Справа № 199/6651/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

12.08.2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого Якименко Л.Г.

при секретарі Яншиній Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2, третя особа Приватне підприємство «Сімор», про звернення стягнення на предмет застави та стягнення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет застави та стягнення штрафу.

В обґрунтування позову зазначив, що 24.07.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» та Приватним підприємством «Сімор» було укладено кредитний договір №6/К-в у формі поновлювальної лінії з максимальним лімітом у сумі 3 500 000,00 доларів США, з терміном остаточного повернення 23.07.2010 року (п.1.1.2 договору) та зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13% річних (п.1.1.3 договору).

У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 24.07.2007 року №6/К-в між ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» та відповідачем ОСОБА_2, було укладено договір застави №3 від 21.08.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий №8190, відповідно до умов якого банку було передано у заставу транспортний засіб ОСОБА_4, 2000 року випуску, шасі №JMZCP19P201138908, реєстраційний номер НОМЕР_1, обтяження зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за №5529713.

У подальшому умови даного договору застави №3 від 21.08.2007 року змінювались на підставі договору про зміни №1 від 21.11.2007 року, договору про зміни №2 від 07.02.2008 року, договору про зміни №3 від 26.06.2008 року, договору про зміни №4 від 02.12.2008 року, договору про зміни №5 від 13.02.2009 року, договору №6 про внесення змін від 07.08.2009 року, договору №7 про внесення змін, договору №8 про внесення змін від 06.04.2011 року в частині розміру відсотків річних за користуванням кредитною сумою та строків її повернення.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2012 року по справі №27/5005/4929/2012 з Приватного підприємства «Сімор» було стягнуто на користь Банку суму по кредитному договору від 24.07.2007 року № 6/К-в у розмірі 27 900 152,00 гривень, однак оскільки до теперішнього часу вищезазначене рішення Господарського суду Дніпропетровської області не виконано, заборгованість за кредитним договором від 24.07.2007 року №6/К-в не погашена, тому позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1», , заборгованість за кредитним договором №6/К-в від 24.07.2007 року у загальній сумі 31 533 429,91 грн., з яких: 26 140 192,36 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 1 196 320,00 грн., що еквівалентно 100 000,00 дол. США, - прострочена заборгованість за кредитом по траншам в доларах США; 2 376 169,12 грн. - прострочена заборгованість за відсотками; 117 116,85 грн., що еквівалентно 9 789,76 дол. США, - прострочена заборгованість за відсотками за траншами в доларів США, 11 292,39 грн. комісія; 1 444 069,43 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 83 742,40 грн., що еквівалентно 7 000,00 доларам США - пеня за, несвоєчасне погашення кредиту за траншами в доларах США; 155 958,41 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту; 7 741,98 грн., що еквівалентно 647,15 доларів США - пеня за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту; 826,97 грн. - пеня за несвоєчасну сплату комісії, шляхом звернення стягнення на предмет застави, згідно умов Договору застави №3 від 21.08.2007 року, транспортній засіб - ОСОБА_4, 2000 року випуску, шасі № JMZCP19P201138908, реєстраційний номер НОМЕР_1; встановити спосіб реалізації предмета застави - шляхом проведення публічних торгів з початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому на звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчий дій; стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1», , судовий збір 3 654,00 гривні.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутності, про що надав письмову заяву.

Відповідач в судове засідання не з'явився, позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив суд застосувати строки позовної давності та розглянути справу у його відсутності, про що надав відповідну заяву.

Представник третьої особи Приватного підприємства «Сімор» у судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.07.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» та Приватним підприємством «Сімор» було укладено кредитний договір №6/К-в у формі поновлювальної лінії з максимальним лімітом у сумі 3 500 000,00 доларів США, з терміном остаточного повернення 23.07.2010 року (п.1.1.2 договору) та зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13% річних (п.1.1.3 договору).

У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 24.07.2007 року № 6/К-в між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» та відповідачем ОСОБА_2, було укладено договір застави № 3 від 21.08.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованим в реєстрі під №8190, відповідно до умов якого банку було передано в заставу транспортний засіб ОСОБА_4, 2000 року випуску, шасі № JMZCP19P201138908, реєстраційний номер НОМЕР_1, обтяження зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 5529713. У подальшому умови даного договору застави №3 від 21.08.2007 року змінювались на підставі договору про зміни №1 від 21.11.2007 року, договору про зміни №2 від 07.02.2008 року, договору про зміни №3 від 26.06.2008 року, договору про зміни №4 від 02.12.2008 року, договору про зміни №5 від 13.02.2009 року, договору №6 про внесення змін від 07.08.2009 року, договору №7 про внесення змін, договору №8 про внесення змін від 06.04.2011 року в частині розміру відсотків річних за користуванням кредитною сумою та строків її повернення.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2012 року по справі № 27/5005/4929/2012 з Приватного підприємства «Сімор» було стягнуто на користь Банку суму по кредитному договору від 24.07.2007 року № 6/К-в у розмірі 27 900 152,00 гривень, однак до теперішнього часу вищезазначене рішення Господарського суду Дніпропетровської області не виконано заборгованість за кредитним договором від 24.07.2007 року № 6/К-в не погашено.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В силу застави, згідно зі статтею 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Частинами 1 та 7 статті 20 Закону України Про заставу передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ст. 267 ЦК України, особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з кредитного договору №6/К-в від 24.07.2007 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» та Приватним підприємством «Сімор» на суму 3 500 000 доларів США, строк виконання зобовязань за яким наступає 23.07.2010 року, зміни до вказаного кредитного договору стосовно пролонгації його дії між сторонами не вносились, будь-яких додаткових договорів не укладалось, тому, приймаючи до уваги вимоги ст. 266 ЦК України про застосування позовної давності до додаткових вимог, що зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), а тому застосовуючи загальний строк позовної давності у три роки на право вимоги у позивача за договором застави №3 від 21.08.2007 року, суд вважає відмовити в задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет застави та стягнення штрафу, оскільки згідно з даними штампу на поштовому конверті дата відправки позовної заяви - 06.08.2014 року підтверджує пропуск позивачем загального строку на звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, яка повинна бути заявлена не пізніше 23.07.2013 року.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, 261, 267 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський ОСОБА_1» в позові до ОСОБА_2, третя особа Приватне підприємство «Сімор», про звернення стягнення на предмет застави та стягнення штрафу, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: