Справа № 342/958/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2241/2015
Головуючий у 1 інстанції Федів Л.М.
Суддя-доповідач Соколовський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Соколовського В.М.,

суддів: Беркій О.Ю., Мелінишин Г.П.,

секретаря Турів О.М.,

з участю: апелянта ОСОБА_2, боржника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням відділу державної виконавчої служби Городенківського районного управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, з вилучення закордонного паспорта до виконання рішення суду,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Городенківського районного суду від 10 вересня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Городенківського районного суду від 10 вересня 2015 року відмовлено в задоволенні подання відділу державної виконавчої служби Городенківського районного управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України з вилученням закордонного паспорта до виконання рішення суду.

На дану ухвалу стягувач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали за наступних підстав. Зазначає, що боржник був засуджений вироком Городенківського районного суду 13.02.2008 року за скоєний злочин за ознаками статей 286 ч.2, 135 ч.1 КК України, з останнього на її користь стягнуто 3120 грн. 34 коп. матеріальної та 50000 грн. моральної шкоди. Боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду: ніде не працює, майна не має, будь-яких зусиль щодо працевлаштування не прикладає, навіть не зареєстрований як особа, яка шукає роботу. Проте апелянт стверджує, що боржник вишукував кошти на оформлення закордонного паспорта, який і виготовив. Вказує, що їй відомо про те, що боржник протягом останнього часу за відносно велику плату шукав можливість придбати візу до США. Тому вважає, що суд помилково не встановив правових підстав для обмеження боржника у праві виїзду за межі України і безпідставно не встановив факту його ухилення від виконання рішення суду.

З наведених підстав просила ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання відділу ДВС, судові витрати на її користь стягнути з боржника.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримала з мотивів, викладених у ній.

Боржник заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив її відхилити. Пояснив, що не ухиляється від виконання рішення суду.

Представник відділу ДВС у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, заперечення боржника, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Права та обов'язки державного виконавця передбачено ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження». П.18 ч.3 цієї ж статті закріплено право державного виконавця, у процесі здійснення виконавчого провадження, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Виходячи зі змісту даної норми права, тимчасове обмеження у праві виїзду боржника застосовується судом у випадку встановлення факту ухилення боржника від виконання зобов'язань.

Зважаючи на те, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України розглядається негайно тільки з участю державного виконавця, та з огляду на положення ст.ст.10, 60 ЦПК України, саме на державного виконавця покладається обов'язок доказування факту ухилення боржника від виконання рішення суду.

Встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Городенківського районного управління юстиції перебуває виконавче провадження №47460800 з примусового виконання дублікату виконавчого листа Городенківського районного суду Івано-Франківської області №1-25/2008 про стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 3120,34 грн. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди.

07.05.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку боржником одержано 12.05.2015 року.

Державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника, зроблено запити в реєструючі органи, згідно відповідей яких видно, що за боржником не має відкритих рахунків у банківським установах, заробітну плату та пенсію не одержує, нерухоме майно та транспортні засоби за ним не зареєстровано. Згідно акту, складеного 06.08.2015 року державним виконавцем, вбачається, що боржник за адресою, вказаною у виконавчому документі (с.Поточище Городенківського району) зареєстрований, але не проживає. Згідно акту, складеного 05.08.2015 року державним виконавцем, встановлено, що боржник зареєстрований але не проживає в АДРЕСА_1, належного йому майна не виявлено.

Подання державного виконавця мотивовано тим, що наявність в боржника ОСОБА_3 невиконаних зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, є підставою для обмеження його в праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань по вказаному вище виконавчому листу.

Суд вірно встановив, що надані державним виконавцем документи свідчать про факт наявності зобов'язання, однак не про факт ухилення останнього від виконання рішення суду. Суд правильно вважав, що посилання державного виконавця на те, що боржник ОСОБА_3 зробив візу в Америку та хоче покинути територію України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не підтверджені жодними об'єктивними доказами.

Встановивши дані обставини, суд правильно вважав, що державним виконавцем не надано доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань.

Таким чином, враховуючи, що надані державним виконавцем документи не підтверджують факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, суд дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Крім того апеляційний суд враховує пояснення стягувача та боржника, надані під час розгляду справи в апеляційному суді. Так, ОСОБА_2 пояснила, що боржник сплачує борг частково сумами від 100 до 300 грн. Це ж пояснив ОСОБА_3, зазначивши, що не має змоги сплачувати в більшому розмірі у зв'язку з скрутним матеріальним становищем. Дана обставина також свідчить про відсутність факту ухилення боржника від виконання рішення суду.

Також слід зазначити, що державний виконавець не виконав вимог абзацу 2 ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», яким передбачено, що у разі, якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, власне ім'я чи по батькові (для фізичної особи), державний виконавець за наявності підтверджуючих документів своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, змінює назву сторони виконавчого провадження. Як видно із матеріалів справи, боржник ОСОБА_4 змінив прізвище на "Шинкарук", однак державний виконавець не надав відповідної постанови, якою змінено назву сторони виконавчого провадження та не перевірив майнового стану боржника за новим прізвищем.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні подання відділу ДВС про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильних висновків суду.

Ухвалу судом першої інстанції постановлено з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Городенківського районного суду від 10 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий В.М. Соколовський

Судді: О.Ю. Беркій

Г.П. Мелінишин