виплати у розмірі 4134,09 грн., та недоплачену компенсацію моральної шкоди у розмірі 186,87 грн., всього стягнути 4320,96 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.04.2014 року відповідач ОСОБА_4, приблизно о 23-10 год., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем ВАЗ-21099, на перехресті вул. Леніна та вул. Лермонтова в місті Запоріжжі, виїхав на великій швидкості на червоний сигнал світлофора та скоїв зіткнення з автомобілем під керуванням позивача.

В наслідок ДТП позивач зазнала тілесних ушкоджень, бригадою швидкої допомоги була доставлена до 5-ї Запорізької міської лікарні, де перебувала на стаціонарному лікуванні з 12.04.2014 року по 28.04.2014 року. Зазначає, що за час лікування нею та родичами було витрачено більше 15000 грн. на лікування, але фактично в цій час збирати чеки не було основною задачею, розпочала збирати чеки з аптеки, після того як покращився стан здоров'я. Вартість лікування становить підсумками наданих чеків 3857,88 грн. Пізніше була переведена до іншої лікарні, де стаціонарно проходила лікування з 28.04.2014 року по 26.05.2014 року, що знову завдало значних витрат на лікування, відновлення здоров'я.

З метою відновлення автомобіля викликала евакуатор за який з грошей позивача її матір'ю було сплачено 350 грн. спочатку та потім, ще внаслідок перевезення на стоянку ремонтної організації 350 грн. Поки очікувала на ремонт автомобіля та отримання грошей від страхової компанії, автомобіль перебував на території ТОВ НВП «Прокуб», за що згідно рахунку-фактури від 08.09.2014 року сплатила 1620 грн.

За проведення товарознавчого дослідження позивачем, через матір ОСОБА_6 проведено оплату послуг експерта у розмірі 500 грн., які вважає, повинні бути компенсовані повністю відповідачами.

Оскільки, відповідач ОСОБА_4 і страхова компанія «Арсенал» відмовляється повернути кошти позивач звернулася до суду.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, надали пояснення по суті позову.

Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» позов визнав частково в розмірі 91,35 грн. на відшкодування моральної шкоди. Інші вимоги вважає безпідставними, оскільки з позивачем проведений повний розрахунок по підтверджених витратах на придбання ліків в розмірі 1827,0 грн. та з власником пошкодженого авто в розмірі 28 320,58 грн. на проведення відновлювального ремонту.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник позовні вимоги також визнали частково в частині стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди, в розмірі 1000 грн. та витрат на сплату судового збору 243,6 грн. Інші вимоги вважають безпідставними, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована.

Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у судовому розгляді, з'ясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозв'язок, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом та не оспорюється сторонами, 12.04.2014 року приблизно о 23-10 год. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем ВАЗ-21099 д.н.з НОМЕР_1 виїхав на заборонний сигнал світлофору на перехрестя пр. Леніна - вул. Лермонтова в м. Запоріжжі, де допустив зіткнення з автомобілем Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ст.ст. 124, 130 КУпАП відносно ОСОБА_4 були закриті з нереабілітуючих підстав у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 13, 14).

Цивільно-правова відповідальність за шкоду завдану третім особам в ході експлуатації автомобіля ВАЗ-21099 д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_4 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування», поліс №АС/6266834 від 05.08.2013 року (а.с.49).

В наслідок ДТП здоров'ю позивача була завдана шкода у зв'язку з чим остання перебувала на стаціонарному лікуванні з 12.04.2014 по 28.04.2014 року та 28.04.2014 по 26.05.2014 року.

Оскільки власником, пошкодженого в результаті неправомірних дій ОСОБА_4 автомобіля Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 є мама позивача - ОСОБА_6 (а.с. 21), страхове відшкодування 06.10.2014 року в розмірі 28320,58 грн. за заявою останньої було перерахована страховиком на її рахунок.

ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» 24.10.2014 року за заявою потерпілої здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 1827,00 грн. (а.с.53), що за своїм складом є відшкодуванням на лікування (а.с.50), підтверджені витрати на придбання медикаментів.

Відшкодування завданої позивачу моральної шкоди відповідачами не проводилось.

Згідно ст.61 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Приписами ЦПК України встановлено, що цивільний судовий процес здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень; вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі.

В уточненій позовній заяві від 18.12.2014 року позивач просить стягнути з ОСОБА_4 витрати на послуги адвоката, проте доказів на підтвердження зазначених витрат до суду не надає, відповідно позовні вимоги в цій частині за їх недоведеністю не підлягають задоволенню.

Не підлягають задоволенню і вимоги по стягненню з ОСОБА_4 витрат на оплату послуг експерта в розмірі 500 грн. (а.с.22), на оплату послуг евакуатора в розмірі 700 грн. (а.с. 8, 15, 17, 18), на оплату послуг по зберіганню автомобіля в розмірі 1620 грн. (а.с.16), оскільки, як вбачається з матеріалів справи зазначені витрати понесені не відповідачем, а власником авто - ОСОБА_6, яка з відповідними вимогами до відповідачів не зверталась. З цих же підстав не підлягає стягненню і розмір франшизи.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - «Закон») обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи (п. 22 Закону).

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п.1 ст.24 Закону, у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються

обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням

лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я.

Надаючи суду квитанції на придбання медикаментів, позивачем не надано відомостей про необхідність здійснення таких витрат, квитанція про сплату благодійної допомоги взагалі не може бити прийнята до розрахунку, бо такі витрати не передбачені вказаною нормою.

При визначенні розміру необхідних витрат на придбання ліків, суд погоджується з розрахунком ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування», згідно якого підтвердженими документально, належними витратами є витрати позивача на придбання медикаментів в розмірі 1827,0 грн.

Стаття 24 Закону, яка регламентує відшкодування шкоди, пов'язаної з лікуванням потерпілого не передбачає одночасної сплати в виді страхового відшкодування витрат на лікування так і сплати мінімального розмір страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до п.3. ст.24 Закону, якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що

підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.

За таких обставин, оскільки регламентні витрати (1912,34 грн.) є меншими за погоджені страховиком витрати позивача на придбання медикаментів (1827,0 грн.) страховиком вірно визначено розмір страхової виплати. А оскільки зазначена виплата в розмірі 1827,0 грн. на момент розгляду справи проведена, вимоги позивача до страховика в цій частині задоволенню не підлягають.

Моральну шкоду позивач пов'язує з порушенням нормального життєвого ритму, перебуванням в лікарні, необхідністю звертатися за захистом, погіршенням відносин в сім'ї та оцінює її в 20000 грн., які і просить стягнути з відповідачів солідарно.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Страховиком, відповідно до ст.26-1 Закону, (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Суд обміркувавши питання про розмір спричиненої моральної шкоди, враховуючи ступінь перенесених позивачем моральних страждань, обґрунтованість вимоги, вважає за необхідне задовольнити останню частково, стягнувши солідарно з відповідачів в рахунок компенсації завданої позивачу моральної шкоди - 2000 грн.

Оскільки страхова виплата за шкоду, заподіяну здоров'ю (витрати на придбання медикаментів) складає 1827,0 грн. з страхувальника підлягає стягненню в рахунок відшкодування моральної шкоди 91,35 грн., що складає 5 відсотків від страхової виплати.

З відповідача ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню її залишок в розмірі 1908,65 грн.,

Розглянувши дану цивільну справу за участю усіх зацікавлених осіб, у рамках заявлених вимог, на основі дотримання принципів диспозитивності, змагальності і справедливості судочинства, всебічного та повного дослідження обставин справи, перевірки їх наданими сторонами доказами, оцінивши їх у сукупності, виконавши вимоги процесуального закону, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідачів компенсації на відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування», ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 91,35 (дев'яносто одну грн. 35 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1908,65 грн., судові витрати у сумі 243,6 грн., а всього стягнути 2152,25 (дві тисячі сто п'ятдесят дві грн. 25 коп.) грн.

В задоволенні позовних вимог по стягненню з відповідачів витрат на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4863,6 грн., витрати на лікування в розмірі 4134,09 грн. та моральної шкоди в розмірі 18000 грн. - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.Ю.Бойко