Справа № 456/500/15-ц
Провадження № 2/456/559/2015
РІШЕННЯ

іменем України

19 лютого 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Микитчина І. М.

при секретарі Свержинській І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договор,

ВСТАНОВИВ :

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 та просить спадковий договір від 28.01.2010 року ( зареєстровано в реєстрі за № 131 ), укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу ОСОБА_4 розірвати.

Скасувати заборону відчуження квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 28 січня 2010 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 був укладений спадковий договір (зареєстровано в реєстрі за № 131), відповідно до якого, він передає після своєї смерті відповідачу у власність належну йому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1.

Згідно ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов"язується виконувати розпорядження другої сторони ( відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Згідно п. 6 цього договору відповідач зобов'язувався щомісячно відвідувати його, та при необхідності забезпечити належний догляд, забезпечувати його продуктами харчування, одягом, ліками, сплачувати всі комунальні платежі, утримувати квартиру в належному технічному стані, в разі смерті поховати його за власний кошт.

Після підписання цього договору відповідач ОСОБА_2 не став виконувати умови договору перелічені вище. Він неодноразово звертався до відповідача за допомогою, однак він відмовляв йому, посилаючись на те, що він дуже зайнятий і не збирається використовувати свій вільний час для нього, при цьому наголосивши про те, що сплачувати комунальні платежі він не в змозі і взагалі ця квартира йому не дуже потрібна. Зі слів відповідача йому стало зрозуміло, що належного догляду він не отримає ніколи. Він є хворою людиною і потребую стороннього догляду та утримання.

П. 10. договору передбачено, що у разі невиконання набувачем майна розпоряджень відчужувача, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача, а також на вимогу набувача майна у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.

Відповідно до ст. 1308 Цивільного кодексу України, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.

Вважає, що небажання відповідача виконувати свої обов'язки дають йому право для звернення до суду з позовом про розірвання спадкового договору.

Окрім того відповідно до ст. 1307 ЦК України, нотаріус при посвідченні спадкового договору, наклала заборону відчуження належної йому квартири.

Оскільки його права порушені він вимушений звернутися до суду з даним позовом про розірвання спадкового договору і хоче стати повноправним власником свого майна. У зв"язку з невиконанням умов договору відповідачем він вимушений самостійно себе утримувати та утримувати квартиру на яку фактично накладено заборону відчуження.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 підтримала позовні вимоги покликаючись на викладені в позовній заяві обставини.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 позовні вимоги визнав, та пояснив, що не заперечує проти розірвання спадкового договору

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, свідків та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Згідно ст. 1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобов'язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Відповідно до вимог ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.

Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

В судовому засіданні встановлено, що 28 січня 2010 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений спадковий договір (зареєстровано в реєстрі за № 131), відповідно до якого, позивач передає після своєї смерті відповідачу у власність належну йому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1.

Згідно п. 6 цього договору відповідач зобов'язувався щомісячно відвідувати його, та при необхідності забезпечити належний догляд, забезпечувати його продуктами харчування, одягом, ліками, сплачувати всі комунальні платежі, утримувати квартиру в належному технічному стані, в разі смерті поховати його за власний кошт.

Згідно п. 10. договору передбачено, що у разі невиконання набувачем майна розпоряджень відчужувача, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача, а також на вимогу набувача майна у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.

Згідно із ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За правилами частин 2-4 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З урахуванням наведеного, оскільки ст. ст. 1302, 1305 ЦК України і умовами укладеного сторонами спадкового договору передбачено, що обов"язки по вчиненню певних дій, передбачених договором, покладено на набувача, а відчужувач у спадковому договорі не має обов'язків, він наділяється лише правом вимоги, тому набувач повинен довести належне виконання ним зобов'язань за договором.

Встановлено, що відповідач не виконував обов"язки передбачені п. 6 спадкового договору.

За таких обставин, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач виконував умови спадкового договору, передбачені п. 6, позовні вимоги визнав та згідний на розірвання спадкового договору, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні, спадковий договір слід розірвати та скасувати заборону відчуження квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, ст., ст. 1302, 1305, 1308 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

позов задовольнити.

Розірвати спадковий договір від 28.01.2010 року ( зареєстровано в реєстрі за № 131 ), укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу ОСОБА_4.

Скасувати заборону відчуження квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий-суддя І. М. Микитчин