Провадження № 2/635/408/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді О.М. Пілюгіної

за участі секретаря Бабенко І.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

позивач подав до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 27 липня 2006 року в розмірі 42035,17 гривень. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 27 липня 2006 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є позивач та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором; за порушення строків платежів по кожному з грошових зобов'язань передбачених договором, більше ніж на 30 днів відповідач зобов'язався сплатити банку штраф у розмірі 500,00 гривень + 5% від суми позову. ЗАТ Комерційний банк "Приватбанк" свої зобов'язання виконав та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5000,00 гривень, відповідач кредит отримав, але свої зобов'язання щодо виплати коштів не виконав, в результаті чого, станом на 30 вересня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 42035,17 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та пояснив, що 27 липня 2006 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є позивач та відповідачем укладено кредитний договір № SAMDN2803, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Також 27 липня 2006 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є позивач та відповідачем укладено кредитний договір № SAMDN2834, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 10 жовтня 2013 року по цивільній справі № 2011/1493/12 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю Українське фінансове агентство «Верус» в особі філії ТОВ Українське фінансове агентство «Верус» у Дзержинському районі міста Харкова, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором щодо кредитного ліміту у розмірі 10 000 гривень, задоволено вимоги позивача та стягнуто в тому числі з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором № SAMDN2834 від 27 липня 2006 року.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити позивачу в задоволенні заявлених вимог, в обґрунтування посилався на те, що заборгованість за кредитним договором від 27 липня 2006 року вже стягнуто з нього на підставі рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 10 жовтня 2013 року. При цьому вимоги ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» заявлені до відповідача у Дзержинському районному суду міста Харкова носили вичерпний характер та були задоволені.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 27 липня 2006 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого, ЗАТ Комерційний банк "Приватбанк" надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано дві платіжні карти № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 з датою відкриття рахунку 10 серпня 2006 року. Відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором; за порушення строків платежів по кожному з грошових зобов'язань передбачених договором, більше ніж на 30 днів відповідач зобов'язався сплатити штраф у розмірі 500,00 гривень + 5% від суми позову. Вказані обставини підтверджені заявою ОСОБА_1 від 27 липня 2006 року, Умовами та правилами надання банківських послуг.

ЗАТ Комерційний банк "Приватбанк" кредит у розмірі 5000,00 гривень надав, а відповідач кредит отримав, але свої зобов'язання щодо виплати грошових коштів за договором кредиту не виконав, в результаті чого станом на 30 вересня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 42035,17 гривень з яких:

· заборгованість за кредитом у розмірі 7039,35 гривень;

· заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 32517,95 гривень;

· штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 гривень;

· штраф (процентна складова) у розмірі 1977,87 гривень, яка підтверджена розрахунком заборгованості за договором від 27 липня 2006 року.

Також судом встановлено, що, 30 квітня 2009 року відповідно до рішення загальних зборів акціонерів найменування Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» змінено на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»; позивач є правонаступником всіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про що свідчать Загальні положення Статуту ПАТ КБ «Приватбанк» в новій редакції.

З наданих суду виписок по кредитним картам № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 за період з 01 січня 2000 року по 17 лютого 2015 року, вбачається, що відповідач одержав від позивача кредитні кошти за двома платіжними картками встановленим лімітом відповідно у розмірі 10000 гривень та у розмірі 5000 гривень, який було збільшено до 7040 гривень.

В якості доказів суду надано: заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 27 липня 2006 року; позовна заява ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю Українське фінансове агентство «Верус» в особі філії ТОВ Українське фінансове агентство «Верус» у Дзержинському районі міста Харкова, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 10 жовтня 2013 року; ухвала Апеляційного суду Харківської області від 27 листопада 2013 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором від 27 липня 2006 року не виконав, суд вважає що сума боргу у розмірі 42035 гривень 17 коп. за кредитною лінією лімітом у 5000 гривень, збільшеної до 7040 гривень, підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі, при цьому суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що за рішенням суду з нього вже стягнуто суму боргу за вказаним договором від 27 липня 2006 року, оскільки судом було встановлено, що відповідач за договором від 27 липня 2006 року одержав кредит за двома кредитними лініями на суму 10000 гривень та на суму 5000 гривень, яка збільшена до 7040 гривень і за рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 10 жовтня 2013 року стягнуто борг за кредитною лінією лімітом у розмірі 10000 гривень.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 612, ч. 1 ст. 610, 1049 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" - повністю задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" суму заборгованості за кредитним договором від 27 липня 2006 року в розмірі 42035 (сорок дві тисячі тридцять п'ять) гривень 17 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" суму понесених судових витрат в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 35 копійок.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особами, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Пілюгіна