Справа№ 2-2251/05
Провадження № 2-р/522/92/15
УХВАЛА

10 грудня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2005 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради народних депутатів, Управління житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житло, визначення частки в праві власності на майно, зміну договору, визнання частково недійсними свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради народних депутатів, Управління житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житло, визначення частки в праві власності на майно, зміну договору, визнання частково недійсними свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2005 року, яке набрало чинності, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені, визнано за позивачкою право власності на житлову кімнату загальною пл. 28, 1 кв. м. у квартирі АДРЕСА_1, придбану за договором купівлі-продажу укладеного між позивачкою та Одеською міською радою народних депутатів 14 травня 2002 року; визнано за позивачкою право на частку у праві загальної пайової власності на вищевказану житлову кімнату; змінено договір купівлі-продажу від 21 жовтня 2004 року; визнано право власності на частину підсобного приміщення кімнати пл. 13, 5 кв. м. у квартирі АДРЕСА_1; визнано свідоцтво про право власності на житло видане УЖКГ Одеського міськвиконкому 06 жовтня 1998 року частково недійсним; визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане Другою ОДНК 24 квітня 2002 року на імя ОСОБА_5; визнано недійсною окрему частину угоди відчуження майна укладеної в договорі дарування від 16 травня 2002 року; зобовязано КП «ОМБТІ та РОН» внести зміни до Реєстру прав власності на нерухоме майно у відношенні співвласників у праві загальної пайової власності на квартиру АДРЕСА_1, з урахуванням змін у відповідних правовстановлюючих документах.

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про розяснення вищевказаного рішення, в якій просить суд у резолютивній частині рішення вказати, яку частину відносно загальної площі квартири АДРЕСА_1 становить підсобне приміщення кімната пл. 13, 5 кв. м., на частину якої за позивачкою визнано право власності.

Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав вищевказану заяву та просив її задовольнити.

Інші учасники процесу у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, вислухавши думку представника ОСОБА_1, суд вважає, що заява про розяснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2005 року не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2005 року, яке набрало чинності, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені, визнано за позивачкою право власності на житлову кімнату загальною пл. 28, 1 кв. м. у квартирі АДРЕСА_1, придбану за договором купівлі-продажу укладеного між позивачкою та Одеською міською радою народних депутатів 14 травня 2002 року; визнано за позивачкою право на частку у праві загальної пайової власності на вищевказану житлову кімнату; змінено договір купівлі-продажу від 21 жовтня 2004 року; визнано право власності на частину підсобного приміщення кімнати пл. 13, 5 кв. м. у квартирі АДРЕСА_1; визнано свідоцтво про право власності на житло видане УЖКГ Одеського міськвиконкому 06 жовтня 1998 року частково недійсним; визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане Другою ОДНК 24 квітня 2002 року на імя ОСОБА_5; визнано недійсною окрему частину угоди відчуження майна укладеної в договорі дарування від 16 травня 2002 року; зобовязано КП «ОМБТІ та РОН» внести зміни до Реєстру прав власності на нерухоме майно у відношенні співвласників у праві загальної пайової власності на квартиру АДРЕСА_1, з урахуванням змін у відповідних правовстановлюючих документах.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Зазначена стаття наводить на висновок, що роз'ясненим може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз'яснення її неможливо виконати. Тому механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. Мотиви рішення суду не можуть бути розяснені, оскільки це потягне за собою зміну змісту рішення, а саме його мотивувальної частини, що буде суперечити ст. 221 ЦПК України. У цьому випадку, неясність чи помилковість мотивів може слугувати лише підставою для подання апеляційної скарги, в тому числі й на мотиви прийняття рішення.

До того ж, відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

У дійсній заяві про розяснення рішення суду ОСОБА_1 просить визначити, яку частину відносно загальної площі квартири АДРЕСА_1 становить підсобне приміщення кімната пл. 13, 5 кв. м., на частину якої за нею визнано право власності.

Проте вирішення вищевказаного питання суттєво змінить зміст самого рішення суду, а тому такими розясненнями суд фактично повинен вирішити питання, які не заявлялись ОСОБА_1 у позовній заяві.

Суд вважає, що по дійсній цивільній справі чітко викладена правова позиція суду та підстави, з яких діяв суд. Рішення суду обґрунтоване належними нормами закону, які регулюють спірні правовідносини та є зрозумілим, а тому підстави для його роз'яснення відсутні.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Тому, враховуючи наведене, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про розяснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2005 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради народних депутатів, Управління житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житло, визначення частки в праві власності на майно, зміну договору, визнання частково недійсними свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину, не підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», ст.ст. 1, 10, 221, 209, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2005 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради народних депутатів, Управління житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житло, визначення частки в праві власності на майно, зміну договору, визнання частково недійсними свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Свячена Ю.Б.