У Х В А Л А

іменем України

Справа № 285/2915/15-ц

провадження № 6/0285/134/15

27 липня 2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………………….Савицька Л.Й.

при секретарі…………….…………..ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за поданням відділу Державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції

про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

ВДВС Новоград-Волинського МРУЮ звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, шляхом заборони перетинати державний кордон України, до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

Своє подання обґрунтовує тим, що у відділі ДВС Новоград-Волинського МРУЮ знаходиться на виконанні виконавчий лист № 285/235/15-к від 20.03.2015 року, виданий Новоград-Волинським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства "Галнафтохім" в задоволення заявленого цивільного позову 12522 гривні матеріальної шкоди.

Представник відділу ДВС Новоград-Волинського МРУЮ в судове засідання не прибув, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, подання підтримав просив задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.7 постанови №5 від 30.03.2012 року роз'яснив, що відповідно до статті 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом. Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України „Про виконавче провадження" та статтею 377-1 ЦПК, зокрема, в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Згідно приписів ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Закон України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Пунктом 5 частини 1 статті 6 вказаного Закону встановлено, що ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, є підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон - до виконання зобов'язань.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231передбачено, що обмеження у праві виїзду за межі України пов'язується з ухиленням громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням (п.22.5).

Узагальнюючи судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України 01 лютого 2013 року Верховний Суд України зазначив, що особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. Саме лише невиконання боржником самостійно зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Із матеріалів справи вбачається, що в провадженні відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції перебуває на виконанні виконавчий лист № 285/235/15-к від 20.03.2015 року, виданий Новоград-Волинським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства "Галнафтохім" в задоволення заявленого цивільного позову 12522 гривні матеріальної шкоди.

23.04.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон, суб'єкт подання не надав доказів того, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно має реальну можливість виїхати за кордон.

Вироком суду від 17.02.2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого від відбування призначеного судом покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік. На підставі п.п. 2, 3, ч. 1 ст. 76 КК України зобовязано засудженого ОСОБА_2: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Відомості щодо порушення ОСОБА_2 вищевказаних зобов`язань відсутні.

Також, у поданні державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України перераховані вжиті ним заходи, здійснені після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, однак, не наведено обставин на підтвердження дій або бездіяльності боржника, що виразилися в ухиленні від погашення боргових зобов'язань. Також, у поданні відсутнє посилання на будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209-210, 217, 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзд в Україну громадян України, ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання відділу Державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення або з дня отримання її копії

Головуюча суддя Л.Й.Савицька