Справа № 558/352/15-ц
номер провадження 2/558/130/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2015 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі: судді одноособово ОСОБА_1, при секретарі судових засідань ОСОБА_2, з участю сторін,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 опіки та піклування Демидівської районної державної адміністрації до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 опіки та піклування Демидівської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Під час судового розгляду справи прокурор Лазаревич Д.В. позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити.

Представник органу опіки та піклування Демидівської районної державної адміністрації ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ОСОБА_4 з 2008 року, а відповідач ОСОБА_5 протягом останнього року, з сином не проживають, не спілкуються, не цікавляться його життям, навчанням, не відвідують його за місцем навчання. Малолітній син відповідачів ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається та проживає в комунальному закладі «Мізоцька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів».

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не виконують свої батьківські обовязки відносно малолітнього сина ОСОБА_7

Представник позивача ОСОБА_6 просить позов задовольнити, позбавити відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з відповідачів аліменти на його утримання.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та пояснила, що з малолітнім сином ОСОБА_7 не спілкується з 2008 року. З того часу жодного разу дитини не бачила. Вона створила іншу сімю та має троє дітей. З малолітнім ОСОБА_7 не бажає спілкуватися, займатися його вихованням, оскільки протягом тривалого часу не бачила сина та не знає, як він буде до неї відноситися.

Відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги позивача визнав та пояснив, що дійсно протягом останнього року з малолітнім сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, не проживає та не спілкується з ним. Його син ОСОБА_7 схильний до вчинення крадіжок, не слухає його, а тому вихованням сина займатися не бажає.

Він є пенсіонером, отримує пенсію, а тому погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 100 гривень щомісячно.

Суд, заслухавши пояснення прокурора, представника позивача, відповідачів, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позовних вимог не встановлено.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

Згідно висновку органу опіки та піклування Демидівської районної державної адміністрації від 30 червня 2015 року (а.с. 12) орган опіки та піклування Демидівської районної державної адміністрації вважав за доцільне позбавити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки батьки без поважних причин не виконують батьківські обовязки та не бажають їх виконувати.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_7 (а.с. 6) він народився 25 вересня 2004 року, його батьком вказаний ОСОБА_5, а матірю ОСОБА_4.

Згідно повідомлення комунального закладу «Мізоцька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» № 241 від 2 червня 2015 року (а.с. 11) ОСОБА_7 навчається в комунальному закладі «Мізоцька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів», батьки дитини її життям не цікавляться, жодного разу не відвідували дитину в навчальному закладі, не телефонували, не спілкувалися з дитиною, не надавали дитині матеріальної допомоги.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, кожен окремо, ухиляються від виконання обовязків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_7, без жодних поважних причин не спілкуються з дитиною, не цікавляться її життям, навчанням, здоровям, не піклуються про її фізичний та духовний розвиток, не надають матеріальної допомоги на утримання дитини.

Крім того, в судовому засіданні відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомили, що не бажають займатися вихованням малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За таких обставин, суд, приходить до висновку про позбавлення батьківських прав відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відносно малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обовязку щодо утримання дітей, а тому суд стягує з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки в силу вимог ч. 3 ст. 166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача, або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів.

При визначенні розміру аліментів, що належать до стягнення з відповідача ОСОБА_5 на утримання малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд відповідно до вимог ст.ст. 182, 183 СК України, враховує те, що відповідач ОСОБА_5 не працює, але є пенсіонером ІІІ групи інвалідності, отримує пенсію, на утриманні інших неповнолітніх чи непрацездатних осіб не має, стягнення з його доходу на підставі виконавчих документів не проводиться; стан здоровя дитини та відповідача ОСОБА_5, їх майновий стан, а тому приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_5 у частці від його доходу, визначивши їх у мінімальному розмірі, передбаченому ч. 2 ст. 182 СК України, у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

При визначенні розміру аліментів, що належать до стягнення з відповідача ОСОБА_4, суд виходить з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 13 листопада 2008 року (а.с. 13) належать до стягнення з ОСОБА_4 на утримання малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 95,00 гривень.

Зясувавши обставини справи, заслухавши сторони, приймаючи до уваги те, що з часу ухвалення вказаного рішення суду змінився майновий та сімейний стан відповідача ОСОБА_4 та дитини відповідачів, суд приходить до висновку про зміну розміру аліментів, відповідно до ст. 192 СК України.

При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до вимог ст.ст. 182, 184 СК України, враховує те, що відповідач ОСОБА_4 не працює, доглядає за дитиною до досягнення нею віку трьох років, є працездатною, на утриманні має троє малолітніх дітей, стягнення з її доходу на підставі виконавчих документів не проводяться; стан здоровя дитини та відповідача, а тому приходить до висновку про зміну розміру аліментів та стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_4 на утримання малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, визначивши їх у розмірі 100,00 гривень щомісячно.

Суд вважає, що вказані розміри аліментів не будуть завищеними в нинішніх умовах проживання та не створять відповідачам додаткових труднощів майнового характеру.

Рішення суду про стягнення аліментів в частині стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_5 на утримання малолітнього сина ОСОБА_7, в межах суми платежу за один місяць, суд, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, допускає до негайного виконання.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати (по сплаті судового збору) суд покладає на відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Підстав для звільнення відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від сплати судового збору не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 182-184, 192 СК України, ст.ст. 10, 11, 61, 88, 130, 174, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительку с. Лопавше Демидівського району Рівненської області, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 липня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття.

Змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 13 листопада 2008 року з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки с. Лопавше Демидівського району Рівненської області, на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 95,00 (Девяносто пяти) гривень щомісячно на 100,00 (Сто) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць в частині стягнення аліментів з ОСОБА_5 на утримання малолітнього сина допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі по 243 (Двісті сорок три) гривні 60 копійок, з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд Рівненської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 18 серпня 2015 року.