Справа №752/2161/15-ц
Провадження № 2/752/2577/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31.08.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БТА Банк», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, стягнення витрат на проведення дослідження та судових витрат у справі,-

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до ПАТ «БТА Банк» про визнання недійсним Договору поруки № 038/015/08-22-4 (ДП1) від 05.08.2008 р., укладеного між Відкритим акціонерним товариством «БТА Банк» в особі Начальника Київської Регіональної дирекції ВАТ «БТА Банк» Левченко Е.Б., громадянином ОСОБА_2 та громадянкою ОСОБА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в січні 2014 р. позивачу стало відомо, що 05.08.2008 р. між ПАТ «БТА Банк» та її колишнім чоловіком ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 038/015/08-22-04, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 15000 доларів США на строк з 05.08.2008 р. по 05.08.2010 р.

Для забезпечення належного виконання зобов»язання було укладено Договір поруки № 038/015/08-22-4 (ДП1) від 05.08.2008 р. з позивачем у справі.

Позивач посилається на те, що даний Договір поруки укладався без її відома, своє волевиявлення на укладення даного правочину вона не виявляла і Договір не підписувала, що в силу положень ст.ст.203, 215 ЦК України тягне недійсність правочину.

В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що позивач не підписувала оспорюваний договір, а тому було відсутнє її волевиявлення на укладення Договору поруки.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що в ході розгляду Апеляційним судом м.Києва справи за позовом Банку до ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зазначені обставини досліджувались і судом була призначена почеркознавча експертиза. В зв»язку з тим, що експертам не були надані вільні зразки підпису ОСОБА_1 проведення експертизи було неможливим. На думку представника відповідача висновок експертизи, на який посилається позивач при зверненні до суду, є неналежним доказом.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.08.2008 р. між ПАТ «БТА Банк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 038/015/08-22-04, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 15000 доларів США на строк з 05.08.2008 р. по 05.08.2010 р., зі сплатою 18% річних за користування кредитними коштами.

Для забезпечення належного виконання зобов»язання ОСОБА_2 за Кредитним договором № 038/015/08-22-04 між Відкритим акціонерним товариством «БТА Банк» в особі Начальника Київської Регіональної дирекції ВАТ «БТА Банк» Левченко Е.Б., громадянином ОСОБА_2 та громадянкою ОСОБА_1 було укладено Договір поруки № 038/015/08-22-4 (ДП1) від 05.08.2008 р., згідно з яким ОСОБА_1 несе солідарну відповідальність з Позичальником за виконання ним своїх зобов»язань за Кредитним договором.

Звертаючись до суду позивач просить визнати Договір поруки від 05.08.2008 р. недійсним.

Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може

суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи

непрацездатних дітей.

Законодавством України чітко врегульовані питання щодо недійсності угод (ст. 215-216 Цивільного кодексу України).

Зокрема, відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як вбачається з матеріалів справи підписи від імені ОСОБА_1 на кожному аркуші Договору поруки виконані не нею, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1, що підтверджується висновком експертного дослідження за результатами проведення ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» почеркознавчого дослідження № 1017 від 28.11.2014 р. ОСОБА_1

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Хоча представником відповідача заперечувалась належність висновку № 1017 від 28.11.2014 р. як доказу у справі, натомість з боку відповідача суду не надано жодного доказу на спростування обставин, викладених в даному висновку, хоча сторонам судом роз»яснювались положення ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

Також зі змісту Договору поруки вбачається, що його остання сторінка, де міститься інформація про сторін Договору та їх підписи, не містить будь-якого підпису ОСОБА_1

Крім того судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась з даного приводу до Деснянського РУ ГУ МВС України в м.Києві з заявою про вчинення злочину, на підставі якої були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і зареєстроване кримінальне провадження № 0017121 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, оцінюючи всі досліджені судом докази у справі, беручи до у уваги те, що позивач згідно наданих доказів не підписувала Договір поруки № 038/015/08-22-4 (ДП1) від 05.08.2008 р., а тому було відсутнє волевиявлення на його укладання, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, в зв»язку з чим позов підлягає задоволенню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БТА Банк», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, стягнення витрат на проведення дослідження та судових витрат у справі задовольнити.

Визнати Договір поруки № 038/015/08-22-4 (ДП1) від 05.08.2008 р., укладений між Відкритим акціонерним товариством «БТА Банк» в особі Начальника Київської Регіональної дирекції ВАТ «БТА Банк» Левченко Е.Б., громадянином ОСОБА_2 та громадянкою ОСОБА_1, недійсним.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «БТА Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення почеркознавчого дослідження в розмірі 2800 гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «БТА Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у справі в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя