Справа № 439/1199/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2015 року Бродівський районий суд Львівської області у складі: головуючої - судді Бунда А.О.,

при секретарі Музичка Л.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Броди справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з даним позовом, де в свої вимогах покликається на те, що 17 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ПАТ «Альфа-Банк» права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Відповідно до Договору та чинного законодавства Покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. Згідно вищезазначеного Договору відбулося відступлення Права вимоги за договором про іпотечний кредит № 98 від 31.01.2007 року, що було укладено між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичною особою - - ОСОБА_1 , на користь ПАТ Альфа-Банк. 31.01.2007 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, та ОСОБА_1 , уклали договір про іпотечний кредит №98. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 6500,00 дол.США, а відповідач зобов`язувався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором про іпотечний кредит. Крім цього, 31.01.2007 року було укладено договір поруки №99 між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 . Відповідно до якого ОСОБА_2 як поручитель поручається за виконання ОСОБА_1 обов`язків, які виникли на підставі договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Відповідач ОСОБА_1 , неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 20.07.2015 р. має прострочену заборгованість: за кредитом в розмірі 1780,02 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 39136,75 грн., по відсотках в розмірі 173,95 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 3824,58 грн. Крім цього, у зв`язку з систематичним порушенням боржником своїх обов`язків зі сплаті кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору була нарахована неустойка: пеня - 29,38 дол. США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає - 645,97 грн. У зв`язку з зазначеним, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 98 від 31.01.2007 року, яка станом на 20.07.2015 року становить 43607,3 грн. та судові витрати.
Відповідачі подали свої заперечення проти позову, зміст яких зводиться до наступного. Згідно долученого до позовної заяви графіка погашення кредиту, станом на 20.07.2015 року відповідач ОСОБА_1 мала сплатити 2762,16 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 60730,78 грн., а сплатила 4719,98 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 103776.7843 грн. Про відсутність заборгованості по кредиту свідчить і долучений до позовної заяви розрахунок заборгованості за кредитом у валюті договору. Крім цього відповідно до Указу Президента України від 14.04.2014 р. № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13.04.14 р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України», на території Луганської та Донецької областей розпочато антитерористичну операцію та 26 березня 2014 р., ОСОБА_2 , як військовозобов`язаного, було мобілізовано та зараховано в списки військової частини НОМЕР_1 , де відповідач ОСОБА_2 перебуває по даний час. Відповідно до ч.2 ст.17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які знаходяться на військовій службі в Збройних Силах України та інших військових формуваннях, а також членів їх сімей. Стаття 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Відповідно до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду не нараховуються штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, а також проценти за користування кредитом (зміни, внесені Законом України N 1275-УІІ від 20.05.2014). Особливий період наступив 17 березня 2014 року відповідно до рішення про часткову мобілізацію, оголошеного Указом Президента від 17 березня 2014 року №303/2014 затвердженого Законом України від 17.03.2014 року № 1126-УІІ, оскільки особливий період, згідно Закону України «Про оборону України», - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (ст.1).

Таким чином, кожен військовослужбовець має встановлене Законом право на не нарахування з 17 березня 2014 року штрафних санкцій та пені за невиконання зобов`язань за кредитними договорами, а також на не нарахування процентів за користування кредитами. Відповідно ст.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»,дія цього закону поширюється і на ОСОБА_1 , оскільки вона є членом сім`ї військовослужбовця. Постановою Кабінету Міністрів України №245 від 29.04.2015р. «Про внесення змін до Положення про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла» також передбачено не нарахування відсотків та штрафних санкцій подружжям, в якому чоловік або дружина є військовослужбовцем, резервістом чи військовозобов`язаним, за кредитами, отриманими відповідно до статті 10 Закону України «Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні». З врахуванням наведеного до позивача двічі надсилалися звернення з проханням не нараховувати відсотків по кредиту і надавалися документи, що підтверджують статус відповідача ОСОБА_2 як військовослужбовця Збройних сил України. Під час першого звернення до банку від 20.08.2014 року вх. №87328-23.1 відповідь була надана майже через дев`ять місяців, чим була порушена стаття 20 Закону України "Про звернення громадян". Таким чином, у позивача не виникло жодної законної підстави для заявлення вимоги по достроковому погашенню кредитного договору, вимоги по відсотках і пені також є повністю необгрунтованими. Більше того, зі своєї сторони відповідачі виконали всі договірні обов`язки і не допустили жодного порушення норм чинного законодавства України та договору №98 від 31.01.2007 року. В той час як позивач не вчинив належних дій під час розпочатого судового захисту охоронюваного права кредитора на дострокове повернення кредиту, оскільки вимога про дострокове повернення кредиту була надіслана на невірну адресу, отже, і відтак не була отримана відповідачами, хоча банк був належним чином повідомлений про зміну місця проживання та всі листи з банку (до дати надсилання вимоги і навіть після цієї дати ) були відправлені на фактичну адресу відповідачів. Зазначають, що від часу відправлення вимоги про дострокове повернення кредиту вих. №62473 - 1026/6 від 23.07.2015 р. і до часу реєстрації позовної заяви для подання в суд про стягнення заборгованості вих.№64864 - 1026/6 від 30.07.2015 р. пройшло 6 днів, а не 37 з моменту відправлення цієї вимоги, чим Банк грубо порушив чинне законодавство України. Це вказує на те, що позивач не бажав врегулювання цього питання в досудовому порядку. Так як ОСОБА_2 та члени його родини, зокрема його дружина, мають право на пільги, встановлені для ветеранів війни - учасників бойових дій ( згідно статті 5 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), тому з 17.03.2014 р. позивач не повинен був нараховувати відповідачу відсотки, пеню, комісії і штрафи за кредитним договором. Посилаючись на зміст ст.ст.253, 256-258 ЦК України просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з перебігом строків позовної давності.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовом подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника на підставі наявних доказів та матеріалів (а.с.37).
Відповідачі та їх представник в судове засідання не з`явилися подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, просять у позові відмовити.
Суд, з`ясувавши обставини справи та перевірвши їх представленими доказами, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В судовому засіданні встановлено, що 31.01.2007 року між ПАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та ОСОБА_1 було укладено іпотечний кредит № 98(а.с.5-7). Крім цього, 31.01.2007року було укладено договір поруки №99 між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки (а.с.11).

17 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ПАТ «Альфа-Банк» права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами (а.с.17-27)

Згідно з умовами іпотечного кредитного договору, укладеного між банком та ОСОБА_1 , банк надав позичальнику кредит в сумі 6 500,00 доларів США, за користування яким була встановлена процентна ставка в розмірі 12% річних, кінцевий термін повернення кредиту та відсотків за ним не пізніше 19 січня 2027 р. Однак, згідно договору про внесення змін № 50/21 до кредитного договору № 98 від 31.01.2007 року від 06.06.2008р. за користування кредитом була змінена процентна ставка і встановлена в розмірі 14% річних (а.с.8). Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитом у валюті договору, станом на 19.07.2015 року, відповідач має заборгованість у сумі 43607.30 грн., яка складається з наступного: 39136.75 грн. - заборгованість за кредитом; 3824.58 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 29.38 грн. - заборгованість за пенею(а.с.29).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із сутікредитного договору.
Отже, згідно із частиною 2 статті 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Згідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Проте, згідно посвідчення, серії НОМЕР_2 виданого 09.04.2015 р. відповідач ОСОБА_2 має право на пільги, встановлені для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с.71). Довідкою в/ч НОМЕР_3 від 04.09.2015 р. №1/41/849 підтверджено, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі з 26.03.2014 р. і по даний час (а.с.73).
Статтею 5 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зазначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Згідно довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, ОСОБА_2 , в період з 03.08.2014 року по 02.12.2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції в районі проведення операції на території Донецької та Луганської областей (а.с.72).
Відповідно до ст. 6 вищезазначеного Закону, до осіб, які належать до учасників бойових дій, належать особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції.
Таким чином, виходячи з викладеного, ОСОБА_2 має право на пільги, передбачені для учасників бойових дій.
Відповідно до Указу Президента України від 14.04.2014року №405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України» на території Луганської та Донецької областей розпочато антитерористичну операцію.
Законом України від 20.05.2014 року №1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесено зміни до ст.14 Закону України від 20.12.1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 наступного змісту «військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».
Згідно Закону України від 21.10.1993 року №3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
В Україні особливий період розпочався 18.03.2014 року і триває по даний час.
Отже, позивач не повинен був нараховувати відповідачу відсотки, пеню, комісії і штрафи за кредитним договором з 26.03.2014 р. з часу його мобілізації.
З розрахунку заборгованості позивача за кредитним договором вбачається, що позивачем в період з 26.03.2014 року і по 01.07.2015 року нараховувались відповідачу відсотки та пеня за кредитним договором. Відповідачем станом на 01.04.2014 р. виконані зобов`язання перед позивачем про що свідчить відсутність заборгованості за кредитним договором на цей період.
Виходячи з системного аналізу наведених норм права та обставин, встановлених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позивачем в період з 26.03.2014 року по 19.07.2015 року безпідставно були нараховані відповідачу проценти за користування кредитом 3824.58 грн., 645.97 грн. - заборгованість за пенею, тому підстав для задоволення позову суд не знаходить.
Відповідачами заявлено вимогу про застосування позовної давності, однак оскільки суд приходить до висновку, що позов є безпідставним, то позовна даність не підлягає до застосування.
На підставі ст.ст.11,509,525,530,1049,1054 ЦК України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», керуючись ст. ст.10,11,60,209,212-215,218 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: А. О. Бунда