Провадження № 2/470/310/15
Справа № 470/862/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого: судді Орлової С.Ф.,

при секретарі Михалюк С.І.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої малолітньою особою ,

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2015 року позивачка звернулася до суду в інтересах свого малолітнього сина з позовом до відповідачів у якому зазначила, що вона є матірю малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. 26 березня 2015 року малолітній син відповідачів ОСОБА_6 на вулиці кинув каменем в обличчя її сину чим спричинив травму ока, внаслідок якої було пошкоджено очне яблуко та біловида частина ока. Того ж дня сина було оглянуто черговим лікарем в Березнегуватській центральній районній лікарні та було рекомендовано терміново звернутися до Миколаївської обласної офтальмологічної лікарні. Там дитина у зв'язку з прямою травмою ока та пошкодженням кришталику знаходилась на стаціонарному лікуванні з 26.03.2015 року та 07.04.2015 року. Після чого з 07.04.2015 року по 17.04.2015 року на стаціонарному лікуванні і інституті очних хвороб з діагнозом «вторинна гіпертензія, мидріаз, часткова травматична катаракта, посттравматична пролиферативна ретинопатія в задній полосі після контузії важкого ступеня». Постановою заступника начальника СВ Березнегуватського РВ УМВС України в Миколаївській області кримінальне провадження було закрите у звязку з тим, що ОСОБА_6, не є субєктом злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Наразі син потребує щомісячного обстеження до досягнення ним п'ятнадцятирічного віку в інституті очних хвороб і тканинної терапії імені ОСОБА_7. Відповідачка сплатила їй 1500 грн., однак на проїзд, харчування та лікування сина вона витратила 9018 грн. 91 коп., які просилила стягнути з відповідачів- батьків неповнолітнього ОСОБА_6 в солідарному порядку. Крім цього, їй було завдано моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. яку позивачка просила стягнути з відповідачів та витрати по сплаті судового збору.

Позивачка в судове засідання з'явилась, підтримала позовні вимоги та уточнила їх в частині стягнення моральної шкоди, а саме просила стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 5000 грн. заподіяну її малолітній дитині та 5000 грн. моральної шкоди, як заподіяної їй.

Відповідачка ОСОБА_8 та її представник адвокат ОСОБА_3 ( за договором про надання правової допомоги адвокатом) позовні вимоги визнали частково, в розмірі фактичних витрат понесених позивачкою на проїзд та придбання ліків, розмір моральної шкоди вважали завищеним.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду цивільної справи повідомлявся належним чином.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного.

Судом встановлено, що позивачка є матір'ю малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.43), а відповідачі є батьками малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.42).

26.03.2015 року о 17 год. малолітній ОСОБА_6 знаходячись на вулиці біля будинку № 28 по вул. Садовій в смт.Березнегувате, під час сварки кинув каменем в око малолітньому ОСОБА_5, чим спричинив йому тупу травму лівого ока.

Постановою заступника начальника СВ Березнегуватського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_9 кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.03.2015 року було закрито на п.2 ч.1 ст.284 КК України, у зв'язку з недосягненням ОСОБА_6 віку з якого може наставати кримінальна відповідальність ( а.с.13).

У зв'язку з отриманою травмою малолітній ОСОБА_5 з 26.03.2015 року по 07.04.2015 року перебував на стаціонарному лікуванні Миколаївської обласної офтальмологічної лікарні з діагнозом: контузія, гемофтальм, непроникаюче лимбальне поранення ОS (побутова травма).Забій, гематома нижньої повіки. Вторинна гіпертензія ОS (а.с.11).

У зв'язку з тривалою гіпертензією, малолітній ОСОБА_5 був направлений до Інституту очних хвороб і тканинної терапії імені ОСОБА_7 в м.Одеса, де перебував на стаціонарному лікуванні з 07.04.2015 року по 17.04.2015 року з діагнозом: праве око- гіперметропія слабкого ступеню, ліве око - вторинна гипертенія, мідріаз, часткова травматична катаракта, посттравматична проліферативна ретинопатія в задній полосі після контузії тяжкого ступеня. При виписці гострота зору лівого ока складала 0,6 н/к та рекомендовано, зокрема нагляд в Інституті очних хвороб і тканинної терапії ім.Філатова через 1 місяць (а.с.25).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показала, що малолітній ОСОБА_5 доводиться їй онуком. Після отриманої травми вона перебувала з ним у лікарні у м.Миколаєві, оскільки стан дитини погіршився, їх було направлено до Інституту очних хвороб і тканинної терапії у м.Одеса. Всі ліки вона придбавала за призначеннями лікарів, за власний рахунок, деякі надавались лікарнею. Онук потребує щомісячного обстеження в Інституті в м.Одеса, зір на ліве око відновися лише на 50 відсотків, однак в їх родини немає коштів на лікування, а відповідачка їм добровільно допомоги не надає.

Згідно ч. 1 ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками..,- якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Судом встановлено, що постановою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 14 травня 2015 року відповідачку було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, у зв'язку з незабезпеченням належних умов виховання сина ОСОБА_6 який завдав тілесного ушкодження малолітньому ОСОБА_5О.( а.с.69).

З виписок з історії хвороби слідує, що малолітньому ОСОБА_5 під час лікування у стаціонарі призначалось відповідне медикаментозне лікування, у зв'язку з чим позивачка зазнала матеріальних втрат, повязаних з придбанням ліків, що підтверджується фіскальними чеками та витратами на проїзд до місця лікування з з смт.Березнегувате до м.Миколаєва та з м.Миколаєва до м.Одеси ( а.с.14, 45-49). За ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, а тому їх відповідальність також є рівною, відповідно наявні правові підстави для покладення на кожного з відповідачів обовязку по відшкодуванню вказаних вище матеріальних втрат, з вирахуванням суми наданої ними допомоги в розмірі 1500 грн., в рівних частинах, а не в солідарному порядку як про це просить позивач.

Між тим, при визначенні розміру матеріальної шкоди суд не враховує чеки на загальну суму 951 грн. 37 коп. - оскільки мала місце оплата за придбання ліків не зазначених у призначеному медикаментозному лікуванні та квитки за проїзд з смт.Березнегувате до м.Миколаєва та у зворотньому напрямку від 27.03.2015 р.,31.03.2015 р.,02.04.2015 р.,04,04,2015 р., 05.04.2015 р.,17.04.2015 р.,21.04.2015 р.- оскільки вони не містять даних про вартість проїзду.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до роз'яснень, даних в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

З огляду на зазначене при визначенні розміру моральної шкоди завданої малолітньому ОСОБА_5 суд враховує наявність тривалих фізичних та моральних страждань яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням ока, незворотні наслідки заподіяної травми, оскільки зір пошкодженого ока повністю не відновився, а дитина потребує періодичного медичного нагляду, порушення у зв'язку з цим нормального ритму його життя, навчання і розвитку, та доходить висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідачів 5000 грн. в рахунок відшкодування завданої дитині моральної шкоди, яку також слід стягнути в рівних частинах з кожного.

Крім цього, враховуючи глибину і тривалість душевних страждань позивачки у зв'язку із заподіянням травми її дитині суд доходить висновку про стягнення з відповідачів на її користь моральної шкоди у розмірі 1500 грн.

На підставі ст.88 ЦПК України з кожного з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої малолітньою особою - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди з кожного по 2388 ( дві тисячі триста вісімдесят вісім) грн. 29 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, як законного представника ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з кожного по 2500 грн. моральної шкоди заподіяної малолітній особі.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди з кожного по 750 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь держави з кожного по 639 грн. 45 коп. судового збору на розрахунковий рахунок 0065, , одержувач Управління державної казначейської служби України в Березнегуватському районі Миколаївської області, код 2203001, МФО 826013 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. Ф. Орлова