Справа № 653/3056/15-ц
Провадження № 2/653/961/15
РІШЕННЯ

іменем України

29.12.2015

Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Шарко Н.А.,

при секретарі Разумній А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Генічеську цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі позивач або ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору від 12 вересня 2006р. на загальну суму 30738,12 грн. та понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до договору № б/н від 12 вересня 2006 року відповідач отримала кредит у розмірі 4000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування ним відсотків 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Проте, в порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконувала, не своєчасно та не в повному обсязі погашала заборгованість, комісії та інші платежі, які виникають в процесі обслуговування кредиту. Станом на 28 липня 2015р. загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 30738 грн. 12 коп., що стало підставою для звернення до суду.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання призначене на 24 грудня 2015р. зявилась, зазначила, що оскільки минув строк позовної давності, то у задоволенні позову просила відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні і стверджується матеріалами справи, 12 серпня 2006 року ОСОБА_1 звернулась до закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» із заявою позичальника про отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 4000,00 грн. на платіжну картку на запропонованих банком Умовах і правилах надання банківських послуг, зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно наданих позивачем статутних документів, публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обов'язків закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування з закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», про шо зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ «Приватбанк» в новій редакції. 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вищевказаних змін, що вбачається з Довідки ЄРДПОУ серії АА № 241170 від 21.07.2009 року.

У відповідності з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 28 липня 2015 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором № б/н від 12 вересня 2006 року у розмірі 30738,12 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 3415,40 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 25382,81 грн.; штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 1439,91 грн.

Як вбачається із матеріалів справи кредитний договір був укладений 12 вересня 2006 року, остання транзакція за платіжною картою відповідача, тобто поповнення карткового рахунку, було здійснено позичальником 01 лютого 2007 року, але позивач звернувся до суду з даним позовом лише 05 жовтня 2015 року.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлений загальний трирічний строк позовної давності.

Відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За змістом ч.1 та ч.5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Статтею 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року (справа №6-14 цс14), що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Враховуючи, що умовами договору не передбачений строк повного погашення кредиту, пов'язаного з останнім днем місяця дії картки, а передбачені щомісячні кредитні платежі, останній платіж здійснено 01 лютого 2007 року, та кредитування здійснюється в межах року, на що і розраховане щомісячне погашення кредитної заборгованості, позивач звернувся до суду з позовом 05 жовтня 2015 року, тому суд, з урахуванням заяви відповідача про застосування строку позовної давності, приходить до висновку, що банком пропущено строк позовної давності для звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

у задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_2