Категорія Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Голота Л.О.,

суддів: Міхасішин І.В., Стадник І.М.,

при секретарі: Куленко О.В.

за участю: Качеровської Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03.02.2015 року по справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Качеровської Г.О.,-

ВСТАНОВИЛА:

20.01.2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з скаргою на дії державного виконавця, у якій просив визнати дії державного виконавця Качеровської Г.О. щодо відмови стягнення аліментів у порядку, визначеному ч.2 ст.44 Закону України « Про виконавче провадження», за виконавчим листом № 127/20682/13-ц незаконними та протиправними та зобов»язати державного виконавця зобов»язати бухгалтерію ВАИ « ВОПАС 10599», де працює боржник, утримувати 50 % заробітної плати боржника пропорційно за трьома постановами зі стягнення аліментів для задоволення вимог стягувачів однієї черги відповідно розрахунку скаржника, належного до стягнення за кожним виконавчим листом, а саме: 0,4 х 50% = 20%за виконавчим листом № 2ае-57/1995; аналогічно за виконавчим листом № 127/20682/13-ц; та 0,4 х 25 % = 10 % за виконавчим листом № 127/15786/14-ц.

Ухвалою Вінницького міського суду від 03.02.2014 року в задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено. Стягнуто судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу міського суду, посилаючись на те, що під час судового засідання суд не встановив порядку з»ясування обставин, на які посилався скаржник та проігнорував письмові докази, а також незаконно стягнув судовий збір.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення особи, дії якої оскаржуються, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

За змістом ст. 312 ЦПК України апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Частина 1 статті 303 ЦПК України передбачає, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Посилаючись на норми ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження» та п.7.20 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, суд першої інстанції не вбачав підстав для визнання дій державного виконавця незаконними та протиправними.

Судом першої інстанції встановлено, що на примусовому виконанні у Замостянському відділі ДВС ВМУЮ перебувають виконавчі листи:

· виконавчий лист № АЄ-57 від 29.06.1995 року, виданий Староміським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 25 % крб., щомісячно, починаючи з 10.06.1995 року і до його повноліття;

· виконавчий лист № 127/20682/13-ц про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_3 на період навчання до досягнення ним 23 років в розмірі 1 500 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 01.09.2013 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року;

· виконавчий лист № 127/15786/14-ц від 16.09.2014 року, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_3 на утримання матері - ОСОБА_6 аліменти в розмірі ? частки всіх видів заробітку ( доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з 22.07.2014 року і довічно.

Як вбачається із звіту, з жовтня 2014 року ПАТ « Вінницьке обласне підприємство автобусних станцій 10599» здійснює відрахування та виплати відносно ОСОБА_3 за вищезазначеними виконавчими листами в рівних частинах - по 16,67 % за кожним виконавчим документом. /а.с.22/

Відповідно розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, порядок здійснення відрахувань здійснюється відповідно до статей 68-70 Закону, у певних випадках стягнута сума розподіляється між стягувачами відповідно до ст. 44 Закону.

Стаття 44 Закону України « Про виконавче провадження» встановлює черговість задоволення вимог стягувачів у разі недостатності стягнутої суми для задоволення всіх вимог стягувачів. Вимога про стягнення аліментів віднесена до другої черги.

Згідно ч.2 ст.44 Закону вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги. У разі якщо стягнута сума недостатня для задоволення в повному обсязі усіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми. Вимоги стягувачів щодо виплати заборгованості із заробітної плати задовольняються в порядку надходження виконавчих документів. Стягнута з боржника сума розподіляється між стягувачами згідно з виконавчими документами, за якими відкрито виконавчі провадження на день зарахування стягнутої суми на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 68 Закону та п. 7.3 Інструкції звернення стягнення на заробітну плату здійснюється відповідно до постанови державного виконавця, яка надсилається для виконання підприємству за місцем отримання боржником відповідних доходів. Саме дана постанова містить порядок стягнення суми боргу, розмір відрахувань, тощо. ( п.7.3.1 Інструкції).

В судовому засіданні державним виконавцем були надані копії постанов про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 04.11.2013 року, від 26.05.2014 року та від 01.10.2014 року у яких визначений розмір відрахувань.

Дані постанови сторонами не оскаржувались, неправомірними не визнавались та на час розгляду справи є чинними.

Крім того, в матеріалах справи відсутній доказ який свідчить, що державний виконавець Качеровська Г.О. відмовила скаржнику у стягнення аліментів у порядку, визначеному ч.2ст.44 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідь Замостянського відділу ДВС від 31.12.2014 року на яку посилається скаржник, як на протиправну дію державного виконавця Качеровської Г.О. була направлена йому за підписом начальника відділу Р.С. Совик у відповідності до вимог Закону України « Про звернення громадян», що в свою чергу виключає незаконність дій державного виконавця Качеровської Г.О. щодо інформації викладеній у цій відповіді.

Вимога скаржника про зобов'язання державного виконавця зобов»язати бухгалтерію ВАТ « ВОПАС 10599», де працює боржник, утримувати 50 % його заробітної плати пропорційно за трьома постановами зі стягнення аліментів не підлягає задоволенню з огляду на те, що у відповідності до положень ЗУ « Про виконавче провадження» порядок та розмір відрахувань здійснюється підприємством на підставі постанови державного виконавця, а не на підставі письмових чи усних зобов'язань державного виконавця.

Колегія суддів погоджується із запереченнями апелянта щодо безпідставного стягнення з нього судового збору.

Згідно ст. 388 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги.

Стаття 79 ЦПК України визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Таким чином, норми процесуального права розмежовують судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи.

Частина 3 даної статті визначає вичерпний перелік витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Жодні витрати, з даного переліку при розгляді справи сторонами понесено не було, а отже підстав для їх стягнення немає.

Розглядаючи скаргу, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, однак вирішив питання про розподіл судових витрат з порушенням норм процесуального права, що стало підставою для зміни ухвали, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312,313, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03.02.2015 року змінити, виключивши з мотивувальної частини ухвали посилання на норми ст. 388 ЦПК України та з резолютивної частини речення про стягнення з ОСОБА_3 в дохід держави судового збору в розмірі 243 грн.60 коп.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Голота Л.О.

Судді: Стадник І.М.

Міхасішин І.В.

/ПІДПИСИ/

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ: