справа №176/954/15-ц
провадження №2/176/871/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Волчек Н.Ю.,

при секретарі Ханіній М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до Жовтоводського міського суду та просить постановити судове рішення, яким визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, будинком №31 по вул. Партизанській в м. Жовті Води Дніпропетровської області (а.с.3-4).

Позивач, належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявився. У своїй письмовій заяві просить розглядати справу без його участі. Позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2, виклик якого у судове засідання провадився у визначеному законом порядку, з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України, у судове засідання не зявляється, направивши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. При цьому зазначив, що з позовними вимогами позивача згоден. /а.с.15/ Заперечень не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Відповідно до ст.386 ЦК Українивласник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ст. 72 ЖК України дозволяється в судовому порядку визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є власником будинка № 31 по вул. Партизанській в м. Жовті Води, що підтверджується договором купівлі-продажу посвідченого 03 жовтня 1995 року приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу./а.с.5/

Право власності на вищезазначений будинок зареєстровано у встановленому законом порядку Жовтоводським бюро технічної інвентарізації 17.11.1995 року за №14-4-1796 на імя позивача, про що також свідчить технічний паспорт виготовлений станом на 27.08.1992 року (а.с.6-8).

В січні 2001 року в вищезазначеному будинку за згодою позивача був зареєстрований його брат ОСОБА_3, який у 2008 році змінив прізвище на «Михайлова» і був переєстрований в будинку №31 по вул.Партизанській в м. Жовті Води, де зареєстрований до цього часу, що підтверджується данними домової книги на належний позивачу будинок./а.с.9-11/

За місцем реєстрації проживав до 2012 року потім виїхав за межі України та свого місця перебування нікому не повідомляє. Саме з цього часу не проживає та не користується житлом за місцем реєстрації, та не відноситься до нього, як до єдиного місця проживання.

Фактично, з 2012 року ОСОБА_2 не користується житловою площею спірного будинку, в витраах на оплату житлово-комунальних послуг та на утримання будинку не приймає.

Його реєстрація створює позивачу перешкоди в користуванні, володінні та розпорядженні будинком в повному обсязі.

В матеріалах справи міститься письмова заява відповідача, в якій зазначив, що він згоден з його випискою з житлового будинку №31 по вул. Партизанській в м. Жовті Води. /а.с.14/

Позивач ставлячи питання про визнання відповідачки ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком 31 по вул. Партизанській в м. Жовті Води посилається на те, що відповідач без будь-яких поважних на то причин в зазначеному приміщенні не мешкає з 2012 року.

Оскільки відповідач, не являючись власником житла, не проживає і не користується житловим приміщенням в будинку №31 по вул. Партизанська у місті Жовті Води, що належить позивачу на праві власності більше року, та наявність реєстрації за вказаною адресою перешкоджає позивачу вільно користуватись та розпоряджатись належним останній житлом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню і ОСОБА_2 слід визнати таким що втратив право користування належним позивачу на праві власності жилим приміщенням.

При цьому, суд враховує, що обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали відповідачу в користуванні квартирою, та/або що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів (до звернення ОСОБА_1 до суду із даним позовом) судом не встановлено. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідно до пунктів 1-7 ст.71 ЖК України за відповідачем зберігається спірне жиле приміщення понад одного року.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 321 ч.1, 386, 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України та у відповідності із ст.ст. 11,12, 60, 112-115 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком №31 по вул. Партизанська в м. Жовті Води Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржене Апеляційному суду Дніпропетровської області шляхом подачі через Жовтоводський міський суд на протязі десяти днів апеляційної скарги.

Суддя Жовтоводського міського суду Н.Ю. Волчек