Справа №173/1630/15-ц
Провадження №2/173/806/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого - судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю:

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулося до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідно до умов договору № BL_КГ100095083 від 15 лютого 2012 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 11600 грн. строком до 15 лютого 2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних та комісії за управління кредитом 3 % від суми кредиту. Позичальник порушила умови договору, у звязку з чим станом на 7 серпня 2015 року заборгованість за кредитним договором становить 33 421 грн. 98 коп., а саме: 6 205 грн. 55 коп. прострочена сума кредиту; 0 грн. 24 коп. прострочені проценти за користування кредитом; 4443 грн. 46 коп. прострочена комісія та 22 772 грн. 73 грн. пеня у відповідності до п. 4.3 договору, яку позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь.

В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, суду пояснила, що вона дійсно отримувала кредит, проте потім не змогла своєчасно повертати заборгованість за кредитом через скрутне матеріальне становище. Просила суд зменшити суму пені.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

15 лютого 2012 року між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_2» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») (ОСОБА_2) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено договір банківського обслуговування № BL_КГ100095083 , згідно з умовами якого Позичальник отримала кредит у розмірі 11600 грн. на строк до 15 лютого 2015 року з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 0,01 % річних та комісії за управління кредитом у розмірі 3% від суми кредиту. Позичальник взяв на себе зобовязання щодо повернення суми кредиту, відсотків, комісії (а.с.9-16).

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Уклавши із публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_2» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, ОСОБА_1 порушила договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка згідно з розрахунком позивача станом на 7 серпня 2015 року становить 10649 грн. 25 коп.: 6205 грн. 55 коп. прострочена сума кредиту; 0 грн. 24 коп. прострочені процентами за користування кредитом; 4443 грн. 46 коп. комісія за управління кредитом (а.с.7-8).

Доказів повернення кредиту на день ухвалення рішення сторонами суду не надано.

У звязку з цим суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитними коштами, комісії законними та обґрунтованими.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Умовами договору, а саме п. 4.3 передбачена відповідальність позичальника за порушення сплати або не сплати в повному обсязі чергового платежу за Графіком в розмірі 0,50% (п. 10 Спеціальної частини договору), що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не виконані на день прострочення виконання.

Згідно з розрахунком позивача за порушення строків платежів нараховано пеню в сумі 22772 грн. 73 коп.

Частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Верховний Суд України 3 вересня 2014 року за наслідками розгляду справи № 6-100 цс 14 зробив правовий висновок про те, що частина третя статті 551 Цивільного кодексу України з урахуванням положень статті 3 Цивільного кодексу країни щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

У звязку з чим суд вважає за можливе зменшити суми пені, яка підлягає стягненню з відповідача, навіть за відсутності заяви про це з боку відповідача.

А тому позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, приймаючи до уваги, що у відповідності до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі, передбаченому п.1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діє на час прийняття рішення).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 526, 551, 610-612, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60‚ 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ін..н. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1) на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» (, 04119, м. Київ, вул.. Дегтярівська, б. 27 «Т», р№ 1 в Головному Управлінні Національного банку України по м. Києву і Київській області, МФО 321024) заборгованість за кредитом в сумі 14 649 грн. 25 коп.: 6205 грн. 55 коп. заборгованість за кредитом; 0 грн. 24 коп. заборгованість за процентами; 4443 грн. 46 коп. комісія за розрахункове обслуговування; 4000 грн. 00 коп. пеня.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ін..н. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1) судовий збір в дохід держави 1218 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, проте не були присутні під час проголошення рішення суду мають право оскаржити його протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко