Ухвала

іменем україни

23 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Гвоздика П.О., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Експрес-Авто», про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 25 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») в особі філії - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 23 листопада 2007 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 735, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 200 000 грн строком користування до 23 листопада 2017 року зі сплатою 16,5 % річних за користування кредитом та відповідно до п. 4.3.2 кредитного договору зобов'язався повернути кредит в сумі 200 000 грн, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та комісійні винагороди, встановлені кредитним договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, сплатити штрафні санкції у строки та на умовах, що визначені кредитним договором.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 735 ОСОБА_5 надав в іпотеку житлове приміщення, а саме: однокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить останньому на праві приватної власності.

Починаючи з 04 березня 2008 року ОСОБА_5 припинив своєчасно та в повному обсязі сплачувати кошти за користування кредитом та погашати кредит, в результаті чого в нього виникла заборгованість, яка станом на 02 жовтня 2013 року складає 254 181 грн 31 клоп., з якої: прострочений борг - 195 874 грн 99 коп., відсотки - 54 670 грн 30 коп., пеня - 3 636 грн 02 коп.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 грудня 2010 року в задоволенні позову прокурора Ленінського району м. Кіровограда відмовлено у зв'язку зі смертю ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

15 квітня 2010 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Ковальовою О.О. було заведено спадкову справу № 6/2010 по спадщині померлого ОСОБА_5, спадкоємцями якого є мати спадкодавця - ОСОБА_4 та дружина - ОСОБА_5

Посилаючись на ст. 1282 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1282>, ст. ст. 23 <nau://ukr/898-15|st23>, 33 Закону України «Про іпотеку» <nau://ukr/898-15|st33> позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 25 березня 2015 року, позов задоволено.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 23 листопада 2007 року № 735 в розмірі 254 181 грн 31 коп., яка складається з простроченого боргу в розмірі 195 874 грн 99 коп., нарахованих відсотків в розмірі 54 670 грн 30 коп., пені в розмірі 3 636 грн 02 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 54,6 кв. м, житловою площею 21 кв. м, складається з однієї жилої кімнати площею 21 кв. м та коридору 2,6 кв. м, санвузла 4,4 кв. м, кухні 26,6 кв. м згідно з іпотечним договором від 23 листопада 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Алфімовою І.М., зареєстрованим в реєстрі за № 6644.

Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1,шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої статтями 54 <nau://ukr/606-14|st54>, 62 <nau://ukr/606-14|st62>, 63 Закону України «Про виконавче провадження» <nau://ukr/606-14|st63>, з початковою ціною продажу предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 червня 2014 року та ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 25 березня 2015 року, оскільки вони законні та обґрунтовані.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що у зв'язку з невиконанням ОСОБА_5 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка з 23 листопада 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року становить 254 181 грн 31 коп., і цей розмір заборгованості розрахований на день смерті боржника, нарахування по заборгованості після смерті позичальника не здійснювались.

Так, правонаступниками прав і обов'язків після смерті ОСОБА_5 відповідачі: його мати та дружина, до яких перейшло право власності на успадковане майно (предмет іпотеки) з моменту відкриття спадщини.

ПАТ «Державний ощадний банк України» направляло вимоги про сплату заборгованості за кредитним договором від 23 листопада 2007 року № 735 до спадкоємців боржника. У добровільному порядку відповідачі не виконують обов'язки за кредитним договором.

Суд дійшли правильного висновку, що відповідачі як спадкоємці померлого, які прийняли спадщину, в тому числі на квартиру, яка є предметом іпотеки і передана спадкодавцем в заставу ПАТ «Державний ощадний банк України» на забезпечення виконання своїх зобов'язань за кредитним договором, повинні відповідати за невиконання спадкодавцем-боржником своїх зобов'язань у спосіб, зазначений позивачем і передбачений договором, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 25 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко П.О. Гвоздик І.М. Завгородня