Справа № 163/3218/14-ц
Провадження № 2/163/23/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2015 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Чишія С.С.

при секретарі Носку А.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

прокурора Оксентюк Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль цивільну справу за позовом Любомльської райдержадміністрації Волинської області в інтересах малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві Любомльська райдержадміністрація просить відібрати малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 у їх матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав та передати дітей позивачу для подальшого влаштування.

Вимоги обґрунтовано тим, що діти перебувають на обліку служби в справах дітей з підстав проживання у сім'ї, в якій батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що може негативно вплинути на їх фізичний розвиток. Батько дітей помер, а їх матір - відповідачка по справі - отримує на дітей пенсію по втраті годувальника. Певний час вона працювала медсестрою, однак звільнилась за угодою сторін і ніде не працює. Відповідні державні служби систематично відвідували сім'ю відповідачки за місцем проживання. Кожен раз виявляли, що в квартирі брудно, неохайно, стоїть неприємний запах, постільна білизна на ліжках дітей відсутня, продуктів харчування дуже мало. В квартирі в неробочому стані були системи опалення і електропостачання. Діти неодноразово хворіли шкірними захворюванням, через що тричі влаштовувались в санаторій, в тому числі, через соціальні причини. Відповідач кілька разів притягувалась до відповідальності за ст.184 КУпАП, її ставлення до виховання і утримання дітей розглядалось відповідною комісією. До служби в справах дітей надходять звернення щодо неналежного ставлення відповідачки до своїх материнських обов'язків. Через сукупність таких обставин, що свідчать про ухилення ОСОБА_2 від виконання обов'язків по вихованню дітей, створення їм належних умов проживання, райдержадміністрація вважає за необхідне відібрати дітей у відповідачки без позбавлення батьківських прав.

В судовому засіданні представник позивача і прокурор заявлені вимоги підтримали.

Відповідачка позов не визнала.

Судовий розгляд справи розпочато в заочному порядку через неявку відповідачки. Про час наступного засідання, яке призначалось у зв'язку з оголошенням перерви для виклику свідків, відповідачка була повідомлена і в судове засідання з'явилась. На останнє засідання, для проведення якого оголошувалась перерва з метою обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї ОСОБА_2, відповідачка не з'явилась, хоча про час і місце його проведення повідомлялась як усно, так і під розписку в судовій повістці.

За таких обставин суд ухвалив завершити судовий розгляд позову в загальному порядку.

Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що відповідачка самоусунулась від виконання своїх обов'язків щодо належного виховання і утримання дітей. Хоча діти ставляться до матері прихильно, однак умови їх проживання є незадовільними. Діти часто хворіють хворобами шкіри, що спричинено неналежним їх доглядом. З ініціативи лікувального закладу діти направлялись в санаторій «Згорани», де перебували протягом 2013-2014 року біля 100 днів за рік. До служби в справах дітей систематично звертались сусіди відповідачки з приводу її неналежного ставлення до виховання і утримання дітей. Працівники відповідних державних служб обстежували місце проживання сім'ї ОСОБА_2, хоча не завжди вона впускала їх в приміщення. Квартира відповідачки на зимовий період не була обладнана системами опалення і електропостачання, що ставило під загрозу здоров'я дітей. Сам стан житлового приміщення є незадовільним, в квартирі не прибрано, постільна білизна, в тому числі, дитяча, брудна. Продуктів харчування при кожному обстеженні було обмаль, ознак приготування їжі майже не було. Поведінка ОСОБА_2 розглядалась на засіданні комісії у справах дітей, де зверталось увагу відповідачки на її неналежне ставлення до виконання батьківських обов'язків, однак до позитивних змін це не привело. На контакт відповідачка не йде, не бажає одержувати допомогу спеціалістів. Метою звернення у суд є надання дітям відповідного статусу і влаштування у дитячий будинок сімейного типу, в тому числі, щоб надати їм належні навики проживання в сім'ї і побуті.

Прокурор в судовому засіданні позов райдержадміністрації підтримала і заявила, що умови проживання відповідачки ставлять під загрозу здоров'я її дітей, а сама ОСОБА_2 не вживає жодних заходів для вирішення питань по їх вихованню і утриманню.

Відповідач в судовому засіданні пояснила, що до виховання дітей ставиться відповідально: допомагає вчити уроки, доглядає їх, готує їжу, забезпечує одягом. Через втручання служби в справах дітей в її сімейне життя, в тому числі, звернення в лікарню, де вона працювала, змушена була залишити місце роботи і зареєструвалась як безробітна. Одержувану на дітей пенсію використовує виключно на них. Діти дійсно хворіли, однак належно займалась їх лікуванням і возила в санаторій. В квартирі тривалий час власними силами робить ремонт. На даний час відремонтовано опалення і електропроводку, має намір провести фарбування і наклеїти шпалери. Має достатньо дров і продуктів харчування. Дітей не може забрати із санаторію у зв'язку із проведенням ремонту. Влітку планує поїхати на заробітки, а дітей влаштувати до родичів покійного чоловіка. Вважає, що підстав для відібрання дітей немає, а самі діти досить прихильно до неї ставляться.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

З висновку Любомльської райдержадміністрації від 04.12.2014 року вбачається, що позивач як орган опіки і піклування вважає необхідним відібрання у ОСОБА_2 її дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_3 без позбавлення батьківських прав.

Згідно із копіями свідоцтв НОМЕР_1, НОМЕР_2 ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2. Їх батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

Сторони визнають доведеним факт, що батько дітей помер, а також що сім'я ОСОБА_2 проживає в квартирі АДРЕСА_1.

Згідно з актами від 26 червня 2013 року, 03 липня, 17 жовтня, 01 грудня 2014 року відповідна комісія з представників районної служби в справах дітей, районного Центру соціальних служб для сім'ї, дітей і молоді, кримінальної міліції у справах дітей Любомльського РВ УМВС кожного разу виявляла незадовільні, антисанітарні умови проживання сім'ї ОСОБА_2, відсутність достатніх продуктів харчування.

З відповідних протоколів вбачається, що питання про ставлення відповідачки до виконання своїх обов'язків розглядалось районною комісією з питань захисту прав дитини 08 липня, 15 вересня, 02 грудня 2014 року. На останньому засіданні комісія прийшла до висновку про наявність загрози здоров'ю дітей.

Виписками з медичних карток дітей відповідачки вбачається, що протягом 2013-2014 року вони хворіли шкірними хворобами(короста, атипічний дерматит), проходили лікування в Любомльській ЦРЛ, направлялись в санаторій «Згорани». Причиною хвороб згідно з листом ТМО Любомльського і Шацького районів є проживання в антисанітарних умовах.

З інформації обласного дитячого протитуберкульозного санаторію «Згорани» вбачається, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 перебували у санаторії 120 днів протягом 2013 року та 71 день протягом 2014 року. Сторони не заперечують той факт, що і на даний час діти проживають і навчаються в санаторії.

Допитана в судовому засіданні в якості соціальний педагог Любомльської ЗОШ №2 ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що відповідачка задовільно ставиться до навчання дітей в школі. Однак за місцем проживання вчителі під час передачі зібраних теплих предметів одягу дітям і шкільних подарунків виявили безпорядок у квартирі, іншого разу - відповідачка не пустила їх в житло.

З інформації ТМО Любомльського і Шацького районів вбачається, що відповідачка працювала в Любомльській ЦРЛ на посаді молодшої медичної сестри(санітарки-прибиральниці» з 01.11.1996 по 24.09.2014 року, коли була звільнена за угодою сторін. За місцем працевлаштування характеризується посередньо. За результатами медичного огляду у 2013 році у неї виявлено нейроциркуляторну дистонію, через що в'язко на диспансерний огляд у сімейного лікаря, однак хвороба не перешкоджає у не утруднює можливість здійснення догляду за дітьми.

З довідки Любомльського районного центру зайнятості встановлено, що відповідачка зареєстрована як безробітна з 24.12.2014 року. Через неявку в центр без поважних причин їй скорочено виплату допомоги по безробіттю з 16 січня по 14 лютого 2015 року.

З довідки управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі вбачається, що відповідачка одержує пенсію у зв'язку із втратою годувальника на дітей ОСОБА_3 і ОСОБА_4.

З постанови судді Любомльського районного суду від 04.03.2013 року у справі №163/513/13-п вбачається, що відповідачка притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП через ухилення від виконання своїх обов'язків щодо забезпечення необхідних умов проживання, навчання та виховання своїх малолітніх дітей.

З акту від 18.02.2015 року вбачається, що у кватирі відповідачки дуже брудно(немита і не підметена підлога, павутиння на стелі); в спальні - брудна постіль; в кухні - немитий посуд, сміттєві пакети з порожніми пляшками, в тому числі, з-під алкогольних напоїв; у спальні дітей - брудна постіль і розкиданий брудний одяг. Електромережа в квартирі робоча; є твердопаливний котел, однак батареї холодні; у ванній кімнаті відсутні рукомийник і ванна чи душ. Підсобне господарство не ведеться, наявних дров недостатньо до закінчення опалювального сезону. Порівняно з попередніми відвідуваннями стан квартири не змінився, окрім підключення електрики і котла та продажу ванної.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 ст.152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Згідно із ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Аналіз досліджених доказів в сукупностями з нормами законодавства приводить суд до висновку, що відповідачка неналежним чином виконує свої обов'язки щодо забезпечення дітям належних умов проживання і виховання.

Акти обстеження свідчать про антисанітарні умови в жилі сім'ї ОСОБА_4, що привело до захворювання дітей на шкірні хвороби із соціальних причин. При цьому відповідачка не навела жодних переконливих причин доведення житла до таких умов: вона звільнилась з роботи за угодою сторін і, маючи статус безробітної, порушила порядок перебування на обліку; за допомогою до органів державної влади чи місцевого самоврядування не зверталась, а від контактів із спеціалістами органів у справах дітей відмовилась.

В той же час відповідачка фактично не заперечує проти перебування дітей на державному утриманні протягом тривалих термінів перебування у санаторії, який має зовсім іншу спеціалізацію. При цьому її щотижневе відвідування дітей в санаторії, на думку суду, свідчить лише про її прихильність до дітей, а не на докладання зусиль щодо їх належного утримання і забезпечення.

Суд також враховує той факт, що неналежні умови проживання існують протягом тривалого часу, і навіть з огляду на наявність судової справи відповідачка не вжила заходів щодо приведення квартири у належний і достатній для проживання дітей стан.

Зазначені обставини приводять суд до висновку, що відповідачка самоусунулась від створення належних умов проживання своїм дітям, які фактично перебувають на утриманні держави. Залишення дітей для проживання з матір'ю становитиме загрозу для їх здоров'я з огляду на антисанітарні умови в квартирі відповідачки, що провокує хвороби дітей, на відсутність достатнього харчування для них та ознак намагання відповідачки самостійно чи з допомогою державних органів створити дітям такі умови.

Згідно із ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Таким чином, по справі встановлено, що заявлені органом опіки і піклування вимоги обґрунтовані, доведені і відповідають положенням чинного законодавства. Осіб, яким би можна було передати дітей немає, тому позов підлягає повному задоволенню.

При цьому суд зауважує, що згідно із ч.3 ст.170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Позивач заявив вимоги лише про відібрання дітей з метою їх належного влаштування. Батьківських прав щодо дітей відповідачка не позбавлена, що дає їй право на спілкування з дітьми, на участь в їх вихованні і утриманні. Після створення належних умов для проживання і утримання дітей, що свідчитиме про відсутність загрози їх здоров'ю, відповідачка має право звернутись до суду з відповідним позовом про повернення дітей.

Згідно зі ст.88 ЦПК України судові витрати у формі судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, відібрати у їх матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав і передати для подальшого влаштування Любомльській райдержадміністрації Волинської області.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 243(двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення протягом 10 днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий : суддя С.С.Чишій