У Х В А Л А

19 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Сеніна Ю.Л.,
Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено: зобов'язано публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» здійснити перерахунок процентів за кредитним договором № 800000093, укладеним 16 березня 2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_4 за період з 29 травня 2011 року по 29 травня 2014 року за ставкою 11% річних. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 13 травня 2015 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 липня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на підставі пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судового рішення ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвалених у справі рішень судів апеляційної та касаційної інстанцій та ухвалення нового рішення про задоволення позову з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зокрема частини 2 статті 19 Закону України «Про іпотеку».

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 липня 2013 року, від 25 грудня 2013 року та від 27 серпня 2014 року, на рішення цього ж суду від 22 лютого 2012 року та постанову Вищого господарського суду України від 25 січня 2012 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, судами встановлено, що ОСОБА_4 є боржником за кредитним договором.

Відмовляючи їй в позові про перерахунок процентів за цим договором за період з 29 травня 2011 року по 29 травня 2014 року за ставкою 11% річних, а не 15%, апеляційний суд, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, виходив з того, що підвищення процентної ставки було проведено відповідно до умов договору в серпні 2008 року, що не суперечило вимогам закону. Державна реєстрація відповідних відомостей про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою впливає на обсяг відповідальності іпотекодавця за кредитним договором забезпеченого іпотекою. При цьому законодавство не пов'язує здійснення державної реєстрації відповідних відомостей про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою з обсягом відповідальності позичальника за укладеним кредитним договором.

Разом з тим в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 липня 2013 року, від 25 грудня 2013 року та від 27 серпня 2014 року, в рішення цього ж суду від 22 лютого 2012 року та постанові Вищого господарського суду України від 25 січня 2012 року, на які посилається заявник як на приклади неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, судом розглянуто позовні вимоги про визнання іпотеки припиненою, звернення стягнення на предмет іпотеки.

Отже, у справах наявні різні предмет, підстави позову, зміст позовних вимог та наявні різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про зобов'язання вчинити певні дії до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
Ю.Л. Сенін
В.М. Сімоненко