Справа № 146/904/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"27" липня 2015 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря Слобояднюк Т.М.,

прокурора Швець А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Томашпіль цивільну справу за заявою прокурора Томашпільського району в інтересах держави в особі Пилипи-Борівської сільської ради про визнання майна безхазяйним,

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2015 року прокурор Томашпільського району Півнюк С.М. в інтересах держави в особі Пилипи-Борівської сільської ради звернувся до суду з заявою про визнання майна безхазяйним, в якій просить визнати спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_1, яка померла 18 листопада 1997 року в с. Калинка Томашпільського району Вінницької області, що складається із земельної частки (паю) розміром 1,8228 га, вартістю 56990,70 грн., що розташована на території Пилипи-Борівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, - безхазяйним та передати дану земельну ділянку у власність територіальної громади с. Пилипи-Борівські Томашпільського району Вінницької області.

Дану заяву прокурор Томашпільського району мотивував тим, що спадкове майно, яке було залишено після смерті ОСОБА_1, зокрема, земельна частка (пай) розміром 1,8228 га, що розташована на території Пилипи-Борівські сільської ради, не було успадковане протягом встановленого законодавством строку жодною особою. Для розшуку спадкоємців Пилипи-Борівська сільська рада зверталася з оголошенням до газет "Томашпільський вісник" та "Урядовий кур'єр".

Невизначеність правового статусу вищевказаного майна на теперішній час призводить до безоплатного користування майном третіми особами та до ненадходження до місцевого бюджету плати за використання вказаного майна третіми особами, що завдає істотну шкоду Пилипи-Борівській територіальній громаді.

Звертаючись до суду із заявою про визнання земельної ділянки безхазяйним майном, прокурор реалізує свої представницькі повноваження у сфері охорони землі, яка є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Прокурор Томашпільського району зазначає, що статтею 121 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Право звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави або громадянина передбачено вищевказаною статтею, а також п.6 ст.20, ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру"та ст. 13 ЦПК України.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних повноважень та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Однією із форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб.

В судовому засіданні прокурор прокуратури Томашпільського району ОСОБА_2 заяву підтримала, посилаючись на обставини, викладені у ній та попросила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Пилипи-Борівської сільської ради Вінницької області в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, та зазначив, що проти задоволення заяви не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення прокурора прокуратури Томашпільського району ОСОБА_2, розглянувши заяву Пилипи-Борівської сільської ради, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого висновку.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина 1 статті 15 ЦК).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тому суд не може захистити порушене право у спосіб, який не передбачено законом.

За змістом ст.335 ЦК України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю, крім випадків, встановлених ст.ст.336, 341, 343 ЦК.

Частиною 4 ст.344 ЦК України передбачено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішення суду.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що судовий порядок визнання речі безхазяйною і передачі її у комунальну власність встановлений тільки щодо нерухомої речі, яка відповідно до ст.182 ЦК підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 померла 18 листопада 1997 року в с. Калинка Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 29 від 20.11.1997 року (а.с.8).

При житті у власності ОСОБА_1 перебувала земельна частка (пай) розміром 1,8228 га, що розташована на території Пилипи-Борівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, що підтверджується, листом відділу Держземагентства у Томашпільському районі, згідно якого ОСОБА_1 отримала сертифікат направо на земельну частку (пай) серії ВН №0176597, виданий на підставі розпорядження голови Томашпільської РДА від 03.02.1997 року № 20 (а.с. 9).

Згідно довідок Пилипи-Борівської сільської ради, ОСОБА_1 проживала одиноко, спадкоємці за законом та заповітом відсутні; земельна ділянка померлої ОСОБА_1 після її смерті перебуває на обліку у Пилипи-Борівській сільській раді з 19.11.2001 року та нею (ділянкою) користується ТОВ АК "Зелена долина" (а.с.3-6).

Як вбачається із копії газети "Урядовий кур'єр" від 21 березня 2015 року № 52, Пилипи-Борівською сільською радою було зроблено оголошення про те, що спадкоємцям померлих громадян с. Пилипи-Борівські, зокрема, ОСОБА_1 необхідно було звернутися в місячний термін з дня опублікування оголошення до Пилипи-Борівської сільської ради для переоформлення земельної частки (паю). Також в даному оголошенні повідомлено про те, що в разі не звернення в указаний термін земельні ділянки будуть переведені до земель запасу Пилипи-Борівської сільської ради (а.с.11).

Згідно копії газети "Томашпільський вісник", Пилипи-Борівською сільською радою було зроблено оголошення про те, що даною сільською радою взято на облік земельні ділянки (паї) померлих громадян, серед яких і ОСОБА_1 (а.с.13).

Відповідно до Положення "Про Спадковий реєстр", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2011 року № 1810/5лише зі Спадкового реєстру можливо отримати достовірну інформацію про наявність (відсутність) заведеної спадкової справи.

Згідно відповіді державного нотаріуса від 24 липня 2015 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_1, яка померла 18 листопада 1997 року, не заведена (а.с.16).

Суд вважає, що виходячи зі змісту ст. 121 Конституції, ст. 36 Закону України "Про прокуратуру", ст.ст. 3, 45 ЦПК України прокурором мотивовано державний інтерес, через який він звернувся в інтересах орану місцевого самоврядування до суду для визнання вищезгаданого майна безхазяйним, визнання з передачею його у власність відповідної територіальної громади.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності; акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Згідно рішення судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України від 25.07.2012 року (справа за заявою Дніпроруденської міської ради про визнання спадщини відумерлою) заяви про визнання спадщини відумерлою розглядаються в порядку глави 9 розділу 2 ЦПК України. Положення ст. 1277 ЦК України про те, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, застосовується лише до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності ЦК України - з 1 січня 2004 року (ст. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК Української PCP.

З огляду на окреслені вище норми ЦК України, суд знаходить за можливе застосувати до правовідносин, про які вказано у заяві прокурора правила ЦК УРСР 1963 року.

Згідно п.2, 5 ч.1 ст. 555 ЦК УРСР 1963 року спадкове майно за правом спадкоємця переходить до держави, якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, на за заповітом, та якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини.

За ч.2 ст. 4 Земельного кодексу України 1990 року суб'єктами права державної власності на землю виступають: Верховна Рада України - на землі загальнодержавної власності України; Верховна Рада Республіки Крим - на землі в межах території Республіки, за винятком земель загальнодержавної власності; обласні, районні, міські, селищні, сільські Ради народних депутатів - на землі в межах їх територій, за винятком земель, що перебувають в загальнодержавній власності.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 137 ЦК УРСР 1963 року майно, яке не має власника або власник якого невідомий (безхазяйне майно), надходить у власність держави за рішенням виконавчого комітету районної, міської Ради народних депутатів, винесеним за заявою фінансового органу. Заяву про визнання майна безхазяйним може бути подана не раніше як через один рік після прийняття майна на облік відповідним фінансовим органом або виконавчим комітетом селищної, сільської Ради народних депутатів.

Оскільки законодавство, повноваження органів і процедура визнання майна безхазяйним змінились, вбачається за необхідне визнати неуспадковану земельну частку (пай) ОСОБА_1 безхазяйним майном і передати його тогочасному суб'єкту права державної власності на землю - Пилипи-Борівській сільській раді Томашпільського району Вінницької області у судовому порядку.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява прокурора Томашпільського району Півнюка С.М. в інтересах держави в особі Пилипи-Борівської сільської ради про визнання майна безхазяйним та передачу його у власність територіальної громади с. Пилипи-Борівські в особі Пилипи-Борівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 208, 209, 212-215, 217, 234, 251-255 ЦПК України, ст.ст. 5, 1277, п.4, 5 Перехідних положень ЦК України, п.2, 5 ч.1 ст. 555, ч.1, 3 ст. 137 ЦК УРСР 1963 року, ч.2 ст. 4 Земельного кодексу України 1990 року, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву прокурора Томашпільського району в інтересах держави в особі Пилипи-Борівської сільської ради Томашпільського району про визнання майна безхазяйним, задовольнити.

Визнати спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_1, яка померла 18 листопада 1997 року в с. Калинка Томашпільського району Вінницької області, що складається із земельної частки (паю) розміром 1,8228 га, вартістю 56990,70 грн., що розташована на території Пилипи-Борівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, (сертифікат на право наземельну частку (пай) серії ВН № 0176597, виданий на підставі розпорядження голови РДА 03.02.1997 року № 20) - безхазяйним.

Передати земельну частку (пай) розміром розміром 1,8228 га, вартістю 56990,70 грн., що розташована на території Пилипи-Борівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, (сертифікат на право наземельну частку (пай) серії ВН № 0176597, виданий на підставі розпорядження голови РДА 03.02.1997 року № 20) у власність територіальної громади с. Пилипи-Борівські в особі Пилипи-Борівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.В. Скаковська

Повний текст рішення виготовлено 29 липня 2015 року