Номер провадження: 22-ц/785/6113/15
Головуючий у 1 інстанції Максимович Г. В.
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів - Гірняк Л.А., Заїкіна А.П.,

при секретарі - Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення №11 філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення коштів за вкладом та стягнення неустойки, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 12 травня 2015 року про відкриття провадження, -

встановила:

29 квітня 2015р.ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділення №11 філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення коштів за вкладом та стягнення неустойки.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 12 травня 2015р. відкрито провадження по вищевказаній справі.

В апеляційній скарзіПублічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» просить ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 12 травня 2015р. скасувати, та направити позовну заяву ОСОБА_1 на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому посилаються на те, що правовідносини між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» виникли з діяльності відділення № 11 філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит», та розгляд справи можливе згідно ч.7 ст.110 ЦПК України за місцем знаходженням Філії «Одеське регіональне управління». Місцем знаходженням Філії «Одеське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» є м. Одеса, Приморський район, Лідерсовський бульвар, 3-Б, що є територіальною юрисдикцією Приморського районного суду м. Одеси. Таким чином за територіальною підсудністю розгляд позовної заяви ОСОБА_1 можливий в Шевченківському районному суді м. Києва або Приморському районному суді м. Одеси.

Позивач та відповідач до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази(а.с. 41-44). Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України така неявка сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Справа розглянута у відсутність сторін відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, мотиви і доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відкриваючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір підсудний Іллічівському міському суду Одеської області, подана позовна заява за формою та змістом відповідає вимогам цивільно-процесуального закону, а відтак підстави для відмови у відкритті провадження, встановленні чинним процесуальним законом, відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду з наступних підстав.

Згідно п. 37 Постанови №3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013р., право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (ст. 109 ЦПК) і правилом підсудності (ст.110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (ч.14 ст.110 ЦПК).

Згідно ч.5 ст. 110 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Як вбачається з позовної заяви, позивач ОСОБА_1 звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області до відділення №11 філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення коштів за вкладом та стягнення неустойки, з посиланням на Закон України «Про захист прав споживачів» за місцем реєстрації та проживання АДРЕСА_1 (а.с.2-7). Позивач посилався на порушення відповідачем його прав, як споживача банківських послуг, а саме послуг у сфері укладання та виконання депозитного договору та просив стягнути кошти за депозитним вкладом та збитки. Крім цього зазначав, що позов ним подано за місцем діяльності відділення філії юридичної особи, де відбувалось укладання та виконання депозитного договору.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», місцем реєстрації позивача є м. Іллічівськ, а тому колегія суддів вважає, що даний позов підсудний Іллічівському міському суду Одеської області відповідно до вимог ч.5 ст. 110 ЦПК України, за місцем проживання позивача та виконання договору, в зв'язку з чим Іллічівський міський суд Одеської області правильно відкрив провадження по даній справі з дотримання правил підсудності.

Доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, депозитний договір «Класік» укладався між сторонами в м. Іллічівську, проценти по вказаному депозитному договору позивач отримував у відділенні №11 філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» у м. Іллічівську, що є місцем виконання договору.

Відповідно до п. 22 ст.1 Закон України « Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

У відповідності до п.п. З, 18 ч. 1 ст.1 зазначеного Закону виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; продавець - суб'єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари, або пропонує їх до реалізації.

Тобто закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Закон України « Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, але з урахуванням характеру правовідносин, які ним регулюються, та виходячи з демократичних принципів цивільного судочинства і наявності в цивільних правовідносинах такої «слабкої сторони», як фізична особа - споживач, можна зробити висновок, що указаним Законом регулюються відносини, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (оренди), надання комунальних послуг, прокату, перевезення, зберігання, доручення, комісії, фінансово-кредитних послуг тощо.

Позивачем заявлено позов про виконання договору банківського вкладу, тобто з приводу надання відповідачем фінансових послуг, тому, крім спеціального законодавства, правовідносини сторін регулюються також і Законом України «Про захист прав споживачів».

Доводи апеляційної скарги про те, що правовідносини, які виникають з договорів банківського вкладу не підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» є необґрунтованими з наступних підстав.

Так, в Аналізі судової практики з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009-2012 рр.) від 01.02.2013р. Верховний Суд України зазначив, що сам характер фінансово-кредитних відносин, стороною в якій є фізична особа, а також використані у Законі України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» терміни споживчий кредит, фінансова установа, фінансова послуга дають підстави вважати, що правовідносини, які виникають, у тому числі, з договорів банківського вкладу підпадають під дію Закону України « Про захист прав споживачів».

У ч. 1ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що фінансовими послугами вважаються, зокрема: залучення фінансових активів із зобов'язанням щодо наступного їх повернення.

Як роз'яснено в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" №5 від 12 квітня 1996 року, судам слід мати на увазі, що до відносин, які регулюються Законом України „ Про захист прав споживачів", належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків,проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини, щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону України„ Про захист прав споживачів".

Виходячи з вищенаведеного, вкладник за договором банківського вкладу є споживачем послуг банку (клієнт банку), зокрема у сфері залучення коштів на депозитні рахунки.

Таким чином, позивач, звернувшись з позовом до Іллічівського міського суду Одеської області дотримався вимог п.5 ст. 110 ЦПК України, а саме за місцем проживання споживача банківських послуг, а також за місцем укладання та виконання договору.

Посилання апелянта на ч.7ст.110 ЦПК України до уваги не приймається з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.110 ЦПК України позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням.

Згідно ч.1ст.95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банк має право відкривати відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) на території України, які здійснюють банківські та інші операції, передбачені положенням про філію (відділення, представництво) та на підставі дозволу, наданого банком, у межах отриманих банком банківської ліцензії та письмового дозволу.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що підсудність даної справи необхідно визначати за правилами п.7 ст.110 ЦПК України, тому що дія Закону України « Про захист прав споживачів» на дані правовідносини не поширюється є помилковими, оскільки право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (ст. 109 ЦПК) і правилом підсудності (ст.110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Крім того, відповідно до п.8 ст.110 ЦПК України, позови , що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

Отже, правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, регулюються як положеннями Закону України „ Про захист прав споживачів" так і відповідними нормами Цивільного Кодексу України та іншого законодавства.

Під час розгляду справи, колегія суддів звернула увагу на те, що суд першої інстанції не зазначив в ухвалі про відкриття провадження норму процесуального закону щодо підсудності справи Іллічівського міського суду Одеської області , тобто на підставі якої норми ЦПК України відкрито провадження по справі судом першої інстанції до якого надійшла позовна заява позивача ОСОБА_1, але вказані обставини не є підставою для скасування ухвали суду, яка постановлена з дотриманням правил підсудності.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були відсутні передбачені законом підстави для передачі справи за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва або до Приморського районного суду м. Одеси.

Відповідно до ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

На підставі ст.324 ч .1 п. 2 ЦПК України ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, тому, що не перешкоджає подальшому провадженню по справі.

Керуючись ст.ст. 209,303,307ч.2п.1,312,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - відхилити.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 12 травня 2015 року про відкриття провадження - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.М.Кварталова

Л.А. Гірняк

А.П. Заїкін