Провадження № 2-о/127/533/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

за участі заявника ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Фронтівська сільська рада Оратівського району Вінницької області, про встановлення факту визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту визнання батьківства, за участі заінтересованої особи - Фронтівська сільська рада Оратівського району Вінницької області. Свою заяву мотивувала тим, що 17 березня 2005 року в с. Фронтівка, Оратівського району Вінницької області помер її батько ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) площею 2,7626 га, яка розташована на території Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області. Заявниця вказує, що є єдиною спадкоємицею 1-ї черги за законом після смерті ОСОБА_3, оскільки мати (співмешканка померлого) ОСОБА_4 померла 19 травня 2005 року, дочка ОСОБА_5 померла 24 липня 1999 року, а син ОСОБА_6 помер 17 жовтня 2012 року. На даний час заявниця позбавлена можливості звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки свідоцтво про смерть батька втрачене, а повторному отриманню свідоцтва про смерть перешкоджає відсутність у свідоцтві про народження заявниці запису про батька. Заявниця стверджує, що є донькою померлого, що підтверджується випискою з погосподарської книги, копією військового квітка померлого та рішенням суду про стягнення аліментів. За таких обставин, просить встановити факт, що померлий 17 березня 2005 року ОСОБА_2, визнавав себе батьком заявниці.

В судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи до суду не зявився, хоча про дату час та місце судового засідання повідомлявся належним чином відповідно до положень ЦПК України, натомість 08 вересня 2015 року подав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести у відсутність представника заінтересованої особи, при вирішенні справи поклався на думку суду.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснив, що був однокласником померлого ОСОБА_3, та вказував, що дійсно останній є батьком заявниці, він тривалий час проживав з сімєю та навіть після припинення цивільних подружніх відносин з ОСОБА_4 визнавав своїх дітей, в тому числі заявницю, сплачував аліменти на їх утримання, а заявницю просив прилаштувати в м.Вінниці після закінчення школи.

Суд, вислухавши пояснення заявника, показання свідка ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», наведений у ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року.

Відповідно до ст. 3 Закону СРСР від 27.06.1968 року «Об утверждении основ Законодательства Союза ССР и союзных республик о браке и семье», яка діє на території України відповідно до постанови Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу ССР», в отношении детей, родившихся до введения в действие Основ от лиц, не состоящих в браке между собой, отцовство может быть установлено по совместному заявлению матери ребенка и лица, признающего себя отцом ребенка. В случае смерти матери, признания матери недееспособной, лишения ее родительских прав, а также при невозможности установления ее места жительства отцовство может быть установлено по заявлению отца. В случае смерти лица, на иждивении которого находился ребенок и которое признавало себя отцом ребенка, факт признания им отцовства может быть установлен в судебном порядке. На основании совместного заявления родителей или отца ребенка либо решения суда об установлении факта признания отцовства производится соответствующая регистрация в органах записи актов гражданского состояния с внесением записи об отце в свидетельство о рождении ребенка. Установление отцовства в отношении лиц, достигших совершеннолетия, допускается только с их согласия.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 народилась 03 березня 1965 року та мала дошлюбне прізвище «Хіморода», що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії І-АМ № 288401 від 12 серпня 2014 року та копією Свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-АМ №061739 від 05 вересня 2000 року. Як вбачається з зазначеного свідоцтва про народження у заявниці відсутній запис про батька заявниці, в графі «мати» міститься запис «Хіморода Світлана Григорівна», а місцем народження зазначено с. Фронтівка, Оратівського району Вінницької області (а. с. 5, 7).

ОСОБА_3 народився 14 грудня 1934 року, що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії ЯД № 028215 від 21 вересня 1951 року (а. с. 6).

Відповідно до виписки з погосподарської книги, виданої виконкомом Фронтівської сільської рада Оратівського району Вінницької області від 15 травня 2015 року № 207, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із дружиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, сином - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, дочкою - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, та дочкою - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а. с. 18).

Як вбачається із записів розділу 12 «сімейний стан» Військового квитка сер. НК №1319086 від 19 жовтня 1965 року, виданого на імя ОСОБА_3, останній має: дружину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, та доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а. с. 10-13).

Відповідно до рішення народного суду Іллінецького району Вінницької області від 27 грудня 1974 року по справі № 2-522, з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання трьох дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а. с. 9).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Факт проживання ОСОБА_3 в цивільному шлюбі з ОСОБА_4 в період з 1957 року по 1973 рік, а також визнання ним свого батьківства щодо дітей, зокрема щодо ОСОБА_1 підтверджується також письмовими поясненнями ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, підписи яких засвідчені секретарем Фронтівської сільської ради 12 та 14 серпня 2014 року, а також підтверджено свідком ОСОБА_7 в судовому засіданні.

Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2005 року в справі № 2-170/2005, яке набрало законної сили 12 травня 2005 року, встановлено факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 17 березня 2005 року, про що складений актовий запис від 17 травня 2005 року за № 40.

З огляду на наведені вище докази, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_3 за свого життя визнавав себе батьком ОСОБА_1, а тому заява підлягає задоволенню.

Суд, враховуючи надані докази, звертає увагу на те, що померлий мав прізвище, імя та по батькові саме «Гулеватий Микола Климентійович», а тому суд встановлює зазначений факт саме відносно ОСОБА_3.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 60, 212-215, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити що померлий 17 березня 2005 року ОСОБА_3, визнавав себе батьком ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_4) ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з моменту проголошення рішення суду.

Повний текст рішення буде виготовлений у встановлений ч.3 ст.209 ЦПК України пятиденний строк.

Суддя: