Справа №498/650/15-ц
Провадження №2/498/221/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2015 року смт. Велика Михайлівка

Великомихайлівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Рімашевської О.В.,

при секретарі Правда Н.А.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Велика Михайлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю третьої особи ОСОБА_3, про стягнення аліментів на період навчання -

В С Т А Н О В И В :

Первинно позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період його навчання у вищому учбовому закладі, в розмірі 1000,00 грн. на місяць, поклавши на відповідача судові витрати.

В судовому засіданні позивач уточнила заявлені позовні вимоги. Просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/3 частини доходів відповідача щомісячно. В обгрунтування заявлених вимог пояснила, що повнолітній син сторін в терепішній час навчається в інженерно-будівельному інституті Одеської державної академії будівництва та архітектури, на денній формі навчання, з січня 2015 року стипендію не отримує, працювати не має можливості у зв»язку з інтенсивним учбовим планом, проживає у гуртожитку, свого доходу не має, перебуває на повному утриманні позивача. Зазначила, що вона працює в медичному закладі, отримує заробітну плату близько 1400,00 грн. в місяць, інших доходів не має. Вказала, що витрати на навчання повнолітнього сина становять: 218,00 грн. щомісяця проживання у гуртожитку, проїзд до місця навчання 240,00 грн. на місяць, придбання канцтоварів 300,00 грн. на місяць. Крім того є витрати на придбання одягу та харчів. Вказала, що рівень її доходу не дозволяє в повному обсязі утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, у зв»язку з чим вона і звернулась до суду. Вважає, що розмір доходів відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини доходів. Просила задовольнити уточнений позов у повному обсязі.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги в повному обсязі. Просив розглядати справу за його відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності третьої особи.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав частково в розмірі 1/4 частини своїх доходів щомісячно. Вказав, що дійсно він є батьком ОСОБА_3. Вказав, що син навчається на бюджетній формі навчання, забезпечений всім необхідним для навчання, як що у нього є додаткова потреба в коштах він має сам працювати. Вказав, що за потреби син звертався до нього та він надавав матеріальну допомогу в добровільному порядку. Зазначив, що розмір заробітку, який він отримує, не дозволяє йому сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини доходів. Він отримує в середньому 2600,00 грн. на місяць, винаймає житло у м. Одеса за 1000,00 грн. на місяць, проживає спільно зі співмешканкою, з якою мають малолітню дитину. Крім того, співмешканка має дитину 7 років, є матір»ю-одиначнкою, аліментів на утримання дитини не отримує, сама не працює, оскільки доглядає за дитиною до трьох років. Тобто на його утриманні перебувають співмашканка та двоє малолітніх дітей. Вказав, що він має матеріальну можливість допомагати повнолітньому сину в розмірі 1/4 частини своїх доходів. Позов в частині стягнення витрат позивача на отримання юридичної допомоги визнав.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов до наступного.

Із свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що позивач та відповідач є його батьками. (а.с.4).

Шлюб між сторонами було розірвано за рішенням суду від 16.02.2012 року, яке набуло чинності 28.02.2012 року (а.с.3)

Згідно з довідкою Полєзненської сільської ради № 253 від 31.03.2015 року, до складу сім»ї позивача ОСОБА_1 входить її син ОСОБА_3 (а.с.5).

Відповідно до довідки Інженерно-будівельного інституту Одеської державної академії будівництва та архітектури № 366 від 12.06.2015 року, ОСОБА_3 дійсно навчається на 1-му курсі вказаного учбового закладу на денній формі навчання за державним замовленням; період навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року (а.с.11).

До справи додана довідка про доходи ОСОБА_3 № 172 від 02.04.2015 року, в якій зазначено, що ОСОБА_3 з січня 2015 року стипендію не отримує (а.с.6). Також додана довідка про проживання ОСОБА_3 в гуртожитку навчального закладу; вартість оплати за гуртожиток становить 218,00 грн. щомісячно; заборгованість по оплаті гуртожитку станом на 01.04.2015 року становить 645,00 грн. (а.с.7).

Таким чином суд встановив, що ОСОБА_3 є сином сторін, який досяг повноліття, в теперішній час навчається у вищому учбовому закладі, самостійного доходу не має, у зв»язку з чим потребує матеріальної допомоги батьків.

Перевіряючи матеріальний стан позивача суд встановив, що позивач працює на посаді молодшої медичної сестри КУ «Великомихайлівська центральна районна лікарня», отримує заробітну плату, середньомісячний розмір якої становить 1475,95 грн. (а.с.8), інших доходів не має. Із пояснень позивача вбачається, що вона проживає сама, крім повнолітнього сина, інших утриманців не має.

Перевіряючи матеріальний стан відповідача суд встановив, що відповідач працює на посаді водія-експедитора ТОВ «Арлоджик», має середньомісячний заробіток 2568,11 грн. (а.с.35). Із пояснень відповідача вбачається, що він співмешкає з ОСОБА_4, яка має дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.32), крім того, відповідач з ОСОБА_4 мають дочку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.33). Із пояснень відповідача вбачається, що він з родиною винаймає житло в м. Одеса, оскільки він там працює, його співмашканка не працює, оскільки доглядає за дітьми.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітній син чи дочка продовжує навчання і у зв»язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати його (її) до закінчення навчання або досягнення двадцяти трьох років при умові, що вони мають можливість надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК ( 2947-14 ) право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони

проживають.

Аналіз вказаних положень дозволяє зробити висновок, що вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на період його навчання не є безумовними. Аліменти можуть бути стягнуті за наявність певної сукупності юридичних фактів.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, який є повнолітнім сином сторін, навчається на денній формі, самостійного доходу не має, у зв»язку з чим потребує матеріальної допомоги батьків, оскільки у зв»язку з навчанням ОСОБА_3 має придбавати канцелярські товари, навчальні посібники, спортивний та цивільний одяг, сплачувати вартість проживання у гуртожитку.

Із досліджених в судовому засіданні документів та пояснень сторін вбачається, що позивач, яка фактично в добровільному порядку утримує повнолітнього сина, має заробіток, який близький до прожиткового мінімума, інших утриманців не має. Відповідач має заробіток, який перевищує прожитковий мінімум, має на утриманні трьох осіб співмешканку, яка не працює з поважних причин, та дві малолітні дитини. Відповідач заявив про можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини своїх доходів.

Прийнявши до уваги всі надані сторонами пояснення та докази, приймаючи до уваги матеріальне становище сторін, визнання відповідачем можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини доходів, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує встановлений в судовому засіданні матеріальний стан батьків повнолітнього ОСОБА_3, його матеріальний стан, наявність у відповідача утриманців, те що позивач навчається денно та не має можливості мати самостійний заробіток, приймає до уваги розмір фактичного доходу відповідача та визнання ним можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини доходів. Встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов до висновку, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно з 15.06.2015 року до закінчення ОСОБА_3 навчання, тобто до 30.06.2018 року.

Вимоги про стягнення аліментів з 21.04.2015 року задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду з дня подачі позову.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243,60 грн. та витрати позивача на отримання правової допомоги в розмірі 600,00 грн., які найшли підтвердження в ході судового розгляду справи.

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,60, 212-215, 367 ЦПК України, ст.. 199,200, 182 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на період навчання в учбовому закладі, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 15.06.2015 року до закінчення навчання, тобто до 30.06.2018 року.

Стягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації витрат на отримання правової допомоги 600 (шістьсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави суму судового збору в розмірі 243,60 грн.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити за необґрунтованістю вимог.

Повний текст рішення складений 15 липня 2015 року.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення, через Великомихайлівський районний суд Одеської області.

Головуючий: О.В. Рімашевська