У х в а л а

іменем україни

8 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дьоміної О.О., Коротуна В.М., Парінової І.К., розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до КП «ЖРЕР № 8» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 10 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 березня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано незаконним наказ від 12 грудня 2013 року № 73-Кп «Про звільнення ОСОБА_4» та поновлено позивачку на посаді майстра дільниці І категорії в КП «ЖРЕР № 8».

Стягнуто з КП «ЖРЕР № 8» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 10 червня 2015 року рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 березня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить суд касаційної інстанції скасувати рішення апеляційного суду та залишити вислі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що при звільненні позивачки роботодавцем не було порушено вимог трудового закону, оскільки на момент звільнення ОСОБА_4 допустила дисциплінарні порушення та наказами КП «ЖРЕР № 8» останній оголошено догани, які на час звільнення не оскаржені та не зняті, а тому роботодавцем правильно звільнено позивачку з підстав, передбачених ч. 3 ст. 40 КЗпП України. Також звільнення позивачки було погоджено з профспілковим комітетом КП «ЖРЕР № 8».

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що апеляційним судом правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 10 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.О. Дьоміна
В.М. Коротун
І.К. Парінова