У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, за касаційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_8 на рішення апеляційного суду Харківської області від 17 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом, вимоги якого уточнили в ході розгляду справи та просили виділити у натурі їх частку з спільної часткової власності згідно з 2-м варіантом розподілу житлового будинку АДРЕСА_1, визначеним висновком судової будівельно-технічної експертизи від 29 березня 2013 року, стягнувши з відповідача на користь позивачів 3892 грн, а також провести поділ земельної ділянки, на якій розташований спірний будинок, згідно з 2-м варіантом розподілу земельної ділянки, визначеним висновком судової будівельно-технічної експертизи від 29 березня 2013 року.

Позов мотивовано тим, що на підставі договору дарування від 25 червня 2009 року позивачі є співвласниками по ј частці кожна будинку АДРЕСА_1. Відповідач є власником Ѕ частини зазначеного будинку. Між ними і відповідачем існують непорозуміння щодо користування спільним майном. Частини співвласників у натурі не виділені. Самостійно провести розподіл будинку сторони не змогли. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи, проведеної по справі, визначені варіанти поділу спірного будинку. Варіант № 2 є найменш затратним та шкідливим для будівлі і має влаштовувати обидві сторони. У зв'язку із чим, ОСОБА_5, ОСОБА_6 просили задовольнити їх позов та виділити у натурі їх частку із спільної часткової власності.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 15 листопада 2013 року позов задоволено. Виділено частки співвласників будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, згідно з 2-м варіантом поділу, визначеним висновком судової будівельно-технічної експертизи від 29 березня 2013 року наступним чином: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виділити у спільну сумісну власність 49/100 частин будинку та надвірних будівель і споруд, а саме: у будинку літ. «А» житлову кімнату 1-4 площею 19,5 кв. м, житлову кімнату 1-5 площею 10 кв. м, по надвірним спорудам у приміщенні веранди «а» комору ІІІ, вбиральню «В», Ѕ частину воріт № 3, Ѕ частину колодязя «К». ОСОБА_7 виділити у приватну власність 51/100 частину будівель та надвірних будівель і споруд, а саме: у будинку літ. «А-1», коридор 1-2 площею 6,4 кв. м, житлову кімнату 1-3 площею 10 кв. м, кухню 1-6 площею 10 кв. м, по надвірним спорудам приміщення веранди літ «а» ІІ, тамбур літ. «а-1», погріб літ. «ап.», Ѕ частину воріт № 3, 12 частину колодязю «К». Припинено право спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1 між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Зобов'язано сторін провести в будинку для здійснення виділу часток із спільної часткової власності наступні переобладнання: закласти дверний проріз між приміщеннями веранди ІІ та комори ІІІ; влаштувати дверний проріз до комори ІІІ; демонтувати перегородку між приміщеннями коридору «1-2» та житлової кімнати «1-3», організувати приміщення житлової кімнати площею 14,9 кв. м та коридору площею 1,50 кв. м; закласти дверні прорізи між приміщеннями: коридору «1-2» та кухні «1-6», коридору «1-2» та житлової кімнати «1-4»; між приміщеннями житлової кімнати «1-4» та житлової кімнати «1-5»; влаштувати дверний проріз між приміщеннями коридору площею 1,5 кв. м та кухні «1-6»; в житловій кімнаті «1-4» влаштувати перегородку, організувати приміщення житлової кімнати площею 17,6 кв. м та коридору площею 1,9 кв. м; влаштувати дверний проріз між приміщенням коридору 1,9 кв. м та житлової кімнати «1-5»; в приміщенні житлової кімнати «1-5» влаштувати кухню; добудувати тамбур глибиною не менше 1,5 м; лінія розподілу горищного приміщення провести по лінії розподілу житлового будинку без обладнання поділяючої перегородки. Устаткувати кожну квартиру самостійними системами опалення, електроосвітлення і газопостачання. Встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 144,4 кв. м, розташованою за адресою: АДРЕСА_1, згідно з 2-м варіантом поділу, визначеним висновком судової будівельно-технічної експертизи від 29 березня 2013 року. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_5 4 714 грн. 19 коп. у рахунок оплати судових витрат.

Додатковим рішенням Харківського районного суду Харківської області від 20 січня 2014 року на сторони покладено обов'язок по здійсненню перебудов і переобладнань у виділених їм приміщеннях, зокрема, за рахунок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 влаштувати дверний проріз до комори ІІІ; між приміщенням житлової кімнати «1-4» та житлової кімнати «1-5»; в житловій кімнаті «1-4» влаштувати перегородку, організувати приміщення житлової кімнати площею 17,6 кв. м та коридору площею 1,9 кв. м; влаштувати дверний проріз між приміщенням коридору 1,9 кв. м та житлової кімнати «1-5»; в приміщенні житлової кімнати «1-5» влаштувати кухню; добудувати тамбур глибиною не менше 1,5 м. За рахунок ОСОБА_7 демонтувати перегородку між приміщеннями коридору «12» та житлової кімнати «1-3», організувати приміщення житлової кімнати площею 14,9 кв. м та коридору площею 1,50 кв. м; закласти дверні прорізи між приміщеннями коридору «1-2» та кухні «1-6»; влаштувати дверний проріз між приміщеннями коридору площею «1-5» та кухні «1-6». В рівних частках покласти витрати на сторони і провести такі переобладнання: закласти дверний проріз між приміщеннями веранди ІІ та комори ІІІ; закласти дверні прорізи між приміщеннями коридору «1-2» та житлової кімнати «1-4»; лінію розподілу горищного приміщення провести по лінії розподілу житлового будинку без обладнання поділяючої перегородки; устаткувати кожну квартиру самостійними системами опалення, електроосвітлення і газопостачання.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 18 березня 2014 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 15 листопада 2013 року та додаткове рішення Харківського районного суду Харківської області від 20 січня 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_6

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_8 задоволено частково. Рішення апеляційного суду скасовано з направленням справи до цього ж суду на новий розгляд.

За результатами нового розгляду справи рішенням апеляційного суду Харківської області від 17 лютого 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 задоволено. Рішення та додаткове рішення місцевого суду скасовано з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Представник позивачів, не погоджуючись з даним рішенням суду апеляційної інстанції подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов виходив з того, що на підставі договору дарування від 25 червня 2009 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кожній належить по ј частини будинку АДРЕСА_1, а відповідачу належить на праві власності Ѕ частина цього будинку. Відповідно до вимог ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частини із майна, що є у спільній частковій власності. З наданих варіантів виділу часток співвласників в спірному будинку другий варіант передбачає найбільшу ізоляцію між користувачами земельної ділянки, частини співвласників будинку в даному випадку виділяються з самим незначним відступом від ідеальних часток і найменшим варіантом переобладнання.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову апеляційний суд виходив з того, що у випадках, коли для поділу необхідне переобладнання або перепланування будинку він проводиться за наявності на це дозволу виконавчого комітету місцевої ради, що передбачене ст. 152 ЖК України. Будь-яких доказів на підтвердження того, що таке питання було розглянуто уповноваженим органом суду надано не було. У зв'язку з відсутністю висновків компетентних органів, апеляційний суд позбавлений можливості зробити висновок про наявність технічної можливості переобладнання спірного будинку згідно висновків будівель-технічної експертизи, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вказані висновки суду апеляційної інстанції відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 червня 2009 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6, ОСОБА_5 укладено договір дарування, за умовами якого ОСОБА_8 подарував, а ОСОБА_6, ОСОБА_5 прийняли в дар кожна по ј частині житлового будинку АДРЕСА_1.

ОСОБА_7 є власником Ѕ частини житлового будинку № АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону від 19 липня 1974 року (дублікат), свідоцтва про право на спадщину за законом від 3 липня 2006 року.

Відповідно до статей 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України.

За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом.

При вирішенні зазначених спорів суди повинні виходити з положень статей 183, 367 ЦК України, відповідно до яких виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання або перепланування будинку він провадиться за наявності на це дозволу виконавчого комітету місцевої ради (ст. 152 ЖК України).

Суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні позову посилаючись на відсутність доказів на підтвердження того, що питання щодо надання дозволу на перебудову спірного будинку розглянуто уповноваженим органом.

При цьому, в ході розгляду справи апеляційний суд надавав можливість звернутися до відповідних органів з метою отримання відповідного дозволу і надання його суду, оголошував перерви у судовому засіданні та надавав позивачам час для вчинення відповідних дій. Разом з тим, останніми не було подано жодних доказів на підтвердження того, що таке питання розглянуто уповноваженим органом.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду, що за відсутності висновків компетентних органів, висновки про наявність можливості переобладнання спірного будинку є передчасними і з цих підстав, позов задоволенню не підлягає.

Встановивши факти та визначивши правовідносини, зумовлені встановленими фактами, суд апеляційної інстанції правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення. При вирішенні даної справи апеляційним судом правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, відповідно до ст. 337 ЦПК України касаційну скаргу слід відхилити і залишити оскаржуване рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 17 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
судді В.С. Висоцька
В.М. Колодійчук
О.В. Умнова
І.М. Фаловська