Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/3907/15-ц
Провадження № 2/644/1447/15
РІШЕННЯ

іменем України

07 жовтня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Шевченка С.В., за участю секретаря Костіна О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

Позивач подав в суд вказаний вище позов, в обґрунтування вимог за яким зазначав, що він є сином ОСОБА_3, померлої 12 червня 2014 року, яка є співвласником квартири №113, що знаходиться в м. Харкові по вул. Верстатобудівельній № 9 та належить на праві спільної сумісної власності: частина квартири, безпосередньо, спадкодавцю - ОСОБА_3, а частина квартири належить матері спадкодавця - ОСОБА_4, яка померла 24 вересня 1999 року, спадкоємцем якої була її донька - ОСОБА_5, яка спадщину прийняла, так як була зареєстрована та проживала з нею в спадковій квартирі, але не оформляла спадкових прав після смерті матері та, що його мати, ОСОБА_3 заповідала своєму сину, ОСОБА_1 та своїй невістці ОСОБА_2 в рівних частинах кожному все своє майно, і взагалі все що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право.

При оформленні спадщини було встановлено, що прізвище бабусі та матері позивача різні та відсутні документи, що б підтверджували їх родинний зв'язок, що в свою чергу позбавляє можливості оформити позивачем спадщину після смерті матері, у зв'язку з чим просить суд встановити факт родинних відносин та визнати право власності на 1/2 частини квартири, що належать його матері в порядку спадкування за заповітом.

Відповідачка звернулась до суду з зустрічним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є невісткою ОСОБА_3, померлої 12 червня 2014 року, що є співвласником квартири №113, яка знаходиться в м. Харкові, по вул. Верстатобудівельна будинок №9, яка на праві спільної сумісної власності належить: частина квартири, безпосередньо, спадкодавцю - ОСОБА_3, а частина квартири належить матері спадкодавця - ОСОБА_4, яка померла 24 вересня 1999 року, спадкоємцем якої була її донька - ОСОБА_5, яка спадщину прийняла, так як була зареєстрована та проживала з нею в спадковій квартирі, але не оформляла спадкових прав після смерті матері та, що її померла свекруха, ОСОБА_3, склала заповіт від 19 травня 2012 року, яким заповідала своєму сину, ОСОБА_1 та своїй невістці ОСОБА_2 в рівних частинах кожному все своє майно, і взагалі все що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право. За відсутністю документів, що б підтверджували родинний зв'язок ОСОБА_3,померлої 12 червня 2014року та її померлої матері ОСОБА_4, яка померла 24 вересня 1999 року, що позбавляє можливості оформити позивачкою за зустрічним позовом спадщину за заповітом на 1/2 частини квартири після смерті ОСОБА_3, яка в свою чергу прийняла спадщину після смерті своєї матері, у зв'язку з чим, просить суд встановити факт родинних відносин та визнати право власності на 1/2 частини квартири, що належать ОСОБА_3, в порядку спадкування за заповітом.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, проти зустрічного позову не заперечував.

У судовому засіданні відповідачка зустрічні позовні вимоги підтримала, проти первісного позову не заперечувала.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені позови підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4, яка померла 24 вересня 1999 року є рідною матір'ю ОСОБА_3, померлої 12 червня 2014року, даний факт підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_6 І, ОСОБА_7, які добре знають позивача та його матір та бабусю.

Також встановлено, що ОСОБА_3 є єдиною спадкоємицею, що прийняла спадщину після смерті своєї матері, ОСОБА_4, померлої 24 вересня 1999 році, що підтверджується свідоцтвом про смерть матері, відомостями про місце проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за однією адресою, ордером на житло №43729 серія А від 14 жовтня 1977 року, виданого Виконавчим комітетом ОСОБА_8 депутатів трудящих міста Харкова на ім'я російською Максимовой Прасковье Захаровне, де зазначено склад сім'ї: ОСОБА_3 - основний квартиронаймач, ОСОБА_4 - мати, свідоцтвом про право власності на житло від 21.07.1993 року ХМЦПДЖФ р.№7-93-93-56, де зазначено, що АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_9, а також підтверджується опитаних в судовому засіданні свідків, які підтвердили факт прийняття нею спадщини.

Відповідно до свідоцтва про народження померлої 12 червня 2014 року ОСОБА_3, зазначено, що ОСОБА_10 народилася 04.11.1925 року, в графі мати зазначено ОСОБА_11, в графі батько зазначено ОСОБА_12, місце народження с. ІІ Красноармійське, Вовчанського району, Харківської області.

Згідно довідки Управління запису актів цивільного стану Кемеровської області, Росія шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 було зареєстровано органом РАГС м. Бєлово Кемеровської області, Росія за №49 від 18.01.1947 року.

Згідно до посвідки-свідоцтва про припинення шлюбу №31463 Виконавчого комітету ОСОБА_8 районної ради депутатів трудящих бюро актів громадського стану від 24.05.1967 року шлюб між ОСОБА_13 Прокопичем та ОСОБА_3 24 травня 1967 року було припинено. Після розірвання шлюбу було дано прізвище матері - ОСОБА_3 та батьку - Максимов.

В свідоцтві про народження №1936258 ОСОБА_4 зазначено: прізвище російською Лиманова, ім'я: російською Настя, дата народження 25.10.1906 року, в графі батьки зазначено: мати-російською Лиманова Матрена Ягоровна, батько російською Лиман Максим Петрович, про що в книзі записів актів громадського стану про народження 11 Червоноградського ЗАГСУ Харківської області ,25.10.1906 року зроблено відповідний запис №105.

Згідно до свідоцтва про смерть, 24 вересня 1999 року померла ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану про смерть ОСОБА_14 міським відділом реєстрації актів громадського стану 24 вересня 1999року,було зроблено відповідний запис №8141.

Згідно до довідки від 16.02.2015 року за №01-30/16 Державного архіву Харківської області за 1924-1925 роки запису Свідоцтва про одруження між ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_12 -в архіві не зберігаються.

Згідно довідки відділу Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції від 13.03.2015 року №28/08.01.-04-06,що за інформацією наданою відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції у Харківській області від 28.02.2015 №342/03-06-15 щодо перевірки по першим примірникам первинних актових записів цивільного стану за 7 контрольних років з 1944 року по 1951 рік при частковій наявності архіву, та по першим примірникам поновлених актових записів з 1948 року по теперішній час при повній наявності архіву, актового запису про шлюб на ОСОБА_13 Прокопича та ОСОБА_10 не виявлено.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.256 ЦПК України, ст.ст.529,549 ЦК України в редакції 1963 року, можливо встановити факт родинних відношень між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на спадкову квартиру у порядку спадкування за заповітом по 1/2 частині за кожним.

Проаналізувавши вище викладене, суд вважає, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, вимоги, щодо встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_3, померлою 12 червня 2014 року, та ОСОБА_4, померлою 24 вересня 1999 року, і визнання того, що ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_3, підлягає задоволенню.

Позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом також підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до заповіту від 19 травня 2012 року, яким ОСОБА_3 заповідала ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах кожному : все своє рухоме та нерухоме майно, та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право.

Згідно до свідоцтва про право власності на житло від 21 липня 1993 року ХМЦПДЖФ квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та членам її сім'ї -ОСОБА_4.

ОСОБА_4 померла 24 вересня 1999, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Після смерті ОСОБА_4,померлої 24 вересня 1999 року відкрилась спадщина на 1/2 частини АДРЕСА_3, яка належить на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21 липня 1993 року ХМЦПДЖФ.

Згідно до довідки КП БТІ інвентаризаційна вартість АДРЕСА_3 складає 50616 грн.

Згідно до Звіту про оцінку майна, ринкова вартість квартири АДРЕСА_4 становить 349 997 грн.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем по закону є її дочка, ОСОБА_3, яка на час смерті ОСОБА_4, яка померла 24 вересня 1999 року ,проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2 та була зареєстрована.

Відповідно до ст.549 ЦК України(в редакції 1963р) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1)якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном 2)якщо він звернувся до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини

Ч.2 ст.553 ЦК України (1963р) - вважається, що відмовився від спадщини також спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини(ст.549ЦК України).

Постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 15.01.2015р. 4 ОСОБА_14 державної нотаріальної контори не містить відомостей про відмову ОСОБА_3 від спадщини.

ОСОБА_3 прийняла спадщину, тому що фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, проживала та була зареєстрована на момент смерті своєї матері в спірній квартирі, сплачувала комунальні платежі, проводила поточний ремонт, що підтверджено довідкою про реєстрацію проживання ОСОБА_3 на час смерті своєї матері, ОСОБА_4 в спірній квартирі.

Таким чином, з вищевикладеного випливає, що ОСОБА_3 (дівоче ОСОБА_10) ОСОБА_15 належить квартира №113, яка знаходиться в м. Харкові, по вул. Верстатобудівельна будинок №9 (1/2 частини квартири - в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 та 1/2частина - в праві спільної сумісної власності згідно до свідоцтва про право власності на житло від 21 липня 1993 року ХМЦПДЖФ), яку остання заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках.

ОСОБА_3 померла 12 червня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після смерті ОСОБА_3, померлої 12 червня 2014 року, відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_5.

Спадкоємцями за заповітом є ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України сторони прийняли спадщину, оскільки, у відповідності до вимог ст. 1270 ЦК України, звернулись шестимісячний строк до 4 ХДНК з заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого було відкрито спадкову справу №802/2014, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, номер у Спадковому реєстрі 56553113.

Як вбачається з постанови Четвертої ОСОБА_14 державної нотаріальної контори від 15.01.2015 року із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої 12 червня 2014 року, до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на підставі якої було заведено спадкову справу № 56553113, а також було зазначено, що інших заяв до нотаріальної контори не надходило та свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Також у постанові було зазначено, що в матеріалах спадкової справи № 56553113 знаходиться заповіт ОСОБА_3, в якому остання заповіла усе своє майно в рівних частинах кожному з спадкоємців: ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до листа Четвертої ОСОБА_14 державної нотаріальної контори від 11.06.2015 року № 2904/01-16 після смерті ОСОБА_4, померлої 24 вересня 1999 року, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на частку своєї матері, ОСОБА_3 не зверталась, спадкова справа не заводилась.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що визнання за позивачем та відповідачкою права власності на спадкове нерухоме майно не суперечить закону, не порушує права, свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб, позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст. ч.4 ст.25, 1216, 1220-1222, 1226, 1233, 1234, 148, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 210, 212, 214, 215, п.1 ст. 1256, 257, 258ЦПК України, ст.524-27, 529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, суд

в и р і ш и в:

Позови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, відповідно до якого ОСОБА_2 (дівоче ОСОБА_10) ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 12 червня 2014 року, є рідною дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла 24 вересня 1999 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 12 червня 2014 року, на 1/2 частини квартири №113, яка знаходиться в м. Харкові по вул. Верстатобудівельній в будинку № 9.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 12 червня 2014 року, на 1/2 частини квартири №113, яка знаходиться в м. Харкові по вул. Верстатобудівельній в будинку № 9.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя С.В. Шевченко