Номер справи 623/5415/14-ц
Номер провадження 2/623/160/2015
РІШЕННЯ

іменем України

13 липня 2015 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого судді: Вергун І. В.

при секретарі: Ардашева Я. В.

за участю адвокатів: ОСОБА_1

ОСОБА_2

судового розпорядника: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з зазначеним позовом. Зазначила, що разом з відповідачем є співвласником у рівних частках житлового будинку № 28 А по вулиці Урицького в м. Ізюмі Харківської області.

У позасудовому порядку дійти згоди щодо поділу будинку відповідно до ідеальних часток, а також, щодо порядку користування земельною ділянкою на якій він розташований, співвласники не можуть.

Зважаючи на зазначене після уточнення позовних вимог за наслідками проведення судової будівельно - технічної експертизи просила провести реальний поділ житлового будинку та визначити порядок користування земельною ділянкою на якій розташований спірний житловий будинок, відповідно до першого варіанту поділу житлового будинку та першого варіанту порядку користування земельною ділянкою, що відображено у висновку будівельно технічної експертизи № 1000/4110/4111 від 29.04.2015 року.

Відповідач заперечував проти розподілу житлового будинку по першому варіанту висновку судової будівельно технічної експертизи, який порушує його права власника і просив суд провести розподіл житлового будинку по третьому варіанту експертного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що колишньому подружжю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності ( по 1/2 частині ) належить будинок № 28 А по вулиці Урицького в м. Ізюмі Харківської області, що підтверджується рішенням Ізюмського міськрайонного суду від 04 серпня 2014 року і свідоцтва № 645 про право власності на житловий будинок № 28 А по вулиці Урицького в м. Ізюмі Харківської області ( цивільна справа № 623/2094/14-ц) ( а.с.12),

Згідно висновку судової будівельно технічної експертизи від 29.04.2015 року № 1000/4110/4111 запропоновано чотири варіанти поділу зазначеного вище житлового будинку в натурі та порядку користування земельною ділянкою ( а.с.57-101).

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Статтями 363,367 ЦК України передбачено, що поділ ( виділ частки) майна, що є обєктом спільної часткової власності, в натурі в між співвласниками припиняє право спільної часткової власності, щодо цих співвласників.

Виходячи зі змісту цих норм, поділ ( виділ частки) є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь яких приміщень будинку.

За змістом ст. 152 ЖК України ( в редакції ЗУ № 191-VIII від 12.02.2015 року) вбачається, що виконання власником робіт з переобладнання та перепланування житлового будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несущі конструкції та/або інженерні системи загального користування не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується.

Пунктом 1.41 « Правил утримання жилих будинків» затверджених наказом № 76 від 17.05.2005 року Державного комітету України з питань житлово комунального господарства передбачено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Не допускається переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несущих конструкцій будинку ( пункт 1.4.4).

В судовому засіданні відповідач пояснив, що перепланування і переобладнання будинку неможливо, оскільки передбачають вручання в несущі конструкції будинку, що може привести до падіння даху будинку.

Усі перепланування та переобладнання проводити відповідно до вимог чинного законодавства за проектом, розробленим організацією, яка має ліцензію на виконання такого виду робіт, проект підлягає погодженню з установами згідно чинного законодавства.

У пунктах 6,7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 « Про практику застосування судами законодавства, що регулює права приватної власності громадян на жилий будинок» розяснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток житлового будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частку будинку з самостійним виходом ( квартиру).

Виділ може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Статями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. За правилами ч. 2 цієї статті докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином тягар доказування обґрунтованості своїх вимог покладено на позивача виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого ст. 10 ЦПК України. Частина 1 статті 27 цього Кодексу проголошує, що особи, які беруть участь у справі, зобовязані добровільно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

В судовому засіданні позивачка не надала проекту, розробленого організацією яка має ліцензію на виконання такого виду робіт.

У тих випадках, коли для поділу необхідні переобладнання та перепланування будинку, які передбачають втручання в несущі конструкції та/або інженерні системи загального користування, необхідний проект розроблений організацією яка має ліцензію на виконання такого виду робіт, проект підлягає погодженню з установами згідно чинного законодавства.

Таким чином необхідність проекту на заплановані переобладнання та перепланування, який підлягає погодженню з установами згідно чинного законодавства, згідно висновку експертизи, повинні бути отримані до ухвалення рішення суду, а не після його ухвалення, так як та згода є однією з умов для вирішення та задоволення позову.

Оскільки позивач не довів можливості поділу житлового будинку в натурі суд вважає , що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Суд вважає, що надані позивачем докази з Ізюмського районного відділу електричних мереж, Ізюмського комунального виробничого водопровідно каналізаційного підприємства, виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, Ізюмського районного відділу Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій не є належними і допустимими доказами, оскільки позивачці не надано проекту з переобладнання та перепланування будинку.

Сторони не позбавлені можливості звернутися до суду для вирішення спору про поділ домоволодіння в натурі після отримання необхідної дозвільної документації і проекту, розробленого організацією,яка має ліцензію на виконання такого виду робіт, проект підлягає погодженню з установами згідно чинного законодавства.

Керуючись статтями 10, 11, 209, 212 - 214, 218 ЦПК України, статтями 363-364,367 ЦК України, ст. 152 ЖК України суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду І. В. Вергун