Cправа № 621/1358/15-ц
Провадження № 2/621/751/15
РІШЕННЯ

іменем України

08.10.2015 року Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Нестерцової Н.В.

секретаря Горобець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Змієві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

12.06.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до територіальної громади в особі Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області, в якому просить встановити факт, що вона, починаючи з січня 2000 року постійно проживала однією сімєю з ОСОБА_2 по день смерті останньої 03.10.2006 року за адресою: с.Левківка Зміївського району Харківської області, пров. Мерефянський, 13, визнати за нею, як за спадкоємицею за заповітом та спадкоємицею 4-ї черги право власності на спадщину після смерті 03.10.2006 року в с.Левківка Зміївського району Харківської області ОСОБА_2 у вигляді житлового будинку за адресою: с.Левківка Зміївського району Харківської області, пров. Мерефянський, 13 (літ А-1, загальною площею 47,3 кв.м., житлова площа 23,8 кв.м.) з надвірними будівлями.

В обґрунтування позову, ОСОБА_1 зазначила наступне.

03.10.2006 року в с. Левківка Зміївського району Харківської області померла ОСОБА_2.

ОСОБА_2 була сторонньою їй особою, однак, в звязку з досягнутою між ними домовленістю, вона здійснювала догляд до її смерті.

Останнім місцем реєстрації ОСОБА_2 була наступна адреса: 63430, Харківська обл., Зміївський район, с.Левківка, пров. Мерефянський, буд. 13, а тому, місцем відкриття спадщини, в силу ч. 1 ст. 1221 ЦК України, є с. Левківка Зміївського району Харківської області.

12.09.2000 року ОСОБА_2 склала заповіт, згідно умов якого зробила наступне заповідальне розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом вона матиме право, вона заповідала ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частинах.

Після смерті 03.10.2006 року в с. Левківка Зміївського району Харківської області ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку за наступною адресою: 63430, Харківська обл., Зміївський район, с. Левківка, пров. Мерефянський, буд. 13 з надвірними будівлями.

На момент смерті у будинку за місцем реєстрації померлої ніхто не був зареєстрований.

До нотаріальної контори звернулася тільки вона - ОСОБА_1.

Її чоловік, ОСОБА_3, постійно не проживав з ОСОБА_2 на момент її смерті, не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і 30.10.2012 року помер.

Після звернення до нотаріуса з приводу оформлення спадкового майна померлої, було повідомлено про те, що необхідно надати відомості про те, що вона проживала разом з ОСОБА_2 однією сімєю не менш ніж 5 років.

Фактично вона поживала з нею з 2000 року (з моменту коли бабуся захворіла та склала заповіт), тобто є спадкоємцем 4-ї черги, однак цей факт можливо лише встановити у судовому порядку.

Крім того, відсутній правовстановлюючий документ на будинок, що стало підставою для усної відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальної дії.

Факт проживання разом з померлою однією сімєю з 2000 року підтверджується актом депутата Чемужівської сільської ради від 05.06.2015 року, де зазначено, що після смерті бабусі вона відкрито та безперервно користується будинком, проживаючи у ньому з 2000 року.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, звернулась із заявою про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову.

Представник територіальної громади в особі Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області до суду не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, Чемужівський сільський голова ОСОБА_4 звернувся із заявою про розгляд справи у відсутність представника, заперечень проти позову рада не має.

Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 03.10.2006 року в с.Левківка Зміївського району Харківської області померла ОСОБА_2, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ №083825, виданого 06.10.2006 року Чемужівською сільською радою Зміївського району Харківської області. (а.с.9)

За життя, 12.09.2000 року ОСОБА_2 склала заповіт, згідно умов якого зробила наступне заповідальне розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом вона матиме право, вона заповідала ОСОБА_1, та ОСОБА_3 в рівних частинах. Заповіт посвідчено 12.09.2000 року державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Калашник Т,В., реєстр №1-2079. (а.с.10)

ОСОБА_3 та Стецун (після шлюбу ОСОБА_3) Р.О. перебували у шлюбі, який було зареєстровано 01.10.1983 року Чемужівською сільською радою Готвальдіського району Харківської області, актовий запис №38, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про укладення шлюбу II-ВЛ №389682, виданого 01.10.1983 року. (а.с.12)

Після померлої 03.10.2006 року ОСОБА_2 27.01.2007 року до нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини від ОСОБА_1, що підтверджується листом в.о. завідувача Зміївської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 № 1388/01-16 від 29.07.2015 року. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. (а.с.36)

30.10.2012 року в м.Зміїв Харківської області помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №370705, виданого 01.11.2012 року виконкомом Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області. (а.с.11)

Після померлого ОСОБА_3 із заявами про прийняття або відмову від спадщини у встановлений шестимісячний строк до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався, що підтверджується листом завідувача Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_6 №1835/01-16 від 22.09.2015 року. (а.с.46)

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: с.Левківка Зміївського району Харківської області, пров. Мерефянський, 13.

Згідно довідки директора КП «Зміївське БТІ» ОСОБА_7 від 08.10.2015 року, в матеріалах інвентаризаційної справи на будинок №13 по пров. Мерефянському в сЛевківка міститься копія свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Зміївською державною нотаріальної конторою 20.09.2000 року р/№1-2077 на імя ОСОБА_2. Оригінал вказаного свідоцтва в інвентаризаційній справі відсутній. (а.с.47)

Відповідно до довідки Чемужівського сільського голови ОСОБА_4 №02-24 від 08.06.2015 року, за даними погосподарських книг сільської ради, домоволодіння за адресою: с.Левківка Зміївського району Харківської області, пров. Мерефянський, 13 належить на праві власності ОСОБА_2, рішенням виконкому №192 від 23.12.1999 року ОСОБА_2 була передана земельна ділянка у приватну власність, розміром 0,08 га. для обслуговування вказаного вище житлового будинку. (а.с.21)

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок №3 по пров. Мерефянському в с.Левківка Зміївського району Харківської області, власником якого зазначено ОСОБА_2, вартість будинку складає 36 589,00 грн. (а.с.13-15)

ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 13.07.1979 року по день смерті 03.10.2006 року. За даною адресою на день смерті власника ніхто не був зареєстрований. (а.с.20)

Відповідно до акту депутата Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області ОСОБА_8, складеного 05.06.2015 року в присутності мешканців с.Леківка ОСОБА_9 та ОСОБА_10 встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та ОСОБА_3 дійсно проживали однією адресою в домоволодінні за адресою: с.Левківка, пров.Мерефянський, 13 з 2000 року. ОСОБА_1 здійснювала догляд за ОСОБА_2 до дня її смерті 03.10.2006 року. Після смерті ОСОБА_2, постійно, відкрито та безперервно у вказаному будинку з 2000 року проживали ОСОБА_3 до дня його смерті 30.10.2012 року та проживає до цього часу та користується майном померлої ОСОБА_1 За час проживання сімя ОСОБА_1 зробила капітальний ремонт будинку, господарських будівель, обробляла та обробляє присадибну ділянку.(.с.22)

Допитані у судовому зсіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 підтвердили факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 з 2000 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно п.2 ч.2 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п.2 ч.21 вказаної постанови Пленуму, до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Згідно п.1 ч.23 цієї ж постанови Пленуму, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Враховуючи те, що в матеріалах спадкової справи відсутні відомості про інших спадкоємців окрім ОСОБА_1, яка прийняла у встановленому законом порядку спадщину після смерті ОСОБА_2, слід вважати встановленим, що остання є єдиним спадкоємцем майна померлої.

Разом з тим, згідно п. 4.4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, факт проживання спадкоємців однією сім'єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили.

Судом встановлено та підтверджується наданими доказами, що позивачка дійсно проживала із спадкодавцем за адресою: с.Левківка Зміївського району Харківської області, пров. Мерефянський, 13, протягом останніх п'яти років до її смерті, вела з нею спільне господарство та здійснювала догляд за нею протягом останніх років життя.

Таким чином, беручи до уваги встановлені вище обставини, є всі підстави вважати, що позивач є особою, яка відноситься до четвертої черги спадкування за законом, і враховуючи норми матеріального права, які в такому випадку вимагають відповідного рішення суду, є всі підстави вважати позовні вимоги в частині встановлення юридичного факту обґрунтованими.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позивачка ОСОБА_1, яка є спадкоємцем за заповітом на ? частину спадкового майна та спадкоємцем 4-ї черги на іншу ? частину спадкового майна після смерті ОСОБА_2, прийняла спадщину, в складі якої є житловий будинок з надвірними будівлями за адресою с.Левківка Зміївського району Харківської області, пров.Мерефянський, 13, однак оформити в нотаріальному порядку свої права не має можливості через відсутність правовстановлюючого документа.

Судові надані докази належності на праві власності померлій ОСОБА_2 вказаних житлового будинку з надвірними будівлями.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року, подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

Тому, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення, у розмірі 121,80 грн.

Керуючись ст.ст.1216-1218,1223,1258,ч.1 ст.1264,1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, ч.2 ст.197, 209, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадщину задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 починаючи з січня 2000 року постійно проживала однією сімєю з ОСОБА_2 по день смерті останньої 03.10.2006 року за адресою: с.Левківка Зміївського району Харківської області, пров. Мерефянський, 13.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємицею за заповітом, право власності на спадщину після смерті 03.10.2006 року в с.Левківка Зміївського району Харківської області ОСОБА_2 у вигляді 1/2 частини житлового будинку за адресою: с.Левківка Зміївського району Харківської області, пров. Мерефянський, 13 (літ А-1, загальною площею 47,3 кв.м., житлова площа 23,8 кв.м.) з відповідною частиною надвірних будівель.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємицею за законом 4-ї черги, право власності на спадщину після смерті 03.10.2006 року в с.Левківка Зміївського району Харківської області ОСОБА_2 у вигляді 1/2 частини житлового будинку за адресою: с.Левківка Зміївського району Харківської області, пров. Мерефянський, 13 (літ А-1, загальною площею 47,3 кв.м., житлова площа 23,8 кв.м.) з відповідною частиною надвірних будівель.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 121 (сто двадцять одну) грн. 80 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Головуючий: