Ухвала

Іменем України

24 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Колодійчука В.М.,

УмновоїО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відібрання малолітньої дитини за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 15 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала із ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ‒ ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розлучення донька залишилася проживати з нею. У квітні 2014 року відповідач протиправно без її згоди забрав доньку до себе в с. Конюхів Стрийського району Львівської області та категорично відмовився її повертати. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 липня 2014 року, яке набрало законної сили, визначено місце проживання ОСОБА_4 з матір'ю.

Посилаючись на те, що відповідач добровільно не виконує зазначене рішення суду, протиправно утримує доньку в себе та відмовляється її повертати, позивачка просила відібрати малолітню ОСОБА_4 у відповідача та передати доньку їй.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 15 вересня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Відібрано ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, від батька - ОСОБА_2, який проживає у АДРЕСА_1, і повернуто доньку матері - ОСОБА_3 Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позов, суди, правильно застосувавши ст. 162 СК України та ст. 6 Декларації про права дитини, на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що рішенням суду, яке набрало законної сили, місце проживання малолітньої дитини визначено із матір'ю, проте батько відмовляється добровільно виконувати це рішення та передавати дитину матері, тому наявні підстави для відібрання дитини у нього та передання її позивачеві.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 15 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.М. Колодійчук

О.В.Умнова