Головуючий суду 1 інстанції - Акулов Є.М.
Доповідач - Бережна С.В.
Справа № 414/2144/14-ц
Провадження № 22ц/782/19/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» квітня 2015 року м.Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді - Бережної С.В.,

суддів - Стахової Н.В., Кострицького В.В.,

при секретарі - Коротенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 23 січня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року позивачка ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з нього на її користь на її утримання аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, починаючи з часу звернення з позовом, посилаючись на те, що від шлюбу у них є син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає з нею та перебуває на її утриманні, оскільки відповідач з ним не проживає сумісно та шлюбні стосунки між ними припинені і справа щодо розірвання шлюбу перебуває в судовому розгляді. Дитина є інвалідом дитинства, позивачка у зв»язку з перебуванням у відпустці по догляду за сином ніде не працює, отримує лише соціальні виплати у зв»язку з такою відпусткою, інших доходів не має, у зв»язку з чим на підставі положень ст.. 84 СК України має право на утримання від чоловіка до досягення сином шести років. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання її та дитини не надає, аліменти нікому не сплачує, має можливість сплачувати аліменти на її утримання.

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 23.01.2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено за недоведеністю у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволенні її позовних вимог у повному обсязі, оскільки відповідач не навів достатніх та допустимих доказів того, що він не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на її утримання як дружини, на утриманні якої перебуває хвора дитина у відповідності до положень ч.3 ст. 84 СК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши її доводи та доводи заперечень відповідача проти апеляційної скарги, наданих в письмовій формі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Таких вимог закону суд першої інстанції у повному обсязі при ухваленні оскарженого рішення не дотримався.

Судом першої інстанції встановлено,що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають від нього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не працює. Дитина є інвалідом дитинства у зв»язку з важкою хворобою, проживає разом із матір»ю та перебуває на її утриманні.

Відповідач по справі відповідно до його письмових пояснень є переселенцем з зони АТО, має місячних дохід у розмірі 1377 грн., ніяких соціальних допомог не отримує, житлом не забезпечений, вимушений орендувати його за власний рахунок.

Крім того у відповідності до рішення суду від 23.01.2015 року відповідач повинен сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку.

На підставі викладеного, а також враховуючи розмір прожиткового мінімуму, встановленого на одну дорослу особу з 01.01.2015 року в розмірі 1176 грн. та на дитину віком до 6 років у розмірі 1032 грн. у відповідності до положень ЗУ Про держаний бюджет України на 2015 рік, суд прийшов до висновку, що у відповідності до положень ст.. 84 СК України відповідач не в змозі надавати матеріальну допомогу дружині на її утримання, та у зв»язку з чим у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі.

Однак з вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів у повному обсязі погодитися не може.

Так відповідно до положень ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до частини 3 зазначеної норми якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років.

Дійсно судом першої інстанції правильно встановлено та оспорюється сторонами, що с вони пербувають у зареєстрованому шлюбі, однак проживають окремо. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, який є інвалідом дитинства у зв»язку із важким психічним захворюванням, та який на даний час проживає із матір»ю - позивачкою по справі, та перебуває на її утриманні.

Відповідно до письмових пояснень відповідача по справі ОСОБА_3 та наданих ним копій паспорту він є переселенцем із зони проведення АТО, та його знято з реєстрації за місцем колишнього проживання у м.Луганську 31.08.2013 року. На даний час він проживає за адресою: АДРЕСА_1, яке орендує, оскільки не забезпечений безоплатним житлом, та працює на підприємстві Бориспільської виправної колонії старшим інженером ВТВ і має середньомісячний дохід відповідно до довідки підприємства 1377 грн. Сторони також не заперечують проти того, що рішенням суду з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, однак належним чином завіреної копії вказаного рішення апеляційному суду надано сторонами не було. При цьому у зв»язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною позивачка не працює, отримує соціальні виплати щодо вказаних обставин на утримання дитини, даних про отримання нею інших видів доходу матеріали справи не містять та сторонами доказів щодо зазначеного не надано ні до суду першої інстанції, ні до суду інстанції апеляційної.

В апеляційній сказі позивачка посилається на те, що відповідачем не надано доказів того, що він дійсно орендує житло, в якому проживає, що він не отримує ніяких соціальних виплат, передбачених для переселенців із зони АТО, та не має можливості для надання матеріальної допомоги на утримання її як дружини - матері їх дитини, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні.

З вказаними доводами апеляційної скарги колегія суддів вважає за необхідне погодитися та змінити у відповідності до положень ст.. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції і задовольнити позовні вимоги частково, стягнувши з відповідача на користь позивачки на її утримання 1/8 частину усіх його видів заробітку до досягнення дитиною віку 6 років, враховуючи її стан здоров»я, вважаючи зазначений розмір аліментів достатнім та таким, який відповідач по справі має можливість сплачувати.

Доводи відповідача враховані при визначенні розміру вказаних аліментів, та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні як позовних вимог, так і доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 у повному обсязі, оскільки відповідач не надав достатні доказів своїх заперечень, не навів ніяких доводів щодо неможливості сплачувати вказані аліменти за станом свого здоров»я або наявності в нього інших утриманців, ніж дитини та дружини, а його посилання на наявність у позивачки матеріальної можливості утримувати себе за свій рахунок або за рахунок її батьків не доведено ніякими доказами у відповідності до положень ст..ст. 11, 60 ЦПК України.

Змінюючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи своє рішення про часткове задоволення позовних вимог і стягуючи з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання до досягнення дитиною 6 років у розмірі 1/8 частини усіх видів доходу відповідача, судова колегія вважає за необхідне також стягнути з відповідача на користь держави у відповідності до положень ст.. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 121 грн., а також у відповідності до ст.. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення апеляційного суду у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 314-316, 317 ЦПК України суд

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 23 січня 2015 року змінити.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі скасувати

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який народився у м.Луганську, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, що працює на підприємстві Бориспільської виправної колонії старшим інженером ВТВ, на користь ОСОБА_2 на її утримання щомісячно, починаючи з 16.12.2014 року, до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, шести років аліменти у розмірі 1/8 частини усіх видів доходу, а також судовий збір на користь держави у розмірі 121 грн..

В решті рішення залишити без змін.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий:

Судді: