Справа № 502/896/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М. В., при секретарі Урсул Г. К.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Вилківської міської ради,

третя особа: ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

про

визнання права власності на спадщину

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області 29.04.2015 року з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно та поділ його в натурі. Обгрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 належала по 1/5 частина квартири АДРЕСА_1. Однак 09.12.2001 року помер батько позивача - ОСОБА_5, після смерті якого залишилось спадкове майно,а саме: 1/5 частина вищезазначеної квартири. Як вказує позивач, спадщину вона прийняла фактично, так як на момент смерті спадкодавця проживала разом з ним, та вступила в управління спадковим майном. Однак, крім позивачки, спадкоємцями першої черги є ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Внаслідок чого позивач просить визнати право власності на всю квартиру АДРЕСА_2, виділення ОСОБА_2 1/5 частину вищезазначеної квартири у грошовій формі в розмірі 66 983, 75 грн., виділення ОСОБА_3 1/5 частину вищезазначеної квартири у грошовій формі в розмірі 66 983, 75 грн., виділення ОСОБА_4 1/5 частину вищезазначеної квартири у грошовій формі в розмірі 66 983, 75 грн.

Позивач на призначену дату слухання в судове засідання не зявилась, подала відповідне клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не зявились, подали відповідне клопотання про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали та просили їх задовольнити.

В звязку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності сторін згідно поданих ним заяв, на підставі положень ст. 197 ЦПК України фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним пристроєм не здійснювалось.

Дослідивши позовну заяву та заяву відповідача, докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-ЦЖ № 244139 виданого м. Кострома Гор ЗАГС, ОСОБА_6 народилась 29.06.1966 року в м. Кострома РСФСР, батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_2. /а. с. 14/

Згідно свідоцтва про право приватної власності на житло № 129 від 23.01.1998 року зареєстрованим в Вилківському БТІ, та записано в Реєстраційну книгу за № 1-394-394, квартира АДРЕСА_3 зареєстрована:

-1/5 частина за ОСОБА_5;

-1/5 частина за ОСОБА_2;

-1/5 частина за ОСОБА_3;

-1/5 частина за ОСОБА_8;

-1/5 частина за ОСОБА_7.

Шлюб ОСОБА_9 та ОСОБА_1 розірвано 04.12.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії І-ЖД № 122774 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 46. / а. с.15/

За даними технічної інвентаризації проведеної Кілійським «РБТІ та РОН» від 30.03.2010 року, квартира АДРЕСА_3, складається: з 3-ох кімнат житловою площею 55, 5 кв. м., кухні 7, 4 кв. м., ванної кімнати - 5, 1 кв. м., вбиральні 1, 6 кв. м., коридору площею 8, 7 кв. м., 11, 2 кв. м., 7, 4 кв. м., загальна площа квартири складає103, 5 кв. м.

Відповідно до висновку про вартість майна проведеної КП «Центр інженерних вишукувань» від 18.03.2015 року, 2/5 частини трикімнатної квартири, загальною площею 103, 5 кв .м., яка знаходиться за адресою: м. Вилкове Кілійського району Одеської області, вул. Т. Повстання, 42, кв. 03, в грошовому вираженні складає,133967, 50 грн., або 5750, 78 доларів США./а. с. 35/

Смерть та відповідно факт відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_5, який помер 09.12.2001 року, підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 276572 виданим Вилківською міською радою Кілійського району Одеської області, актовий запис № 164. /а. с.17/

За повідомленням Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області за вих. № 1664/01-16 від 05.08.2015 року після смерті ОСОБА_5, який помер 09.12.2001 року, спадкова справа № 109/2004 була заведена 26.02.2004 року за заявою про видачу свідоцтва про спадщину від імені дружини спадкодавця ОСОБА_2, інших заяв не надходило. 26.02.2004 року за реєстровим № 679 ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку в КСП «Україна» в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, та майновий пай в КСП «Україна» в с. Шевченкове Одеської області.

Згідно заяви ОСОБА_4, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, остання отримала від ОСОБА_1 66 983, 75 грн., в рахунок компенсації вартості 1/5 частини квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до заяви ОСОБА_2, посвідченої приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області, остання отримала від ОСОБА_1 66 983, 75 грн., в рахунок компенсації вартості 1/5 частини квартири АДРЕСА_1.

Згідно заяви ОСОБА_3, посвідченої приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області, останній отримав від ОСОБА_1 66 983, 75 грн., в рахунок компенсації вартості 1/5 частини квартири АДРЕСА_1.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано відповідні положення діючого законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, що його пережив, і батьки.

Частина 1 ст. 1273 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Згідно ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги, після смерті батька ОСОБА_5, який помер 09.12.2001 року та враховуючи відмову інших спадкоємців від спадкового майна, внаслідок чого позовна вимоги про визнання права власності за позивачем на 1/5 частину спірної квартири підлягає задоволенню.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.

Стаття 321 цього Кодексу закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Поняття спільної часткової власності викладено в частині 1 статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Згідно зі статтею 358 вказаного Кодексу право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Способи реалізації існуючих в співвласника правомочностей розпорядження спільним майном передбачені в статтях 364, 367 ЦК України.

Так статтею 364 ЦК України співвласнику надано право на виділ в натурі його частки із майна, що є у спільній частковій власності. При цьому якщо такий виділ не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Договір про виділ в натурі частки з нерухомого майна спільного майна укладається у письмовій формі.

Змістом пунктів 2.2, 2.7 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, встановлено проведення поділу на самостійні об'єкти нерухомого майна відповідно до законодавства з наданням кожному об'єкту поштової адреси і вирішення спорів щодо поділу об'єктів нерухомого майна в судовому порядку.

Отже, можливість проведення виділу або поділу у натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, закон пов'язує з домовленістю співвласників, оформленою письмовим і нотаріально посвідченим договором, або у судовому порядку за відсутності цих обставин.

При цьому виділ частки майна, що є об'єктом спільної часткової власності, у натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників, а особа набуває право власності на виділене майно з державною реєстрацією такого права у встановлених законом випадках.

Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності, за всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

Визнання відповідачами позову не порушує нічиїх прав та інтересів, не суперечить закону.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги позивача про виділ частини домоволодіння в натурі та припинення права спільної часткової власності підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 174, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 321, 356, 358, 364, 367 ЦК України, Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності на квартиру № 03 в домі № 42 по вул. Т. Повстання в м. Вилкове Кілійського району Одеської області.

Визнати право власності на всю квартиру № 03 в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Т. Повстання, 42 за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, яка складається з трьох кімнат житловою площею 55, 5 кв. м., кухні 7, 4 кв. м., ванної кімнати - 5, 1 кв. м., вбиральні 1, 6 кв. м., коридору площею 8, 7 кв. м., 11, 2 кв. м., 7, 4 кв. м., загальною площею квартири 103, 5 кв. м., в тому числі на 1/5 частину квартири після смерті батька ОСОБА_5, який помер 09.12.2001 року;

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_10