Справа № 404/6285/15-ц
Номер провадження 2/404/3530/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі: головуючого-судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенторіно» про стягнення коштів, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенторіно», по якому просить стягнути з відповідача на її користь кошти в сумі 475 631,51 грн. та судові витрати в сумі 3654 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 15.05.2015 року між нею та відповідачем був укладений договір позики, на умовах якого згідно з прибутковими касовими ордерами № 4 від 15.05.2015 р.; № 5 від 18.05.2015 р., № 6 від 19.05.2015 р., № 7 від 20.05.2015 р. вона надала відповідачу у безпроцентну позику кошти в сумі 450 000 грн. терміном користування до 24.07.2015 року, а позичальник зобовязався повернути суму позики у встановлений строк. До теперішнього часу відповідач борг не повернув, чим взяті на себе зобовязання не виконав.

В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Посилається на обставини викладені в заяві.

Відповідач по справі в судове засідання не зявився, надав письмові заперечення, згідно яких позовні вимоги визнав частково. Просив відмовити у задоволенні вимоги про стягнення пені.

Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи встановлено, що 15.05.2015 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Сенторіно» в особі директора ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали договір позики.

ОСОБА_3 після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4).

Згідно п.1.1 договору позики позикодавець передає позичальнику в позику грошові кошти в сумі 450 000 грн., а позичальник зобов»язується повернути позику у строк до 24.07.2015 року (а.с.5).

Згідно ст.1046 ЦК України, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За правилами ст. 526 ЦК, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обіг або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст.1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

До цього часу позичальник не повернув позикодавцеві позику.

У зв'язку із цим, за правилами ч. 1 ст. 1050 ЦК, наступають наслідки порушення договору позичальником відповідно до вимог ст. 625 ЦК.

Згідно ст.625 ч.2 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за все час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 4.4 договору позики за порушення строків повернення позики позичальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного зобовязання за кожен день прострочення.

Таким чином, суд враховує, що відповідач не виконав взятих на себе зобовязань по договору позики, кошти не повернув, а тому з останнього підлягає до стягнення на користь позивача сума боргу - 450 000 грн., пеня 24 410,96 грн., три проценти річних 1 220,55 грн. Всього 475 631,51 грн.

На підставі статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 3654 грн.

На підставі ст.ст. 526, 625, 1047, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 215-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенторіно» про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенторіно» (ідентифікаційний код - 39390720) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) кошти в сумі 475 631,51 грн. та судові витрати в сумі 3654 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда