Справа № 481/1423/15-ц
Провадж.№ 2/481/556/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

(заочне)

05.11.2015 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В., при секретарі Кузьміній Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-

В с т а н о в и в:

В вересні 2015 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості де посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором № ГМ/2013-10 від 10.10.2013 року, просило стягнути з відповідача заборгованість в сумі 1847,41 грн.

Представник позивача ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи в його відсутності, заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив та не надав суду клопотання про відкладення розгляду справи, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд у відповідності до вимог ст. ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

В силу ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

25.06.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту. 07.10.2013 року між позивачем та відповідачем була укладена додаткова угода №1 до договору № від 25.06.2012 року про викладення договору № від 25.06.2012 року у новій редакції.

10.10.2013 року між позивачем та відповідачем була укладена додаткова угода №2 до договору № від 25.06.2012 року про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії №ГМ/2013-10.

Відповідно до п.2.4 додаткової угоди №2 до договору № від 25.06.2012 року Банк відкриває Клієнту кредитну лінію, у межах якої надає кредит з лімітом не більше 4000,00 гривень, а клієнт зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування. Відповідно до п.2.6. кредитна лінія відкривається на строк, що відповідає строку дії основної картки, а саме до 30.06.2014 року. Строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на період, що триватиме до останнього дня строку дії нової Основної картки. Договір укладено на 60 місяців та може бути автоматично продовжений на 60 місяців у випадках встановлених п.10.1 додаткової угоди №2.

Відповідно до п.2.7 додаткової угоди №2 за користування кредитом клієнт зобовязаний щомісячно сплачувати Банку проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 36 % річних. З 07.07.2014 року, відповідно до договору про внесення змін №1 до договору про відкриття карткового рахунку та кредитної лінії №ГМ/2013-10 від 10.10.2013 року, проценти нараховуються за фіксованою процентною ставкою у розмірі 40% річних.

Згідно п.4.2.13 та 4.2.16 додаткової угоди №2, відповідач зобовязаний сплачувати Банку нараховані проценти щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця наступного за місяцем, за який вони були нараховані. Крім того у день припинення дії кредитної лінії погашати банку усю існуючу на цей день заборгованість за кредитом та проценти.

Відповідно до п.4.2.18 додаткової угоди №2, у разі звільнення клієнта з роботи в Організації, клієнт зобовязаний протягом 3 робочих днів з дати звільнення погасити усю існуючу на день такого погашення заборгованість за Кредитом і Овердрафтом та за процентами за користування Кредитом та Овердрафтом.

Відповідно до п.4.3.3 додаткової угоди №2 Банк має право вимагати дострокового повернення Кредиту та сплати процентів у разі невиконання Клієнтом умов Договору.

Згідно п.8.1. додаткової угоди №2 у разі прострочення сплати заборгованості клієнт сплачує Банку за кожен день прострочення, включаючи день сплати, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діятиме у період, за який нараховується пеня.

Згідно наказу №932-03-к від 07.05.2015 директора з персоналу та науково-технічної інформації ДП НВКГ «Зоря» - «Машпроект» про звільнення працівників відповідача - ОСОБА_1 звільнено 07.05.2015 року у звязку з призовом на військову службу (п.3 ст. 36 КЗпП України»).

Відповідачу позивачем за вих..№62-021/912 від 07.05.2015 року було надіслано лист про необхідність повного погашення усієї наявної заборгованості до 28.05.2015 року за договором, яка станом на 07.05.2015 року складає 4200,00 грн.

У порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобовязання в повному обсязі не виконав, у звязку з вищезазначеним станом на 25.08.2015 року виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 1847,41 грн., з яких:

1. тіло кредиту 1489,67 грн.;

2. заборгованість за відсотками 132,23 грн.;

3. пеня 225,51 грн.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII, військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов'язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов'язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Згідно п.3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20.05.2014 № 1275-VII дія зазначених вище положень поширюється на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов'язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

Таким чином факт порушення відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань щодо своєчасної сплати кредитного боргу у строки, передбачені договором №ГМ/2013-10 від 10.10.2013 року, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження.

Проте відповідно до положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідачу з 07.05.2015 року по 25.08.2015 року штрафні санкції, пеня та проценти не нараховуються тому нарахована та несплачена пеня у розмірі 225,51 грн. та нараховані та несплачені відсотки у розмірі 132,23 грн. стягненню не підлягають.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 25.08.2015 року відповідачу за період з 07.05.2015 року нараховані та ним сплачені проценти у розмірі 49,25 гривень.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача суми заборгованості (тіла кредиту) по договору №ГМ/2013-10 від 10.10.2013 року за вирахуванням сплачених відповідачем коштів у розмірі 49,25 гривень, що становить (1489,67 - 49,25) 1440,42 грн.

Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 5-8, 10, 11, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», філія в м.Миколаєві (54017, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 25А, ЗКПО 19362154, МФО 326739, рахунок № ) в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором 1440 (тисячу чотириста сорок) гривень 42 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», філія в м.Миколаєві (54017, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 25А, ЗКПО 19362154, МФО 326739, рахунок № ) судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання через районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення чи з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.

Головуюча по справі суддя: