Справа № 405/8599/15-ц
УХВАЛА

28.12.2015 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Плохотніченко Л.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки земельної ділянки, яка перебуває у спільній частковій власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Ленінський районний судум. Кіровограда з позовною заявою до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки земельної ділянки, яка перебуває у спільній частковій власності.

Відповідно до ст. 364 ЦК України в разі виділу майна, що перебуває у спільній частковій власності особа набуває право власності на виділене майно.

Отже, виділення частки із спільної сумісної власності породжує право власності на виділене майно, а тому спір є майновим.

Пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справі №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною пятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обовязок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною пятою статті 216 ЦК).

За правилами ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У відповідності до п.п. 1 п. 1 ч.1 ст. 4 Закону України « Про судовий збір» за подання до суду позову майнового характеру фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Вважаю за необхідне надати строк позивачу у термін 5 (пять) днів з дня отримання ухвали усунути недоліки позову, а саме: подати позовну заявну в новій редакції та її копії у кількості до заявлених сторін по справі з зазначенням ціни позову, сплатити судовий збір на користь держави у розмірі встановленому п.п. 1 п. 1 ч.1 ст. 4 Закону України « Про судовий збір» у відповідності до зазначеної до ціни позову.

Керуючись ст. 121, 210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки земельної ділянки, яка перебуває у спільній частковій власності - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків терміном 5 ( пять ) днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

В разі невиконання вказаних вимог позовна заява буде вважатись неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л. І. Плохотніченко