Справа № 2-7956/10
„29 жовтня 2010 року
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
Головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Кузнецовій Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності,
Позивач звернулася до суду із вимогою про визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 51,0 кв. м., житловою площею 29,9 кв. м.,, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на такі обставини. ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1. З метою поліпшення житлових умов, попереднім власником квартири було проведено реконструкцію вказаної квартири. Після проведеної реконструкції та капітального ремонту на момент укладення договору купівлі-продажу квартира мала такі характеристики: загальна площа 51,0 кв. м., житлова площа 29,9 кв. м., до складу приміщень якої входять: житлова кімната площею 16,6 кв. м., житлова кімната площею 13,3 кв. м., кухня площею 4,4 кв. м., санвузол площею 3,9 кв. м., коридор площею 2,7 кв. м., веранда площею 10,1 кв. м., відповідно до технічного паспорта, складеного КП „ОМБТІ та РОН 05 липня 2010 року. З моменту проведення реконструкції до теперішнього часу до позивача ніяких претензій з боку територіальної громади не предявлялося. З метою захисту своїх прав, неможливості вирішення цього питання в іншому порядку, ніж судовому, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Відповідач ОСОБА_2, представник відповідача ОСОБА_3 міської ради у судове засідання не зявлялися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили. Суд у звязку з їх неявкою та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, що не зявилися, у порядку заочного розгляду справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень позивача, представлених письмових доказів.
На підставі договору купівлі-продажу від 30.10.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.
Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24389469 від 09.11.2009 року за ОСОБА_1 в КП „ОМБТІ та РОН зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1, реєстраційний № 28267387, № запису 307 в книзі 719пр-15.
Користуючись своїм правом згідно ст. 319 ЦК України на володіння, користування та розпорядження належним майном, з метою поліпшення умов проживання, за власні кошти попереднім власником квартири проведено реконструкцію квартири за адресою: № 42 в будинку № 19 по вулиці Іцхака Рабіна в місті Одесі.
Квартира АДРЕСА_1 розташована на другому поверсі дев'ятиповерхового будинку та складається: житлова кімната площею 16,6 кв. м., житлова кімната площею 13,3 кв. м., кухня площею 4,4 кв. м., санвузол площею 3,9 кв. м., коридор площею 2,7 кв. м., веранда площею 10,1 кв. м., загальна площа 51,0 кв. м., житлова площа 29,9 кв. м., відповідно до технічного паспорта, складеного КП „ОМБТІ та РОН 05 липня 2010 року
Відповідно до висновку № 079/2010 року будівельно-технічного експертного дослідження від 21.07.2010 року, проведеної судовим експертом ОСОБА_4, технічний стан реконструйованої квартири АДРЕСА_1 на момент обстеження, згідно класифікації чинних норм, може бути охарактеризований як задовільний, що дозволяє зберегти її для подальшої експлуатації; цим висновком не встановлено порушень у питаннях архітектури, обраних конструктивних рішень, протипожежної безпеки та охорони навколишнього середовища.
Здійснена позивачем реконструкція приміщення квартири відповідає санітарно-технічним вимогам та не порушує права третіх осіб. Власники суміжних квартир не заявляли про свою незгоду на реконструкцію спірної квартири. З моменту проведення реконструкції до теперішнього часу до позивача ніяких претензій з боку територіальної громади не предявлялося.
Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. При цьому власник, здійснюючи свої права, зобов'язаний не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не порушувати права та охоронювані законом інтереси громадян, юридичних осіб і держави.
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних норм і правил експлуатації будинку.
Здійснена реконструкція відповідає санітарно-технічним вимогам та не порушує права третіх осіб. Згідно Конституції України позивач мають право на поліпшення своїх житлових умов. Вказана реконструкція не тільки поліпшує житлові умови позивача, але й є необхідною для її особистого проживання. Згідно ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).
Таким чином, суд вважає виконаними вимоги ч. 3 ст. 375 ЦК України, відповідно до якої право на забудову здійснюється за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Здійснена перебудова права інших осіб не порушила.
Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. При цьому згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі.
Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Керуючись ст. ст. 41, 47, 55 Конституції України, ст. ст. 16, 331, 375, 383, 392 ЦК України, ст. 42 ЗК України, ст. ст. 10, 11, 61, 169, 212-215, 217, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, СУД, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 51,0 кв. м., житловою площею 29,9 кв. м., до складу приміщень якої входять: житлова кімната площею 16,6 кв. м., житлова кімната площею 13,3 кв. м., кухня площею 4,4 кв. м., санвузол площею 3,9 кв. м., коридор площею 2,7 кв. м., веранда площею 10,1 кв. м.
Встановити порядок виконання рішення, згідно з яким, після набуття ним законної сили це рішення є підставою для реєстрації за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: Гуревський В.К.