Справа № 738/1791/15-ц
№ провадження 2/738/506/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2015 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Сова Т.Г.,

секретаря судового засідання Бреус Н.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мена Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Менського району Чернігівської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Менського району Чернігівської області, ОСОБА_4П, ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивує тим, що після смерті його дружини ОСОБА_6, відрилась спадщина на житловий будинок №3 по вулиці Гаївка в с. Степанівка Менського району Чернігівської області та інше майно. Спадкоємцем за законом є позивач, як чоловік померлого спадкодавця, який фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, звернувсь до Менської районної державної нотаріальної контори, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що відкрилось після смерті спадкодавця.

В судове засідання позивач не зявився, надав на адресу суду заяву, просить справу розглянути без його участі.

Представник позивача ОСОБА_1, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позові.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Менського району Чернігівської області не зявився, просить суд розглянути цивільну справу за його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляду справи без їх участі, позовні вимоги визнають.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без участі сторін, за наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України.

Відповідно до ст.ст. 392, 1261 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії ІІ-АБ №058346, ОСОБА_2 та ОСОБА_7, одружились 23 листопада 1953 року, після одруження чоловіку та дружині присвоєно прізвище «Фещенко» (а.с.5).

Судом встановлено, що 07 грудня 2014 року в смт. Сосниця Чернігівської області померла дружина позивача ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ №244980 виданого виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради Менського району Чернігівської області 08 грудня 2014 року.

Згідно довідок № 03-14/815, №03-14/814 виданих ОСОБА_3 сільською радою Менського району Чернігівської області 09 грудня 2015 року,07 грудня 2014 року ОСОБА_6 є: чоловік ОСОБА_2, сини ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Згідно книг погосподарського обліку, станом на 15 квітня 1991 року, с. Степанівка вул. Гаївка, 3, Менського району Чернігівської області, суспільна група господарства колгоспний двір, головою господарства записана ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, членом господарства записаний чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ст. 123 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Правила ст. 563 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав, спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося) відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Оскільки ОСОБА_6 померла після 1 липня 1990 року, то підлягають застосуванню загальні правила спадкування щодо його частки в майні колгоспного двору.

За положеннями Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р., право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени колгоспного двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно Закону УРСР «Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР» (від 02 червня 1968 року) кожна сільська рада вела по господарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, імя по батькові глави сімї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України «Про власність» 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства.

Таким чином, на підставі записів в погосподарських книгах ОСОБА_3 сільської ради Менського району Чернігівської області підтверджується право власності спадкодавця ОСОБА_6 на житловий будинок № 3 по вул. Гаївка в с. Степанівка Менського району Чернігівської області.

Після припинення існування колгоспу, майно колгоспного двору змінило свій правовий статус та стало спільною сумісною власністю всіх колишніх його членів у рівних частках.

Як слідує з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Менської районної державної нотаріальної контори № 2717/02-31 від 06 листопада 2015 року та з матеріалів спадкової справи № 125/2015, заведеної за заявою ОСОБА_2, як спадкоємця за законом, останній звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок після померлої ОСОБА_6 із-за відсутності правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві.

Інші спадкоємці, ОСОБА_5, ОСОБА_4, спадщину протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не прийняли, з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися.

Суд бере до уваги те, що позивач ОСОБА_2 оформив спадщину на спадкове майно, після померлої ОСОБА_6, а саме на земельні ділянки, площами 3,1168 га та 0,1600 га, які розташовані на території ОСОБА_3 сільської ради Менського району Чернігівської області, Ушнянської сільської ради Менського району Чернігівської області, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 06 листопада 2015 року, та які зареєстровані в реєстрі за №1-2775, №1-2777.

Як вбачається з технічної документації, виготовленої Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації, житловий будинок по вул. Гаївка, 3 в с. Степанівка Менського району Чернігівської області складається з житлового будинку А-1, погребу В-1, прибудови а-1, веранди а1-1, сараю В-1, сараю в-1, сараю в1-1, гаражу Г-1 (а.с.6-8).

Згідно звіту Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради» про оцінку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованих в с. Степанівка вул. Гаївка, 3, Менського району Чернігівської області від 21 липня 2015 року, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Чернігівська область Менський район с. Степанівка вул. Гаївка, 3, складає 22 893,00 грн. (а.с.15-30).

Позивач своєчасно прийняв спадщину після смерті своєї дружини, в його користування перейшли речі померлої, він проживає у спадковому будинку по теперішній час, що підтверджується довідками виданими виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Менського району (а.с.13).

За таких обставин, суд вважає можливим, визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в с. Степанівка по вулиці Гаївка, 3, Менського району Чернігівської області, після померлої 07 грудня 2014 року його дружини ОСОБА_6.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 375, 392, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 57, 213, 215 ЦПК України, ст. 123, ст. 563 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року), суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Менського району Чернігівської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на спадкове майно за законом, на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані в с. Степанівка по вулиці Гаївка, 3, Менського району Чернігівської області, загальною вартістю 22 893 (двадцять дві тисячі вісімсот девяносто три) грн. 00 коп..

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.Г. Сова