Справа № 159/4001/15-ц
Провадження № 2/159/1119/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 13 серпня 2015 року

Ковельський міськрайсуд Волинської обл..

в складі: головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі Щесюк Н.Й.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_3, до відділу Державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2, про звільнення майна з під арешту,

в с т а н о в и в:

Позивач 27.07.15 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, мотивуючи тим, що 01.08.08 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 (далі третя особа на стороні відповідача), було укладено кредитний договір № CM - SME А00/102 ОDС/2008 (далі кредитний договір), за умовами якого третя особа на стороні відповідача отримала кредит на загальну суму 152 000 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором, між ЗАТ «ОТП Банк» та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 (далі третя особа на стороні позивача) 01.08.08 р. було укладено іпотечний договір № РМ SМЕ А00/102/2008 (далі договір іпотеки), що був нотаріально посвідчений. За умовами останнього третя особа на стороні позивача передала нерухоме майно, а саме: склад матеріальний (літера А 1) загальною пл. 842,4 кв. м., котельню (літера Б 1) пл. 45, 6 кв. м., що знаходиться за адресою: с. Дубове Ковельського району Волинської області вул. Кутузова, 26. 10.12.10 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ним було укладено договір купівлі продажу кредитного портфеля та договір відступлення прав за договором іпотеки (далі договір продажу та відступлення прав, відповідно). За останніми двома договорами ПАТ «ОТП Банк» відступило, а він прийняв право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки. До нього перейшли усі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржників за вищевказаними договорами. Він як іпотекодержатель разом з іпотекодавицею дійшли згоди щодо реалізації затавного майна та погашення заборгованості за кредитним договором, однак, на спірне майно відповідачем накладено арешт. Орієнтовна вартість спаірного майна біля 700 000 грн., а борг складає біля 3 600 000 грн., і після реалізації заставного майна борг не буде погашено повністю. Заборгованість третьої особи на стороні відповідача зростає щоденно, але він не може задовольнити свої вимоги шляхом добровільного продажу, так як на майно третьої особи на стороні позивача, у т.ч., спірне як заставне, накладено арешт 12.08.10 р. постановою держвиконавця В ДВС Ковельського МРУЮ Волинської області ОСОБА_4. Він як правонаступник ПАТ «ОТП Банк» та іпотекодержатель спірного майна, ає першочергове права на його реалізацію при порушенні основного зобов»язання за умовами договору іпотеки в рахунок погашення кредитних зобов»язань третьої особи на стороні відповідача. Просить позов задовольнити та звільнити спірне нерухоме майно з під арешту, що накладений за постановою держвиконавця відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 від 12.08.10 р..

У попередньому судовому засіданні представником позивача уточнено, що зазначена у позові ОСОБА_3 має у справі процесуальний третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, хоча про це і не зазначено у позовній заяві та дані про неї розташовано після даних про відповідача.

За ухвалою суду від 06.08.15 р. до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, було залучено ОСОБА_2.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтувавши їх вищенаведеними доводами, суду додатково пояснив, що відповідач будь - якого цивільного права щодо спірного майна не має. Просить позов задовольнити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача в судове засідання не зявилась, хоча належно оповіщена. Про причини неявки суду не повідомила. Зазначила прохання справу розглядати у її відсутності, вказала, що позов вважає підставним.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча відповідач належно оповіщений. Про причини неявки свого представника суду не повідомив. Письмового заперечення проти позову до суду не подав. Попередньо представником відповідача подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказала, що позов вважає підставним. Письмового заперечення проти позову до суду неподав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечив, суду пояснив, що вважає їх підставними.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності осіб, які не з»явились.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи на стороні відповідача, оглянувши матеріали виконавчого провадження № 428/19 за № ЄДРВП 208 171 43 по виконанню виконавчого листа Ковельського міськрайсуду, боржником за яким є третя особа на стороні позивача, а стягувачем АТ «ОТП Банк»», про звернення стягнення на предмет іпотеки, що відкрито 12.08.10 р та завершено 31.03.14 р., дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов безпідставний та не підягає до задоволення.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Та обставина, що 01.08.08 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача було укладено кредитний договір, за умовами якого третя особа на стороні відповідача отримала кредит на загальну суму 152 000 доларів США, стверджується копією такого.

Та обставина, що з метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк» та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 01.08.08 р. було укладено договір іпотеки, за умовами якого третя особа на стороні позивача як власник спірного майна та іпотекодавиця передала спірне нерухоме майно в іпотеку ЗАТ «ОТП Банк», стверджується копією договору іпотеки.

Між ПАТ «ОТП Банк» та позивачем, дійсно, 10.12.10 р. було укладено договір купівлі продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки і договором застави та він, безумовно, набув права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки.

Однак, із тексту вищезазначених договорів вбачається, що позивачеві, безперечно, відомо, що власником спірного майна є третя особа на стороні позивача.

Як вбачається з копії інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об»єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців № 104 710 396 від 21.07.15 р., у виконавчому провадженні № у ЄДРВП 208 171 43, наданої суду позивачем, на спірне нерухоме майно як належне третій особі на стороні позивача було накладено арешт 14.08.10 р. на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту, ВП № 208 171 43 ід 12.08.10 р., винесеної В ДВС Ковельського МРУЮ Волинської області як обтяжувачем (держвиконавець ОСОБА_5, а ОСОБА_4, як це вказано позивачем у позовній заяві).

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

За положеннями ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», держвиконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Держвиконавець протягом 3 робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника врегульовано ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження».

Накладаючи арешт на спірне майно відповідач діяв та підставі та в межах Закону України «Про виконавче провадження», чого не заперечив в судовому засіданні представник позивача, та як суб»єкт владних повноважень орган державної влади - при реалізації своїх законних повноважень.

Будь- яких матеріально правових стосунків при цьому у відповідача стосовно спірного майна ні з власником майна, ні з позивачем, іншою особою не виникло і не існує на даний час. Спору про право в матеріально - правових відносинах притаманна наявність двох елементів: обставин, що створили спірну ситуацію та неможливості для відповідної особи здійснити своє субєктивне право.

Відповідач же не має на спірне майно будь яких прав, що розцінювались би як складові права власності і не перебуває з позивачем у стані спору про право щодо спірного майна.

У ст. 316 ЦК України визначено поняття права власності, яким є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном.

Як встановлено судом, власником спірного майна є третя особа на стороні позивача, позичальником за кредитним договором є третя особа на стороні відповідача.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як слідує із змісту ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Після заміни відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача справа за клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розглядається спочатку.

Правомірності накладення арешту на спірне майно відповідачем позивач, фактично, не оспорює та будь - яких доказів порушення відповідачем його прав при накладення арешту 14.08.10 р. на спірне майно при виконанні у 2010 р. рішення суду у цивільній справі, не наводить.

Незважаючи на роз»яснення судом представникові позивача положень ст. 33 ЦПК України, що врегульовує питання заміни неналежного відповідача належним та залучення в якості співвідповідача іншої особи, яка мала б відповідати за позовом; права заявляти клопотання про заміну неналежного відповідача на належного відповідача, відповідного клопотання (заяви) ні від позивача, ні від його представника до суду не надійшло.

На думку суду, позов предявлено до неналежного відповідача, що є підставою для відмови у задоволенні позову до такого відповідача. Позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх цивільних прав та інтересів. А тому у задоволені позові слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 13, ч. ч. 2, 3 ст. 27, 33, 60, 212 - 218, 88 ЦПК України, ст. ст. 25, 52 Закону України Про виконавче провадження, ст. ст. 11, 15, 16, 316, 526 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської обл. через Ковельський міськрайсуд Волинської обл. у слідуючому порядку: апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми при його проголошенні у той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу подано не було.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:ОСОБА_6