Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1087/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Чельник О. І.
УХВАЛА

іменем України

10.12.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Єгорової С.М., Франко В.А.

секретаря: Постоєнко А. І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2013 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства Дельта Банк до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року публічне акціонерне товариство Дельта Банк (далі по тексту ПАТ Дельта Банк) звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що 13 травня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №0, відповідно до якого позивач зобовязався надати відповідачеві кредит у розмірі 27 287,00 доларів США під 14,50% річних строком до 13 травня 2017 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було укладено договір поруки від 13 травня 2008 року №203505, згідно з яким ОСОБА_2 відповідає перед банком у тому ж обємі, що і позичальник ОСОБА_3 та виступає як солідарний боржник. 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого право вимоги за кредитами набуло АТ «Дельта Банк». В порушення умов договору щодо повернення кредиту відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав і станом на 15.07.2013 року має заборгованість по кредитному договору від 13 травня 2008 року в сумі 249937,99 грн., з яких заборгованість по кредиту складає 168 608,50 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 78 422,37 грн.; заборгованість по кредитному договору №0 - 2 907,13 грн. Просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь вказану заборгованість за кредитним договором та понесені ним судові витрати по справі.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2013 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 13.05.2008 року №0 у розмірі 249 937,99 грн. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог лише стосовно відповідача ОСОБА_3, який рішення суду не оскаржує. Вказала, що договір поруки не укладала та не підписувала. Підпис від її імені виконано іншою особою.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 13 травня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №0, за яким позивач надав відповідачеві кредит в сумі 27 287,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,50 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення 13 травня 2017 року (а.с.6-15).

З метою забезпечення виконання зобов'язання відповідача ОСОБА_3 перед позивачем за кредитним договором між Банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 13 травня 2008 року за №203505, згідно з яким поручитель відповідає перед Банком у тому ж об'ємі, що і позичальник (а.с.25-27). Підставою позову банку є невиконання відповідачем умов кредитного договору щодо погашення кредитної заборгованості, яка станом на 15 липня 2013 року складає 249 937,99 грн., з яких заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 168 608,50 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом складає в розмірі 78 422,37 грн. та 2 907,13 грн.

Позивач направив відповідачам вимогу виконати зобовязання, забезпечене порукою, у повному обсязі, однак зобовязання виконано не було (а.с.34-35).

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги банку про стягнення боргу підлягають задоволенню та ґрунтуються на вимогах закону і відповідають обставинам справи, виходячи з такого.

Так, відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства (ст. 526 ЦК України).

Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України).

Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено, що за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті. Пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування (а.с.6-14).

Оскільки ОСОБА_3 умови кредитного договору належним чином не виконував, станом на 15.07.2013 року виникла заборгованість в сумі 249 937,99 грн., з яких :

- заборгованість за простроченим кредитом складає 168 608,50 грн.;

- заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом 78 422,37 грн.;

- відсотки 2 907,13 грн.

Правильність наданих банком розрахунків заборгованості підтверджується умовами кредитного договору і не спростована відповідачами.

Крім того, 13 травня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки за №203505, за яким поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною (п.п.1.3, 1.4 договору, а.с.25-27).

Згідно зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку і відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч.1 ст.553 ЦК України).

Тобто, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Доводи ОСОБА_2 про те, що договір поруки від 13 травня 2008 року від імені поручителя підписаний не нею, а іншою особою, є безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження даного факту.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 заявила клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи. Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2015 року клопотання ОСОБА_2 задоволено та призначено судово-почеркознавчу експертизу.

Відповідно до висновку експерта від 23 вересня 2015 року №243 досліджувані підписи, розташовані в графі «Кредитор» в договорі поруки №203505 від 13 травня 2008 року ймовірно виконані ОСОБА_2. Вирішити питання чи виконано підпис в оригіналі договору поруки від 13 травня 2008 року №203505 у графі «Поручитель» ОСОБА_2 або іншою особою не представляється можливим по причинам, вказаним у дослідницькій частині (а.с.223-231).

Як встановлено у судовому засіданні апеляційного суду договір поруки від 13 травня 2008 року від імені кредитора в особі начальника відділення №411 АКІБ «УкрСиббанк» ОСОБА_2, яка діяла на підставі довіреності №561 від 29 січня 2007 року підписано ОСОБА_2, яка не заперечувала про те, що в цей період працювала начальником відділення №411 АКІБ «УкрСиббанк».

За висновком експерта підпис в графі «Кредитор» виконано ймовірно відповідачем ОСОБА_2, про що ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечувала.

У графі «Адреса та реквізити поручителя» договору поруки зазначено, що ОСОБА_2 має номер за ДРФО НОМЕР_1, проживає за адресою: 27500, Свтловодськ, Комсомольська, 23, паспорт СВ№382761, виданий Токмацьким МРВ УМВС України в Запорізькій області від 08.01.2002 року. Адреса для листування: Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул.. Приморська. 40 кв.13.

В матеріалах справи відсутні копія паспорту та копія картки фізичної особи платника податків ОСОБА_2

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 надала для огляду паспорт, виданий у 2010 році, тобто після підписання спірного договору поруки. Свій ідентифікаційний код суду не повідомила.

При цьому, заявляючи клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи ОСОБА_2 заявила також клопотання про витребування у позивача її особової справи, яка містить особову картку, особовий листок по обліку кадрів, анкету, заяви ОСОБА_2 про призначення її на різні посади у АКІБ «Укрсиббанк», автобіографію, зобовязання щодо збереження банківської, комерційної та службової таємниці, договори про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 02.02.2006 року, від 05.04.2006 року, укладені між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2, накази. Вказана особова справа була надана експерту у якості вільних зразків підпису ОСОБА_2, який міститься у всіх зазначених документах, та була оглянута у судовому засіданні апеляційного суду.

Встановлено, що у договорах про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 02.02.2006 року та від 05.04.2006 року містяться реквізити працівника (ОСОБА_2О.), а саме ІНН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт СВ№382761, виданий Токмацьким МРВ УМВС України в Запорізькій області від 08.01.2002 року.

Тобто, реквізити працівника ОСОБА_2, що містяться в особовій справі, та реквізити поручителя - ОСОБА_2, що містяться у договорі поруки, повністю співпадають.

Крім того, слід зазначити що у договорі поруки у п.6.2 (Адреса та реквізити поручителя) реквізити поручителя містяться у надрукованому вигляді, як і всі інші пункти договору.

Колегія суддів дійшла до висновку, що ОСОБА_2, підписуючи договір поруки від імені кредитора, мала можливість пересвідчитись, з якою особою вона укладає цей договір, оскільки у преамбулі договору зазначено, що АКІБ «Укрсиббанк» укладає договір поруки з громадянкою України ОСОБА_2, а у п.6.2 зазначені реквізити та адреса поручителя, які повністю співпадають з реквізитами ОСОБА_2 як працівника банківської установи.

Таким чином, договір поруки є укладеним 13 травня 2008 року. Про те, що у графі «Поручитель» міститься підпис не ОСОБА_2, а іншої особи, належних та допустимих доказів відповідач не надала.

З урахуванням обставин справи та досліджених у судовому засіданні доказів суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором солідарно.

В частині стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3 рішення суду не оскаржувалось.

Суд першої інстанції в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2 ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2- залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2013 року в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: