пр. № 2/759/7508/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Борденюк В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ССД Дніпровської РДА в м. Києві, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини з матірю,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини з матірю.

Суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини з матірю залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства України.

Пунктом 26 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2013 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що перерахування сум судового збору здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Як вбачається з абзацу другого частини 3 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», у раз коли в позовній заяві обєднано дві або більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається із позовної заяви, позивач крім розірвання шлюбу, просить суд визначити місце проживання дитини з матірю. Позивачу необхідно надати суду належні докази сплати судового збору за розгляд немайнової вимоги позивача про визначення місця проживання дитини з матірю.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119-121 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі вищевикладеного та керуючись 98, 121 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ССД Дніпровської РДА в м. Києві, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини з матірю - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки протягом п'яти днів з дня отримання копії даної ухвали, також розяснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: