Провадження № 2/161/755/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Соколовій К.Ю.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання спадкового договору недійсним,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання спадкового договору недійсним. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що на підставі акту про придбання майна з публічних торгів, затвердженого начальником Другого ВДВС Луцького МУЮ ОСОБА_6 09.07.2013 року. Вона придбала за 260412,00 (двісті шістдесят тисяч чотириста дванадцять гривень) квартиру АДРЕСА_1, яка складається з трьох кімнат загальною площею 65,2 кв.м, житловою - 39,0 кв.м. Приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_7 12.07.2013 року за № 1801 видано свідоцтво, яким посвідчено право власності на квартиру. В Державному реєстрі майнових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 12.07.2013 року зареєстровано право власності на квартиру.

В зв»язку зі смертю чоловіка, погіршенням здоров»я, порадившись з родичами, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 та в м. Луцьку, продала квартиру в м. Іркутську РФ і переїхала на постійне проживання в м. Луцьк. Спочатку приїхала до племінника в м. Санкт-Петербург, звідки в грудні 2012 року племінниці ОСОБА_8 і ОСОБА_5 перевезли в м. Луцьк на постійне проживання.

З метою надання мені допомоги племінницями ОСОБА_8 і ОСОБА_5 та покрашення житлових умов сім»ї ОСОБА_5 за грошові кошти від продажу квартири в м. Іркутську вирішила придбати в м. Луцьку трьохкімнатну квартиру. Згідно з умовами договору купівлі-продажу від 07.12.2012 року вартість проданої квартири АДРЕСА_2 становила 1 700 000 (один мільйон сімсот тисяч російських рублів), яка відповідала 439 586,00 гривень згідно зі встановленим НБУ офіційним курсом гривні до іноземної валюти станом на 07.12.2012 року.

Після приїзду в м. Луцьк з урахуванням стану здоров»я відповідачка та її сестра займались пошуком квартири для покупки на першому поверсі. До переїзду в квартиру № І по вулиці В. Інтернаціоналістів в м. Луцьку проживала в квартирі по проспекті Відродження, 2/30, в м. Луцьку разом з племінницею ОСОБА_8 Відповідачка ОСОБА_5 до придбання квартири проживала в кімнаті гуртожитку.

ОСОБА_5 не погодилась з її пропозицією про складання заповіту на квартиру на її користь і на користь її двох синів, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2. Вона ініціювала укладення договору про перехід права власності на квартиру на випадок смерті. Зокрема, погодили істотні умови договору, за яким на користь відповідачки переходить право власності на 2/3 частини квартири, а на користь її дітей - 1/3 частини.

Через деякий час погодилась з ОСОБА_5 оформити в нотаріуса договір на попередньо узгоджених умовах. До березня 2014 року вважала, що обраний відповідачкою приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_9 25.09.2013 року посвідчила договір про перехід права власності на квартиру після смерті на користь ОСОБА_5 2/3 частини і на користь її дітей - 1/3 частини.

Протягом тривалого часу на її вимоги відповідачка відмовлялась надати укладений між ними договір. В березні 2014 року отримала від ОСОБА_5 копію спадкового договору, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_9 25.09.2013 року за № 1209 і свідоцтво, посвідчене приватним нотаріусом ОСОБА_7 12.07.2013 за № 1801.

Про зміст цього договору стало відомо після його перекладу з української мові на російську. Зокрема, згідно з умовами укладеного правочину право власності на квартиру № 1 по вулиці В. Інтернаціоналістів в м. Луцьку в цілому виникає в набувача ОСОБА_5В з моменту смерті відчужувача ОСОБА_4 Даним договором на набувача покладаються обов»язки: забезпечувати відчужувача медикаментами, лікарськими засобами, сплачувати відчужувачу кожного місяця грошові кошти в сумі не менше мінімальної заробітної плати, не менше одного разу на рік оплачувати вартість відпочинку відчужувача, після смерті відчужувача похоронити його.

З урахуванням того, що договір не відповідав її волевиявленню, вона запропонувала відповідачці розірвати його. У вересні 2014 року з надуманих підстав вона відмовилась укласти з нею нотаріально посвідчений договір про розірвання спадкового договору від 25.09.2013 року.

Обгрунтування позовних вимог. З метою укладення спадкового договору ОСОБА_2 використала її тяжке становище. 10.11.2011 року помер її чоловік; в листопаді 2012 року в м. Санкт-Петербурзі померла єдина сестра, в зв»язку з захворюванням ходила з допомогою палиці, повністю довіряла своїм племінницям і за новим місцем проживання була позбавлена можливості своєчасно отримати кваліфіковану правову допомогу з питань розпорядження майном на випадок своєї смерті.

В день вчинення нотаріальної дії 25.09.2013 року нотаріус ОСОБА_10 чекала їхнього приходу, підготувавши завчасно проект договору. На підставі паспорту громадянина РФ нотаріус встановила її особу, частково прочитала текст договору на українській мові та запропонувала підписати його. При цьому нотаріус не запитала, чи розуміє вона українську мову, не провела з нею бесіду та не роз»яснила наслідки вчинюваної нотаріальної дії, не встановила дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, а також відсутність у сторін заперечень стосовно кожної умови правочину. З метою встановлення її дійсних намірів нотаріус не розмовляла з нею окремо, як одною із сторін правочину.Після придбання квартири АДРЕСА_3 не потребувала матеріальної допомоги сторонніх осіб. Зокрема, за власні грошові кошти придбала в квартиру три плазмових телевізори, оплатила попередній власниці за залишені в квартирі меблі 1 500 доларів США, купляла продукти. Пенсія в розмірі 13 600,00 російських рублів в декілька разів перевищує заробітну плату відповідачки. Враховуючи цю обставину, не потребувала матеріальної допомоги. Передбачені спадковим договором обов»зки, які покладаються на відповідачку (придбання медикаментів і лікарських засобів, щомісячне грошове утримання в розмірі мінімальної заробітної плати і щорічна оплата відпочинку), не відповідають її волевиявленню. Проживання в одній квартирі з відповідачкою потрібно було для створення нормальної сімейної обстановки, взаємоповаги та моральної підтримки.

Набуття відповідачкою права власності на цілу квартиру АДРЕСА_3 не відповідало і не відповідає на даний її волевиявленню.

Дії нотаріуса ОСОБА_9, яка без її участі склала проект спадкового договору, до посвідчення спадкового договору не виконала вимог законодавства України.

В березні 2014 року довідалася про укладений з відповідачкою спадковий договір. В зв»язку з тим, що законодавством РФ до цього часу не передбачений правочин спадковий договір, і не могла передбачити можливість його укладення. До переїзду в Україну з питання спадкування консультувалась в нотаріуса в м. Іркутську РФ. Якщо б знала про дійсні наміри відповідачки - набуття цілої квартири на випадок її смерті, нею не укладався би даний оспорюваний правочин. Спадковий договір підписала під впливом умисного обману зі сторони відповідачки стосовно обставин, які впливають на вчинення правочину. Крім цього, при складанні проекту спадкового договору і його посвідченні приватним нотаріусом ОСОБА_9 не були дотримані вимоги законодавства України. В зв»язку з недотриманням в момент укладення договору вимог, встановлених ч.ч. 1,3,5 ст. 203 ЦК України, оспорює спадковий договір.Просить суд визнати недійсним спадковий договір та стягнути судові витрати по оплаті судового збору і правової допомоги адвоката.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлений позов з підстав викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні заявлений позов не визнали та пояснили, що сторони досягли всіх істотних умов і між ними було укладено оспорюваний правочин. Просили відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Судом при розгляді справи встановлено обставин і визначених відповідно до них правовідносини.

Між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов на укладення між сторонами спадкового договору. Так між сторонами було досягнуто домовленості, що після смерті ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 переходить право власності на 2/3 частини квартири № 1, що розташована в житловому будинку № 4, по вулиці Воїнів інтернаціоналістів в м. Луцьку Волинської області. При цьому 1/3 частини вказаної квартири перейде на користь її дітей.

25 вересня 2013 року між сторонами було укладено спадковий договір (а.с. 8-9). За умовами укладеного між сторонами договору ОСОБА_4 після своєї смерті передає у власність ОСОБА_5, а ОСОБА_5 приймає після смерті ОСОБА_4 у власність квартиру № 1, що розташована в житловому будинку № 4, по вулиці Воїнів інтернаціоналістів в м. Луцьку Волинської області. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрований в реєстрі за № 1209,

Таким чином суд приходить до висновку, що волевиявлення ОСОБА_4 щодо укладення спадкового договору є вільним однак не відповідає її внутрішній волі. Оскільки її волевиявлення було направленим на те, що на користь ОСОБА_5 переходить право власності на 2/3 вищевказаної квартири, а 1/3 частини вказаної квартири перейде на користь її дітей.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що при укладенні 25 вересня 2013 року спадкового договору, волевиявлення ОСОБА_4 на вчинення цього правочину було вільним. Однак волевиявлення не відповідало її внутрішній волі. Так як між сторонами було досягнуто домовленості, що 1/3 частини квартири № 1, що розташована в житловому будинку № 4, по вулиці Воїнів інтернаціоналістів в м. Луцьку Волинської області перейде на користь її двох синівОСОБА_4, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та визнання недійсним спадкового договору в частині, щоОСОБА_4 після своєї смерті передає у власність ОСОБА_5 1/3 частину квартири № 1, що розташована в житловому будинку № 4, по вулиці Воїнів інтернаціоналістів в м. Луцьку Волинської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень (а.с. 1). Також позивачвем було понесено витрати по оплаті послуг адвоката в сумі 10 000 гривень (а.с. 79). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору та витрат по оплаті послуг адвоката.

Керуючись ст. ст. 203, 215 ЦК України, ст.ст.10, 57, 60, 88, 212 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання спадкового договору недійсним - задовольнити частково.

Спадковий договір від 25 вересня 2013 року укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрований в реєстрі за № 1209, в частині, що ОСОБА_4 після своєї смерті передає у власність ОСОБА_2 1/3 частину квартири № 1, що розташована в житловому будинку № 4, по вулиці Воїнів інтернаціоналістів в м. Луцьку Волинської області - визнати недійсним.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень та витрат на правову допомогу адвоката в сумі 10 000 гривень.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.В. Ковтуненко

Рішення в повному обємі

складено 26 червня 2015 року