справа 278/73/15-ц
У Х В А Л А

30 квітня 2015 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Максименко М.С., розглянув заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності та заяву про відвід судді, --

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду знаходиться зазначена судова справа представник позивача у якій заявив відвід головуючому у справі на підставі, як виходить з суті заяви від 30 квітня 2015 року, ст. 20 ЦПК України і як було уточнено усно в судовому засіданні із врахуванням положень п. 4 ч. 1 зазначеної норми. В судовому засіданні автор заяви підтримав заяву та просив суд її задовольнити. Інші учасники розгляду, при вирішенні даного питання, власних думок не висловили.

Суд, заслухавши заяву, проаналізував матеріали справи, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України визначено, що суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу, якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Такими підставами, як зазначено в заяві та було продубльовано в судовому засіданні є те, що головуючий у справі приймав участь у іншій справі № 2 - 1563/12, яка розглядалась, в тому числі за участю сторін, які приймають участь у даній справі і постановив рішення не на користь позивача у даній справі. В подальшому дане рішення було скасовано судом апеляційної інстанції та постановлено інше на користь позивача у даній справі. Крім цього, рішенням у попередній справі суд, під головуванням судді Грубіяна Є.О., вийшов за межі позовних вимог і постановив незаконне рішення. Мало того, як продовжується у заяві, при прийнятті даного позову, безпідставно було повернуто заяву.

Проаналізував зазначене в заяві про відвід, суд вважає, що наведене не відповідає дійсності, виходячи з наступного.

Дійсно, в провадженні Житомирського районного суду Житомирської області знаходилась судова справа № 2 1563/12 по якій 4 листопада 2014 року було ухвалено рішення про відмову у задоволенні первісного і про часткове задоволення зустрічного позовів. Із первісним позовом звертався ОСОБА_1, який є позивачем у даній справі. Направленим і первісним позовом ОСОБА_1 просив визнати нікчемним заповіт. Зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили суд визнати за ними право власності на спадкове майно, в тому числі за заповітом, який, в свою чергу, просив визнати нікчемним первісний позивач.

Рішенням суду апеляційної інстанції від 25 грудня 2014 року судове рішення суду першої інстанції від 4 листопада 2014 року скасовано в частині розподілу часток за позивачами за зустрічним позовом і ухвалено нове, яким визначено інші частки по 1/3 частині за двома позивачами.

Стосовно первісного позову, рішення суду першої інстанції залишено в силі. Мало того, в рішенні зазначено, що суд не вийшов за межі позовних вимог при ухваленні зазначеного рішення.

Стосовно постановлення ухвал від 27 січня та 9 лютого 2015 року у даній судовій справі, слід зазначити наступне. Дійсно, ухвала про повернення заяви від 9 лютого 2015 року була скасована судом апеляційної інстанції із направленням питання на новий розгляд до суду першої інстанції із зазначенням, що питання про дійсну і реальну оцінку спадкового майна можна вирішити під час слухання справи. Однак, на переконання суду, наявна процедура попередньої оцінки майна, визначена ч. 2 ст. 80 ЦПК України, не дасть можливості правильно визначити вартість майна, на яке претендує позивач. Подальше вирішення даного питання після відкриття провадження у справі, на переконання суду, можливе лише за клопотанням сторін і за попередньою оплатою ними послуг експерта. Дане питання суд порушувати не може і тим більше оплачувати вартість послуг експерта. Саме тому позивачеві було запропоновано надати висновок експерта або іншого фахівця стосовно теперішньої та реальної оцінки майна задля сплати, виходячи із такої оцінки, судового збору.

Зазначене в ухвалі про залишення позову без руху, в її 6 абзаці описово-мотивувальної частини, про спірне майно земельну ділянку, помилкове і було зазначено випадково, як можна зрозуміти з суті заявленого позову та самої ухвали в якій лише в одному місці було допущено зазначену описку.

За таких і наведених обставин стверджувати про упередженість судді щодо розгляду справи не має підстав.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 24 ЦПК України, суд, --

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви про відвід - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає..

Суддя Є.О. Грубіян