Провадження № 2/727/310/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2015 року. Шевченківський районний суд м.Чернівці

в складі: головуючого судді - Дудакова С.Є.

при секретарі - Никорчук Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Прокоп»євої ОСОБА_2, заінтересована особа - Чернівецька міська рада про встановлення факту проживання однією сім»єю, про усунення він права спадкування та визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що влітку 1998 року вона познайомилася з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вони проживали по сусідству (вул.Міцкевича, 11/3-а та вул.Міцкевича, 11/2 в м.Чернівці). В них склалися дуже хороші дружні відносини, вона допомагала їй в домі по господарству, приносила їжу, прала їй одяг та постільну білизну, бо вона жила дуже скромно - в неї не було пральної машини. З грудня 2007 року вона на прохання ОСОБА_3 почала фактично проживати з у її квартирі по вул. Міцкевича, 11/3-а, оскільки вона дуже хворіла, була гіпертоніком, страждала захворюванням ішемія серця, та рядом інших захворювань, в зв»язку з чим потребувала сторонньої допомоги. З 2007 року вони проживали однією сім»єю як сестри, вели спільне господарство, готували їжу , вона (позивача прала, прибирала, за свої кошти допомогла зробити ремонт, змінила сантехніку в квартирі, брала участь в оплаті комунальних послуг. Зазначала, що ОСОБА_3 хворіла тому багато коштів йшло на ліки, тому вона допомагала їй матеріально.. Багато продуктів харчування вона приносила з свого городу. Останні 2011-2013 роки ОСОБА_3 дуже хворіла і фактично вона піклувалася та доглядала за нею. В березні 2013 року ОСОБА_3 раптово померла. Всі витрати, пов»язані з похованням вона взяла на себе. За життя ОСОБА_3 не склала заповіт , однак мала наміри зробити його на її (позивачки) ім»я , оскільки вона розповідала, що в неї нікого немає ні родичів, ні дітей, ні близьких людей. Крім того, з часу їх спільного проживання, а саме з 2007 року її ніхто не навідував, не писав, не телефонував, не піклувався про стан її здоров»я чи інші матеріальні проблеми. Зазначала, що вона, постійно проживала з ОСОБА_3 виконувала всі обов»язки по її утриманню, вела разом з нею спільне господарство, а також після смерті здійснила її поховання, то відповідно до ст.. 1264 ЦК України вона перша має право на спадкування за законом , в зв»язку з чим і звернулася до державної нотаріальної контори м.Чернівці із заявою про прийняття спадщини, так як інших спадкоємців у ОСОБА_3 немає (у неї немає чоловіка, дітей, батьків, рідних братів, сестер, племінників, дядьків і тіток, бабусів і дідусів). Відповідно до ст.. 1264 четверту чергу спадкоємців за законом складають особи , які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю протягом не менше ніж п»ять років до часу відкриття спадщини.

На даний час вона проживає у квартирі ОСОБА_3 і їй стало відомо, що окрім неї, до державної нотаріальної контори м.Чернівці із заявою про прийняття спадщини звернулася двоюрідна сестра спадкодавця ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована в Росії, Республіки Адигея, Краснодарського краю м.Майкоп, вул.Прямая,134. Вказувала, що за життя ОСОБА_3 ні разу не обмовилася про існування своє двоюрідної сестри ОСОБА_4в., більш того її не бачили ні сусіди, ні вона, і за останні 10 років ніхто не навідував ОСОБА_3 і будь-яким чином не допомагав їй, а тому вважає, що її необхідно усунути від права спадкування. Посилається на те, що з 2007 року вона на прохання ОСОБА_3 та з її згоди проживали спільно однією сім»єю у її квартирі АДРЕСА_1, оскільки ОСОБА_3 дуже хворіла, була гіпертоніком, страждала на ішемію серця, та ряд інших захворювань, у зв»язку з чим потребувала сторонньої допомоги. Починаючи з моменту спільного проживання ОСОБА_3 постійно скарживалася на здоров»я, час від часу перебувала на лікарняному та в лікарні і їй був поставлений діагноз серцево-судинна недостатність та ряд інших захворювань пов»язаних з руховим апаратом, хронічна ішемічна хвороба серця та ін., у зв»язку з чим ОСОБА_3 останні роки не працювала, а на її неодноразові прохання щодо оформлення інвалідності в зв»язку з загальним захворюванням не реагувала, фактично вони проживали на її зарплату та здобутки від підсобного господарства. Здоров»я ОСОБА_3 з року в рік все погіршувалаося , виникало ряд інших захворювань, постійно виникали ускладнення від захворювань, що змушувало по декілька раз на рік звертатися в лікувальні заклади, однак ОСОБА_4, за весь час починаючи з 1998 року по день смерті ОСОБА_3, тобто по 21 березня 2013 року в період часу якої здоров»я поступово погіршувалося, жодного разу не запропонувала своєї допомоги, не давала грошей на лікування та утримання, ні разу не з»явилася провідати ОСОБА_3, і навіть не зателефонувала поцікавитись про її стан здоров»я. Крім того, вказує, що відповідачка ні разу не приїхала на могилу ОСОБА_3 і вона(позивачка) впевнена що відповідачка не знає де та похована. Враховуючи тривале ухилення відповідачки від будь-якого спілкування, в тому числі надання будь-якої допомоги (навіть моральної) ОСОБА_3, яка була в безпорадному стані , важко хворіла, крім того, в неї був і важкий фінансовий стан, вважала що ОСОБА_4 немає ні морального ні законного права претендувати на майно ОСОБА_3, а тому просила усунути від права на спадкування. Крім того ОСОБА_4 , згідно діючого законодавства може претендувати на майно, тільки після неї, оскільки вона є спадкоємцем четвертої черги, а відповідачка спадкоємець п»ятої черги. Зазначала, що вона не тільки при житті ОСОБА_3 допомагала, але й після її смерті, а саме всі витрати, пов»язані з похованням ОСОБА_3 вона взяла на себе. В цьому їй допомагав її сват батько чоловіка її доньки Діани ОСОБА_5 Саме він, на її прохання, забирав тіло померлої, брав всі дозволи, зокрема, на видачу трупа на поховання, забирав свідоцтво на поховання ОСОБА_3, замовляв яму на кладовищі.. Також в організації похорон допомагали її діти, донька Діана, і зять ОСОБА_6, які організували поминальний обід, замовляли ритуальний автобус, священика і т.п. Натомість ОСОБА_4 не приймала участі в догляді за хворою, не цікавилася станом її здоров»ям, не відвідувала та не вчиняла жодних інших дій щодо утримання та надання будь-якої допомоги, байдуже віднеслася до стану здоров»я ОСОБА_3, усвідомлюючи необхідність надання невідкладної допомоги та підтримки, зволікала своїми обов»язками, передбаченими законом. За 10 останніх років відповідачка Прокоп»єва А.В. не поцікавилася станом здоров»я ОСОБА_3, не надала жодної матеріальної підтримки під час проведення організації поховання та спорудження надгробного пам»ятника, а також допомоги в похованні та не приймала участі в них.

Посилаючись на вимоги ст..ст.1224, 1264 ЦК України просила встановити факт її проживання однією сім»єю з ОСОБА_3 з грудня 2007 року до час відкриття спадщини, усунути Прокоп»єву А.В. від права на спадкування за законом на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 та визнати за нею (позивачкою) право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні представник позивачки позовну заяву в новій редакції підтримала і пояснила, що дійсно мали та мають місце обставини, вказані в ній, вказавши при цьому, що дане звернення до суду пов»язане з необхідністю оформлення права на спадщину за законом. Крім того вказувала, що її мати позивачка по справі, зверталася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім»єю з ОСОБА_3, однак ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області, рішення Шевченківського райсуду м.Чернівці скасоване, а її заяву залишено без розгляду, та роз»яснено право звернутися до суду в порядку позовного провадження.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Представник заінтересованої особи Чернівецької міської ради в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що позовна заява обгрунтована і підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст.3 ч.2 СК України, сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки.

Згідно вимог ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст..1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разм із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст..1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до вищевказаних норм закону, судом встановлено, що позивачка та померла ОСОБА_3. проживали спільно однією сім»єю грудня 2007 року по 21 березня 2013 року. На протязі вказаного часу вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, а після смерті ОСОБА_3. позивачка своїми силами та коштом поховала її, організувала поминальний обід, і продовжує проживати в квартирі, в якій до своєї смерті проживала і ОСОБА_3

Вказані обставини стверджені копіями свідоцтва про смерть ОСОБА_3, свідоцтва про поховання, довідку про причини смерті, дозволу на видачу трупа для поховання, лікарського свідоцтва про смерть, копіями медичних документів ОСОБА_3, договору купівлі-продажу та технічного паспорту квартири №3-а, по вул.Міцкевича, 11 в м.Чернівці.

З пояснень свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, вбачається, що ОСОБА_3 проживала одна за адресою м.Чернівці, вул.Міцкевича 11/3-А з 1998 року, ні чоловіка, ні дітей, ні інших родичів в неї не було, ніхто її не провідував і не опікувався нею. За життя ОСОБА_3 ніколи не згадувала, що в неї є родичі. А з 2007 року внаслідок погіршення стану здоров»я з нею почала проживати позивачка, яка прийняла її в свою сім»ю і оточила турботою, як рідну людину. Вони разом святкували всі сімейні свята як родина, вели господарство, мали спільний побут. ОСОБА_1 готувала їжу, робила в помешканні покійної ремонт за власний кошт, водила її до лікарів, приносила продукти, ліки, оскільки ОСОБА_3 внаслідок тривалої хвороби стала безпорадною,і потребувала сторонньої допомоги, а після смерті за свої кошти організувала похорон ОСОБА_3 та встановила надгробний пам»ятник.

З заперечень відповідачки ОСОБА_9 та доданих доказів вбачається, що вона в 2013 році звернулася до Чернівецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскльки не надано підтверджуючих документів наявності родинних стосунків між нею та ОСОБА_3 Рішенням Кошехабльського районного суду Республіки Адигея, від 23 липня 2013 року встановлено факт родинних стосунків між нею та ОСОБА_3, а саме те, що вони є двоюрідними сестрами по лінії матері. Крім того, нею надані копії квитанції про грошові перекази ОСОБА_3 в підтвердження того, що нею здійснювалася матеріальна допомога.

Вивченням даних копій встановлено, що дійсно на ім»я ОСОБА_3 було здійснено грошовий переказ на 500 та 1500 російських рублів, однак з даних копій не вбачається ким саме вони були відправлені, крім того, встановлено, що дата відправлення переказу (квитанція №7/44серії 385016-21 №000044) на 500 російських рублів 20 грудня 2001 року , а переказу (квитанція №7/93 серії 385016 -61 №00676) на 1500 рублів - 15 грудня 2005 року, тобто дані кошти були направлені ОСОБА_3 до грудня 2007 року, часу, з якого покійна потребувала допомоги, а тому суд не може прийняти їх до уваги к доказ матеріальної підтримки відповідачкою в період безпорадності покійної. Крім того дані копії не можуть вважатися допустимим доказом, оскільки оригінал для огляду суду не наданий, а копії належним чином не засвідчені.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 будь-якої допомоги та підтримки покійній ОСОБА_3 в період часу з 2007 року по день її смерті, а тому є правові підстави для усунення її від права на спадкування. Разом з тим, суд вважає доведеним позивачкою факт її проживання разом з ОСОБА_3однією сім»єю з грудня 2007 року по день її смерті 21 березня 2013 року, та вважає за можливе визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті спадкодавця ОСОБА_3

На підставі викладеного та керуючись ст.3 ч.2 СК України, ст. ст.. 1224, 1268, 1264, 1270 ЦК України, ст.ст.10, 60, 212, 256, 258 ЦПК України, суд , -

вирішив:

Позовну заяву задовольнити.

Встановити факт проживання проживання ОСОБА_1 однією сім»єю з спадкодавцем - ОСОБА_3, яка померла 21 березня 2013 року однією сім»єю з грудня 2007 року до 21 березня 2013 року за адресою: м.Чернівці, вул. Міцкевича,11/3-а.

Усунути ОСОБА_4 від права на спадкування за законом на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно ОСОБА_3, а саме, квартиру №3-А, по вул. Міцкевича,11 в м.Чернівці.

Рішення суду може бути оскаржене до палати в цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський райсуд м.Чернівці на протязі 10 днів, починаючи з наступного, після його проголошення.

СУДДЯ: