Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

23 жовтня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бондаренко О. В. ,

при секретарі - Кириченко Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду № 4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з даним позовом 19.08.2015 року мотивуючи тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину вона являється власником будинку АДРЕСА_1. В належному їй будинку, за її згодою, була зареєстрована 23.12.2010 року ОСОБА_2, однак в належному їй будинку відповідач з часу реєстрації не проживає і її речей в будинку немає. В добровільному порядку відповідач не бажає виписатись з будинку, а вона не має можливості оформити субсидію по оплаті комунальних послуг, тому вона змушена була звернутись до суду та просить в судовому порядку визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи чи заперечення на позов до суду не надала.

Суд, на підставі ст.ст. 224 - 226 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Судом встановлено, що житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом ВКС № 451040 (а.с. 4).

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована в АДРЕСА_1, 23.12.2010 року, але не проживає за вказаною адресою, що підтверджено довідкою Іванівської сільської ради від 05.08.2015 року за № 400 ( а.с. 5). За показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідач за зазначеною адресою не проживалав з моменту реєстрації, а саме з 23.12.2010 року, житловим приміщенням не цікавиться, комунальні послуги не сплачує.

Відповідно ст. 405 ч. 2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає більше року без поважних причин, житловим приміщенням спірного будинку не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, своїми діями перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися власним житлом, що підтверджено матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів того, що він відсутній за зареєстрованим місцем проживання з поважних причин.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення, тому визнає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, рішення у даній справі є підставою для зняття відповідача ОСОБА_2 з реєстраційного обліку відповідно до зазначеного Закону.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачі сплатили при подачі позову судовий збір в розмірі 243,60 грн. (а.с.1), однак позивач просить залишити судові витрати за нею.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.10,11,60,61,88, 209,213-215, 224-228, 294,296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

Визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О. В. Бондаренко