ЄУН №337/3225/15-ц
Провадження №4-с/337/14/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2015 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді -Сидорової М.В.

при секретарі Стафорової О.В.

з участю представника заявників ОСОБА_1

державного виконавця Новікової І.О.

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, що діють в своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, на дії державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управляння юстиції ОСОБА_7,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 17.06.2015р. надійшла вищевказана скарга, в якій заявники зазначають, що на примусовому виконанні у Хортицькому відділі Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (далі - Хортицький ВДВС Запорізького МУЮ) знаходяться виконавчі листи №2/337/1482/2014 від 04.03.2015р., видані Хортицьким районним судом м.Запоріжжя про виселення з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, 10.09.2000р.н. та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3

15.06.2015р. співробітником ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» представника заявників було повідомлено про майбутнє виселення, в звязку з чим 16.06.2015р. було здійснено ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень в Хортицькому ВДВС Запорізького МУЮ (ЄДРВП №46911694 та №46911647) відкритих відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з виконання вищевказаних виконавчих листів.

Зазначають, що на день ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та звернення до суду із скаргою, в порушення вимог ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження вони не отримували. Відомості про направлення поштових повідомлень за адресою їх проживання матеріали виконавчих проваджень не містять. Відомості про можливість добровільного виконання судового рішення та строк на добровільне виконання судового рішення, державним виконавцем ним не повідомлялись.

При цьому в матеріалах виконавчого провадження наявна вимога-повідомлення від 10.06.2015р. за вих.№13497 державного виконавця про виселення заявників та їх дітей з вищевказаної квартири, яке призначено на 10.00год. 24.06.2015р., але вказану вимогу вони не отримували.

В ході судового розгляду вточнили та збільшили вимоги, оскільки на час розгляду скарги провадження по вказаним виконавчим провадження закінчено.

На підставі викладеного просять визнати дії державного виконавця Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_7 з ненаправлення постанов про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчих листів №2/337/1482/2014 від 04.03.2015р., виданих Хортицьким районним судом м.Запоріжжя про виселення заявників, неправомірними; визнати бездіяльність державного виконавця Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_7 при розгляді заяви про відкладання провадження виконавчих дій від 16.06.2015р. неправомірною; скасувати постанови про відкриття виконавчих проваджень №46911694 та №46911647, як такі, що направлені з порушенням вимог ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» та такі, що не могли бути виконані в строк; скасувати постанови про закінчення виконавчих проваджень №46911694 та №46911647.

В судовому засіданні представник заявників скаргу підтримав з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити. Додатково пояснив, що підставою для скасування постанов про відкриття виконавчих проваджень про виселення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є те, що копії вказаних постанов не були своєчасно та належним чином направлені заявникам, а підставою для скасування постанов про закінчення вказаних виконавчих проваджень є те, що боржникам не було надано строк для добровільного виконання рішення суду та не розглянуто заяву про відкладання виконавчих дій.

Державний виконавець Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_7 у судовому засіданні проти вимог скарги заперечила, просила у задоволенні скарги відмовити. Разом з тим, зазначила, що дійсно деякі посилання заявників, що стосуються першого направлення копій постанов про відкриття провадження не рекомендованою кореспонденцією на їх адресу відповідає дійсності, оскільки дані обставини пов'язані з організаційними моментами. В подальшому під час примусового виконання за виконавчими провадженнями про виселення ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх неповнолітніх дітей, нею було дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження» на даний час провадження за даними виконавчими провадженнями закінчені в звязку з повним виконанням.

Представник заінтересованої особи ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в судовому засіданні заперечила проти вимог скарги та пояснила, що всі дії державного виконавця з примусового виконання рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 30.09.2014р. про виселення ОСОБА_4 відповідають вимогам Закону і є правомірними. Доводи заявників не ґрунтуються на вимогах Закону.

Суд, вислухавши пояснення представника заявників, державного виконавця, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, вважає скаргу частково обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя ЄУН №337/4039/14-ц, пров.№2/337/1482/2014 від 30.09.2014р. за позовом АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, що діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_5, третя особи: служба у справах дітей по Хортицького району Запорізької міської ради, Хортицький РВ в м.Запоріжжя УДМСУ в Запорізькій області, про виселення з іпотечної квартири, задоволено позов Банку та виселено відповідачів з квартири АДРЕСА_1. Рішення набрало законної сили 11.12.2014р.

04.03.2015р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя на підставі вказаного судового рішення видав ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» виконавчі листи №2/337/1482/2014р. про виселення ОСОБА_3, ОСОБА_4 з вищевказаної квартири.

17.03.2015р. до Хортицького ВДВС від ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надійшли та зареєстровані заяви про відкриття виконаних проваджень за виконавчими листами, виданими на виконання рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя ЄУН №337/4039/14-ц, пров.№2/337/1482/2014 від 30.09.2014р. про виселення заявників.

20.03.2015р. на підставі виконавчих листів державним виконавцем Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_7 винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ЄДРВП №46911694 (боржник ОСОБА_4А.), ЄДРВП №46911647 (боржник ОСОБА_3Ю.).

Пункт 2 вищевказаних постанов містить вказівку боржникам добровільно виконати рішення суду в термін до 04.04.2015р. Одночасно зазначено, що в разі невиконання рішення в наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку.

Згідно супровідних листів за вих. №№ 6085 та 6090 від 20.03.2015р. ОСОБА_8 та ОСОБА_3 за місцем їх мешкання вказаним у виконавчих документах, державним виконавцем надіслано копії постанов про відкриття провадження.

Вказані документи боржниками не отримано.

29.05.2015р. постановами державного виконавця Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_7 провадження виконавчих дій з примусового виконання виконавчих листів №2/337/1482/2014 від 04.03.2015р. про виселення ОСОБА_4, ОСОБА_3 було відкладено до 07.06.2015р. на підставі несвоєчасного одержання боржниками постанов про відкриття виконавчих проваджень, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатись своїм правами, наданими ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно супровідних листів за вих. №№ 12457 та 12460 від 29.05.2015р. ОСОБА_8 та ОСОБА_3 за місцем їх мешкання вказаним у виконавчих документах, державним виконавцем надіслано копії постанов про відкладання провадження виконавчих дій.

Даних про те, що заявники отримали вказані копії постанов, суду також не надано.

10.06.2015р. боржникам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за вих. № 13497 державним виконавцем Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_7 надіслано вимогу про необхідність бути присутніми 24.06.2015р. о 10.00 год. за адресою: АДРЕСА_2 для участі у проведенні виконавчих дій по їх виселенню із зазначеної квартири.

Даних про те, що боржники отримали вказані вимоги суду також не надано.

Однак судом встановлено, що представник боржників ознайомився з матеріалами виконавчого провадження 16.06.2015р. в приміщенні Хортицького ВДВС.

17.06.2015р. ОСОБА_4, ОСОБА_3 звернулись з письмовою заявою до Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ про поновлення строку на добровільне виконання рішення суду, направлення на їх адресу відповідних постанов про відкриття виконавчих проваджень, повідомлення про крайню дату для добровільного виконання рішення суду.

24.06.2015р. державним виконавцем Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_7 складено акт про виселення з квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 Акт складено за участю представника стягувача та двох понятих.

В той же день, 24.06.2015р. державним виконавцем Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_7 в присутності двох понятих, представника міліції, за участю боржника ОСОБА_4, представника заявників, складено акт опису та арешту майна при виконанні судового рішення про виселення заявників.

В акті ОСОБА_4 виклала свої зауваження, а саме про недостатність строку на самостійне виконання, оскільки після ознайомлення їх представником з матеріалами виконавчого провадження минуло лише 8 днів замість передбачених 15 днів.

24.06.2015р. постановами державного виконавця Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_7 провадження виконавчих дій з примусового виконання виконавчих листів №2/337/1482/2014 від 04.03.2015р. про виселення ОСОБА_4, ОСОБА_3 було закінчено на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з повним виконанням рішення суду згідно з актом державного виконавця.

Доказів отримання копій вказаних постанов боржниками матеріали виконавчого провадження не містять. Про наявність таких постанов боржники дізналися з ЄДРВП під час розгляду даної скарги в суді 13.07.2015р., у звязку з чим вимоги за цією скаргою ними було збільшено.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.124 Конституції України, ст.14 ЦПК України, ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.6 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч.1 ст.11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 25 Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч.1ст. 31 Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно ч.1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Підстави закінчення виконавчого провадження визначені ч.1 ст.49 Закону, зокрема виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п.8 ч.1 ст. 49).

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом (ч.3 ст.49).

Процедура виконання рішення суду про виселення боржника передбачена ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження», а саме:

Державний виконавець перевіряє стан виконання рішення про виселення боржника на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виконує його примусово.

Державний виконавець зобов'язаний письмово повідомити боржника про день і час примусового виселення. Боржник вважається повідомленим про примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи за іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, повідомленого про день і час виселення, під час виконання рішення не є перешкодою для виконання рішення.

Виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Виселення здійснюється у присутності понятих за сприянням органів внутрішніх справ з обов'язковим описом майна державним виконавцем. Один примірник акта опису майна вручається під розписку боржнику. За необхідності державний виконавець в установленому законом порядку забезпечує зберігання майна боржника з покладенням пов'язаних з цим витрат на боржника.

Про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні.

Згідно ст. 82 Закону рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Зясувавши повно, всебічно та обєктивно обставини справи, оцінивши сукупність наданих суду доказів в їх взаємозвязку, достатності, належності та допустимості, суд приходить до таких висновків.

Суд вважає, що постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.03.2015р. в порушення вимог ст..31 Закону не були державним виконавцем направлені боржникам рекомендованими листами з повідомленням про вручення, що в судовому засіданні державний виконавець не заперечував, пояснивши, що ці документи були направлені простою кореспонденцією у звязку з відсутністю фінансування витрат ВДВС на відправку рекомендованої кореспонденції.

Однак вказана норма Закону чітко визначає обовязок державного виконавця направити копію постанови про відкриття виконавчого провадження сторонам саме рекомендованим листом з повідомленням про вручення, ніяких виключень з цього правила Закон не містить, відсутність належного фінансування органів ДВС не є підставою для звільнення від цього обовязку.

Навіть, якщо копії постанов про відкриття виконавчого провадження були направлені боржникам простою кореспонденцією, як вказує державний виконавець, він не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження цієї обставини (поштової квитанції або опису відправленої кореспонденції на певні дату із штемпелем поштового відділення тощо). І в судовому засіданні судом було встановлено, що копії постанов про відкриття виконавчого провадження боржниками не отримувались, що спростовує доводи державного виконавця про направлення вказаних постанов простою кореспонденцією. Наявність в матеріалах виконавчого провадження супровідних листів від 20.03.2015р. не є достатнім доказом підтвердження направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження боржникам.

Таким чином, суд вважає, що при направленні боржникам копій постанов про відкриття провадження державний виконавець діяв не на підставі Закону та не у спосіб, їм передбачений, тому його дії в цій частині є неправомірними, а скарга ОСОБА_3 в цій частині підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про неправомірність бездіяльності державного виконавця при розгляді заяви ОСОБА_3 про відкладання провадження виконавчих дій від 16.06.2015р., суд виходить з того, що відповідно до ст.. 35 Закону питання відкладання виконавчих дій вирішується за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи державного виконавця за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або уразі несвоєчасного отримання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися своїми правами, зокрема і правом на добровільне виконання судового рішення. При цьому, з змісту ст.35 Закону вбачається, що відкладання виконавчих дій є не обовязком, а правом державного виконавця. Дана стаття не передбачає винесення державним виконавцем постанови про відмову у відкладанні виконавчих дій.

Судом встановлено, що 17.06.2015р. до ВДВС надійшла заява боржників ОСОБА_3, в якій вони просили поновити строк на добровільне виконання рішення суду, направити на їх адресу копії постанов про відкриття виконавчих проваджень, повідомити про крайню дату для добровільного виконання рішення суду, повязуючи це з тим, що вони своєчасно не отримали копії постанов про відкриття виконавчого провадження і були позбавлені свого права добровільно виконати рішення про виселення. Таким чином, зміст вказаної заяви свідчить про те, що це фактично є заявою про відкладання виконавчих дій, і державний виконавець в судовому засіданні цього не заперечував.

Однак з пояснень державного виконавця в судовому засіданні також вбачається, що ця заява ним була розглянута і боржникам в усній формі відмовлено у відкладанні виконавчих дій з їх примусового виселення у звязку з тим, що на той момент їм вже було відомо про відкриття виконавчого провадження, примусове виконання було призначено на 24.06.2015р. і період часу, що залишався з моменту ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження до примусового виселення був достатнім для добровільного виконання боржниками судового рішення.

Суд приймає при постановленні судового рішення за скаргою дану позицію державного виконавця, оскільки вона узгоджується з вимогами ст.. 35 Закону. В даному випадку несвоєчасність отримання боржниками копії постанов про відкриття виконавчого провадження не перешкоджала провадженню виконавчих дій і, виходячи з наявності певного часу між моментом ознайомлення з виконавчим провадженням і датою, на яку було призначено примусове виселення (до того ж цей період часу був в межах можливих строків відкладання виконавчих дій до 10 робочих днів), не позбавляла боржників права добровільно виконати судове рішення. На інші будь-які обставини, що перешкоджали проведенню примусових виконавчих дій, боржники ні у вказаній заяві, ні в суді не посилались.

Крім того, як вже вказувалось, відкладання виконавчих дій є правом державного виконавця, яке він реалізує шляхом самостійної оцінки обставин, що повідомляються заінтересованою особою при зверненні із заявою про відкладання виконавчих дій, як підстав для прийняття відповідного рішення і приймає це рішення безсторонньо. Закон не зобовязує державного виконавця за певних обставин відкладати виконавчі дії.

Оцінюючи той факт, що за заявою боржників ОСОБА_3 від 17.06.2015р. про відкладання виконавчих дій державним виконавцем не прийняте відповідне письмове рішення, суд вважає, що такі дії не суперечать вимогам ст.. 35 Закону, яка передбачає винесення державним виконавцем постанови лише про відкладання виконавчих дій, тобто у випадку задоволення заяви сторін. Закон не передбачає необхідності винесення постанови про відмову у відкладанні виконавчих дій.

Таким чином, суд вважає дії державного виконавця при розгляді заяви боржників ОСОБА_3 від 17.06.2015р. про відкладання виконавчих дій правомірними, вони вчинені ним на підставі Закону і в спосіб, ним передбачений. Ніякої неправомірної бездіяльності державним виконавцем в даному випадку вчинено не було.

У звязку з цим підстав для задоволення скарги в цій частині суд не знаходить.

Також суд вважає, що під час відкриття виконавчих проваджень ЄДРВП №46911694 (боржник ОСОБА_4А.), ЄДРВП №46911647 (боржник ОСОБА_3Ю.) державний виконавець діяв у відповідності до вимог ст.25 Закону. Так, вказане питання вирішено ним у триденний строк з моменту надходження до ВДВС заяви стягувача про примусове виконання судового рішення, що набрало законної сили, строк предявлення виконавчих листів до виконання пропущений не був, виконавчі листи відповідали встановленим вимогам щодо їх змісту та форми. Виконавчі документи подані до належного відділу ДВС за місцем мешкання боржників. Підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження в даному випадку не було, постанови про відкриття виконавчих проваджень від 20.03.2015р. є законними, а дії державного виконавця в цій частині правомірними.

Та обставина, що копія вказаних постанов не була направлена боржникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення, не є підставою для визнання цих постанов незаконними та їх скасування. Закон ніяким чином не повязує законність постанови про відкриття провадження з її направленням боржникам.

Тому доводи заявників та їх представника щодо скасування постанов про відкриття виконавчого провадження у звязку з не направленням їм копій цих документів не ґрунтуються на вимогах Закону і є безпідставними.

Щодо постанов про закінчення виконавчого провадження від 24.06.2015р. суд вважає необхідним зазначити, що ці постанови також прийняті державним виконавцем у відповідності до вимог ст.49 Закону, оскільки судове рішення про виселення боржників було фактично виконано 24.06.2015р. в результаті проведення примусових виконавчих дій за участю представника стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», боржника ОСОБА_4, їх представника ОСОБА_1 в присутності двох понятих та дільничного інспектора Хортицького РВ ЗМУ ГУМВСУ в Запорізькій області. Про виселення боржників та опису їх майна було складено акт, підписаний учасниками виконавчих дій. Суд вважає, що процедура виконання рішення суду про виселення боржників в даному випадку була проведена з дотриманням вимог ст.. 78 Закону. При цьому, жодна із сторін виконавчого провадження не посилається на порушення вимог Закону чи їх прав при проведенні виконавчих дій з примусового виселення. Факт виселення боржників із спірного помешкання також ними визнається і не оспорюється.

За вказаних обставин, закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону, є законним, відповідні дії державного виконавця правомірними. Підстав для скасування постанов про закінчення виконавчого провадження від 24.06.2015р. суд не знаходить і відповідні вимоги заявників не підлягають задоволенню.

Доводи заявників та їх представника щодо скасування постанов про закінчення виконавчого провадження у звязку з ненаправленням їм копій постанов про відкриття виконавчого провадженні і ненадання строку на добровільне виконання рішення суду не ґрунтуються на вимогах Закону і є безпідставними. Закон не повязує чинність постанов про закінчення виконавчого провадження із вказаними заявниками обставинами.

Факт визнання судом протиправними дій державного виконавця в частині не направлення боржникам копій постанов про відкриття виконавчого провадження також не тягне незаконність постанов про відкриття виконавчого провадження та постанов про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_3 слід задовольнити частково, в частині визнання неправомірними дій державного виконавця Хортицького ВДВС ОСОБА_7 щодо не направлення боржникам копій постанов про відкриття виконавчого провадження від 20.03.2015р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення скаргу слід задовольнити, в іншій частині вимог відмовити.

Керуючись ст.19,124 Конституції України, ст. 14,210, 213, 383-388 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, що діють в своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, на дії державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управляння юстиції ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Хортицького відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_7 щодо ненаправлення боржникам копій постанов про відкриття виконавчого провадження від 20.03.2015р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом 5 днів з моменту її постановлення, особами, які приймали участь в справі, але не були присутні під час проголошення ухвали, - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: