У х в а л а
іменем україни

21 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,
суддів: Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: військова частина НОМЕР_1 , орган опіки і піклування Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, про виселення без надання іншого житлового приміщення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, військова частина НОМЕР_1 , про визнання права на проживання та користування житловим приміщенням за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах і в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , на рішення апеляційного суду Житомирської області від 15 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року позивач звернувся із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_3 як військовослужбовцю Збройних Сил України на час проходження ним служби у військовій частині НОМЕР_2 , для проживання разом із сім`єю виділено кімнату АДРЕСА_1 . 14 травня 2003 року ОСОБА_3 розірвав шлюб з ОСОБА_1 , яка після розлучення разом із дочкою ОСОБА_2 залишились проживати у спірному приміщенні.
Ураховуючи наведене, КЕВ м. Житомира просило виселити відповідачів з кімнати АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.
У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася із зустрічним позовом, посилаючись на те, що вони з дочкою вселилися в спірне житло як члени сім`ї військовослужбовця та відповідно до ст. 125 ЖК Українскої РСР не можуть бути виселені без надання іншого житлового приміщення.
Ураховуючи наведене, просила визнати право на проживання та користування кімнатою АДРЕСА_1 .
Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 25 травня 2015 року у задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено.
Визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право на проживання та користування кімнатою АДРЕСА_1 .
Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 15 липня 2015 року рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 25 травня 2015 року скасовано та ухвалено нове, яким первісний позов задоволено, у задоволенні зустрічного позову відмовлено.
Виселено ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з кімнати АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.
У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення апеляційного суду Житомирської області від 15 липня 2015 року і залишити в силі рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 25 травня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції встановив, що у відповідачів відсутній спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення, відтак, ними не було набуто у встановленому порядку право на вселення та проживання у спірному приміщенні. Крім того, встановивши, що за ними зберігається право користування іншим житловим приміщенням, в якому вони зареєстровані, обґрунтовано задовольнив первісний позов і відмовив у зустрічному.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, рішення апеляційного суду Житомирської області від 15 липня 2015 року ухвалене з додержанням норм матеріального права та норм процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах і в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , відхилити.
Рішення апеляційного суду Житомирської області від 15 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко
Судді: В.П.Гончар Д.О.Остапчук