Апеляційний суд Житомирської області
Справа №277/627/15-ц Головуючий у 1-й інст. Прищепа Т. П.
Категорія 55 Доповідач Миніч Т. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого Миніч Т.І.,

суддів Трояновської Г.С., Павицької Т.М.,

секретаря

судового засідання ОСОБА_1

з участю представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу державного підприємства „Дослідне господарство „Рихальське інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України

на рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 26 жовтня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства „Дослідне господарство „Рихальське інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України про стягнення заробітної плати, компенсації за невчасно виплачену заробітну плату, затримку розрахунку,

в с т а н о в и в :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом. Просив стягнути з відповідача на його користь 8076,24 грн. заборгованості по заробітній платі, 11475,04 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 26 жовтня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ДК „ДГ „Рихальське ІСГ Західного Полісся НААН України на користь ОСОБА_2 8076 грн.24 коп. заборгованості по заробітній платі, 11475 грн.04 коп. середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати та 1500 грн. витрат та правову допомогу. Цим же рішенням зобов»язано ДК „ДГ „Рихальське ІСГ Західного Полісся НААН України провести донарахування та виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за період з 15 липня 2015 року, дня звернення до суду, по день фактичного розрахунку. Стягнуто ДК „ДГ „Рихальське ІСГ Західного Полісся НААН України на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

У поданій апеляційній скарзі ДК „ДГ „Рихальське ІСГ Західного Полісся НААН України, посилаючись на необґрунтованість зазначеного рішення суду, просить його скасувати в частині стягнення витрат на правову допомогу та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Рішення суду в даній справі, яким задоволено позов, не оскаржується апелянтом,а тому його законність та обґрунтованість в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Згідно зі ст.84 ЦПК витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Граничний розмір таких витрат встановлений законом.

В п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року „Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз»яснено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84,88,89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Постановою КМУ №590 від 27.04.2006 року.

В даному випадку з матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на правову допомогу в сумі 1500 грн. позивачем надано квитанцію №49 та Додаток до договору про надання адвокатських послуг від 16.09.2015 року (а.с.27-29). При цьому, на виконання вимог Постанови КМУ №590 від 27.04.2006 року, ні позивачем, ні його представником не надано суду розрахунку на підтвердження тих обставин, з чого складається вказана сума.

За таких обставин, суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідача витрати на правову допомогу, не врахувавши, що правових підстав для відшкодування цих витрат не було.

У зв»язку з наведеним рішення суду в цій частині підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,309,313,314,316 ЦПК України, суд, в и р і ш и в :

Апеляційну скаргу державного підприємства „Дослідне господарство „Рихальське інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України задовольнити.

Рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 26 жовтня 2015 року в частині стягнення з державного підприємства „Дослідне господарство „Рихальське інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України на користь ОСОБА_2 1500 грн. витрат на правову допомогу скасувати.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді