Справа № 667/3922/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року м. Херсон

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого - судді Черниш О.Л.

при секретарі Сільчик Т.В.

за участю представника позивача Ковтунюка Іллі Анатолійовича, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Преміум» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором приєднання, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із названим позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за Договором приєднання № 11224/1 до Публічної пропозиції ПАТ «КБ «Преміум» на укладення відкриття банківського (карткового) рахунку та надання і використання платіжної картки у розмірі 9343,77 грн. та судові витрати.

На обґрунтування позовних вимог зазначив такі обставини:

14.01.2015 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Преміум» та ОСОБА_2 укладено Договір приєднання № 11224/1, згідно якого останній приєднався до Публічної пропозиції банку на укладання Договору відкриття банківського (карткового) рахунку та надання і використання платіжної картки.

Пунктами 1.1, 1.1.1,1.1.2 Договору передбачено, що банк на підставі отриманої від клієнта заяви - анкети відкриває банківський (картковий рахунок), емітує та надає клієнту платіжну картку Visa, тип якої визначається клієнтом, та забезпечує здійснення та проведення операцій з використанням платіжної картки на умовах, передбачених Договором і Правилами платіжної системи Visa International.

Відповідно до п.1.2. Договору клієнт сплачує Банку комісійну винагороду за здійснення операцій з використання платіжної картки в порядку. в розмірах та в строки, встановлені умовами Договору та Тарифами Банку.

Згідно того ж п.1.2 Договору клієнт погоджується з умовами Публічної пропозиції ПАТ «КБ «Преміум» на укладання Договору відкриття банківського (карткового) рахунку та надання і використання платіжної картки, викладеними на інтернет -сайті Банку та зобов'язується належним чином їх виконувати.

Банк взяті на себе зобов'язання виконав у повному обсязі, Відповідач свої зобов'язання за Договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 15.05.2015 року має заборгованість перед банком, яка становить 9343,77 грн.,

Згідно виписки по банківського рахунку у період з 14 січня 2015року по 02 лютого 2015року ОСОБА_2 тричі поповнював картковий рахунок на загальну суму 20620гривень. Крім того, на рахунок відповідача були зараховані інші кошти у сумі 2492,19грн., тобто всього було зараховано на його рахунок 23112,19грн.

Дебетова схема передбачає здійснення операцій з використання платіжної картки в межах залишку коштів, які обліковуються на картковому рахунку клієнта.

Дебетово-кредитна схема передбачає здійснення операцій з використанням платіжної картки в межах залишку коштів, які обліковуються на картковому рахунку клієнта, а в разі їх недостатності (відсутності) на картковому рахунку - за рахунок надання банком кредитних коштів.

У період з 26.01.2015року по 10.02.2015року Клієнт за картковим рахунком здійснив операцій у валюті, відмінній від валюти рахунку на загальну суму еквівалентну 31330,41грн. При цьому платежі відповідачем до 5 лютого 2015року здійснювалися в межах коштів на картковому рахунку, а з 06.02.2015року - понад суми залишку грошових коштів на його картковому рахунку.

Відповідач, порушуючи взяті на себе зобов'язання, передбачені п.4.1.5 Договору, не контролював залишок коштів на картковому рахунку при здійсненні платежів та вийшов поза межі наявного на картковому рахунку залишку коштів, у зв'язку з чим виникла заборгованість клієнта перед банком (несанкціонований овердрафт) на суму 8743,48грн.

Потім відповідачем 10.02.2015року було здійснено ще 2 платежі на суму еквівалентну 1966грн, у зв'язку з чим заборгованість зросла до 10710,40грн.

Пунктом 2.8 Договору визначено, що сторони домовилися, що Клієнт доручає банку без додаткових узгоджень з Клієнтом та надання Клієнтом платіжних доручень та без надання будь-яких додаткових документів самостійно списувати з його карткового рахунку суми заборгованості за несанкціонованим овердрафтом - суми заборгованості Клієнта перед банком у зв'язку з перевищенням суми операції з використанням платіжної картки, суми наявного залишку коштів (надалі несанкціонований овердрафт), а також суми нарахованих процентів а користування несанкціонованим овердрафтом. При виникненні несанкціонованого овердрафту, операцій з використанням платіжної картки здійснюється за дебетово-кредитною схемою, без укладання відповідного кредитного договору.

Відповідно до вимог договору частина боргу у сумі 2492,19 була погашена за рахунок надходжень коштів на картковий рахунок шляхом списання банком грошових коштів. а тому заборгованість відповідача перед банком станом на 26.02.2015року складає 8218,21грн.

Відповідач відповідно до вимог п.4.1.8 Договору повинен був у випадку виникнення несанкціонованого овердрафту погасити заборгованість, що виникла та сплатити нараховані проценти.

Станом на 15 травня 2015 року заборгованість клієнта перед банком становить 9343,77грн, з яких: 8218,21 грн. - сума заборгованості за несанкціонованим овердрафтом (несанкціонованим кредитним лімітом), 1115,56 грн. - проценти нараховані на суму заборгованості за несанкціонованим овердрафтом, із розрахунку 50% річних відповідно до умов п.3.1.8 Договору та п.7.12 Тарифів по випуску та обслуговуванню платіжних карток пакет "INSTANT" та 10 грн. - оплата за користування сервісом UFNMOBI.

Як на правове обґрунтування своїх вимог позивач послався на ст.ст.526,634 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі, просив суд його задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позивач не укладав з банком договору кредитування рахунку і не мав наміру користуватися кредитними коштами, підписана ним заява до банку є заявою про відкриття дебетового банківського рахунку з виплатою ним комісійної винагороди банку за здійснення ним банківських операцій. Банк повинен був здійснювати з його рахунку платежі тільки в межах наявних на рахунку коштів, а при їх відсутності не здійснювати платіжні операції. Позивач через інтернет мав можливість контролювати і контролював здійснені ним платежі та залишок коштів на його рахунку. Розміщена банком інформація по його рахунку, до якої він мав доступ, показувала про залишок коштів на його рахунку у розмірі 1387грн. Проте в березні 2015року йому зателефонував працівник банку і повідомив, що відповідач має заборгованість перед банком і з інформацією про заборгованість можна ознайомитися тільки безпосередньо в банку. Як з'ясувалося банк інформацію про кредитування рахунку позивача та його заборгованість тримав закритою, до якої позивач доступу не мав. Відповідач не підписував жодних угод на кредитування відкритого ним у банку рахунку. Банк штучно створив його заборгованість шляхом обміну валюти по завищеному курсу, який банк встановлював після списання коштів з рахунку.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спір між сторонами виник у сфері безготівкових розрахунків. Правовідносини у сфері безготівкових розрахунків здійснюються через банківські рахунки.

Правовідносини щодо використання банківських рахунків врегульовані Главою 72 ЦК України - Банківський рахунок.

Відповідно до ст.1066 ЦК Кодексу за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати, на рахунок, відкритий клієнтом (володільцем рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу сум з рахунка та проведення інших операцій за Рахунком.

У листі Національного Банку України від 13.05.2008року № 25-115/1114-6311 зазначається, що на сьогодні використання терміну «розрахунковий рахунок» не відповідає вимогам законодавства. Відповідно до норми статті 7 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні» банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні(депозитні) та поточні рахунки.

Вкладний (депозитний) рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів, що передаються клієнтом банком в управління на встановлений строк та під визначений процент, відповідно до умов договору.

Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту, на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Згідно з вимогами Цивільного Кодексу України установи банків відкривають своїм клієнтам вкладні( депозитні) рахунки на підставі договору банківського вкладу(стаття 1058) та поточні рахунки на підставі договору банківського рахунку(стаття 1066).

З урахуванням зазначених вимог законодавства між сторонами було укладено договір банківського рахунку, а картка, як видавалася клієнту є тільки інструментом доступу до рахунку, чого не оспорював і представник банку-позивача.

Відповідно до ст.1066 ЦК Кодексу за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати, відкритий клієнтом (володільцем рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу сум з рахунка та проведення інших операцій за Рахунком.

Укладення договору банківського рахунку не передбачає його кредитування.

Відповідно до ст.1069ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на ньому грошових коштів(кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1.і.2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

В обгрунтування укладення між сторонами кредитного договору позивач не надав суду належних доказів, а посилання на укладення кредитного договору шляхом підписання заяви-анкети та Договору приєднання №11224/1 від 14 січня 2015року не підтверджує укладення між сторонами кредитного договору і вказує на відсутність існування кредитних правовідносин сторін. Зокрема, в заяві - анкеті, підписаної ОСОБА_2, є розділ, «який заповнюється лише у випадку відкриття кредитної лінії», але вказана частина заяви-анкети не заповнена і не підписана ОСОБА_2, що вказує на відсутність між сторонами угоди про надання кредиту в разі відсутності коштів на рахунку, що підтверджує твердження відповідача, що він відкривав дебетовий рахунок.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позовній заяві посилається на п.3.1.8, п.4.1.8, п.2.8 Договору, при цьому не зазначаючи про який договір йдеться, але до позовної заяви джодано тільки Договір приєднання, який не містить вказаних пунктів.

Частино. 2 ст.1069ЦК України передбачено, як мають визначатися права та обов'язки сторін в разі кредитування рахунку - параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу, тобто права і обов'язки сторін визначаються шляхом укладення кредитного договору.

З огляду на зміст статей глави 71ЦК України до кредитних правовідносин не може бути застосовано положення ст.634ЦК України, оскільки договір приєднання може мати місце коли друга сторона не може запропонувати свої умови, а в кредитних правовідносинах щодо багатьох умов позичальником можуть бути запропоновані свої умови, зокрема щодо суми отриманого кредиту чи кредитного ліміту, строку договору, відсотків тощо, адже всі клієнти не можуть брати кредит однаковій сумі і на той же строк.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи №6-240цс15 правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною(сторонами), а умови Публічної пропозиції відповідач не підписував

Крім того, згідно п.2. 1 договору приєднання , ОСОБА_2 підписавши вказаний договір, погодився лише з умовами Публічної пропозиції на укладення Договору банківського(карткового) рахунку та надання і використання платіжної картки, викладеними на інтернет-сайті Банку, тобто в Договорі приєднання йдеться лише про договір банківського рахунку і використання платіжної картки, а позивач не заявив жодних вимог, які витікають з порушення Договору банківського рахунку чи використанням відповідачем платіжної картки, за допомогою якої, як інструменту, ОСОБА_2 мав лише доступ до свого рахунку.

Крім того, Публічна пропозиція банку за своїм змістом визначає перелік послуг, які можуть надаватися банком, в ній надаються роз'яснення суті послуг. Зокрема у п.2.5 визначається що таке дебетова схема, що таке дебетно-кредитна схема, з чого вбачається, що клієнт повинен самостійно обирати послуги банку, тобто для використання дебетно-кредитної схеми необхідно укладення додаткового договору, що відповідає і змісту заяви-анкети, яка передбачає заяву про відкриття кредитної лінії, і яка не заповнена відповідачем, що вказує на те, що ОСОБА_2 не просив банк про кредитування його рахунку.

У своїй позовній заяві позивач в обґрунтування позову використовує терміни - несанкціонований овердрафт, банк-сквайр, які не визначені ані Цивільним Кодексом України, ані іншими актами цивільного законодавства, не визначено їх і умовами публічної пропозиції,

Оскільки відповідач не укладав з ПАТ «КБ «Преміум» договору на кредитування рахунка, то правові підстави для стягнення відсутні.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 179, 209, 212 ЦПК України, на підставі ст.ст. 634, 1066, 1069 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Відмовити публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Преміум» у задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором приєднання.

Рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги через Комсомольський районний суд м. Херсона. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Черниш О.Л.