Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4907/15-ц
Провадження №: 2/332/1782/15
Заводський районний суд м.Запоріжжя в складі:
Головуючого судді - Марченко Н.В.
при секретарі - Фурдак В. Й.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої особи Заводський районний відділ у м. Запоріжжя Управління Державної Міграційної служби України в Запорізькій області про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням -
19.11.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, за участі третьої особи Заводський районний відділ у м. Запоріжжя Управління Державної Міграційної служби України в Запорізькій області про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_2, яку придбала у власність на підставі договору купівлі продажу , який зареєстровано за № 1604 від 22.06.2015 року. Право власності на вказану частину квартири зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом ОСОБА_3 за реєстраційним номером 39472908. Продавцем квартири за укладеним договором був ОСОБА_2. При укладені договору купівлі-продажу між сторонами по справі було досягнуто домовленість щодо всіх умов договору. Згідно пункту 6.1 договору купівлі продажу, продавець зобовязався до 22.07.2015 року знятись з реєстраційного обліку з квартири АДРЕСА_2. До теперішнього часу пункт 6.1 договору купівлі-продажу продавцем не виконано, оскільки у квартирі залишилася зареєстрована особа, а саме колишній власник вказаної квартири ОСОБА_2. Просить в позові визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до п.9 ст.74 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення у газеті Запорізької обласної ради та обласної державної адміністрації «Запорізька правда», номер якої вийшов 05.12.2015 року, але в судове засідання не з'явився, заяв та клопотань від нього не надходило.
Від представника третьої особи - Заводський районний відділ у м. Запоріжжя Управління Державної Міграційної служби України в Запорізькій області до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують.
У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2, яку придбала у власність на підставі договору купівлі продажу , який зареєстровано за № 1604 від 22.06.2015 року. Право власності на вказану частину квартири зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом ОСОБА_3 за реєстраційним номером 39472908, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав (а.с.8). Продавцем квартири за укладеним договором був ОСОБА_2.
При укладені договору купівлі-продажу між сторонами по справі було досягнуто домовленість щодо всіх умов договору. Згідно пункту 6.1. договору купівлі продажу, продавець зобовязався до 22.07.2015 року знятись з реєстраційного обліку з квартири АДРЕСА_2.
До теперішнього часу пункт 6.1. договору купівлі-продажу продавцем не виконано, оскільки у квартирі залишилась зареєстрована особа, а саме колишній власник вказаної квартири ОСОБА_2.
Судом встановлено, що реєстрація відповідача перешкоджає позивачці як власнику вільно користуватись квартирою та позивачка змушена нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг.
Відповідно ст.71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.
Відповідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла.
У постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання.
Відповідно п. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Суд вважає, що право позивача щодо володіння спірною квартирою порушується відповідачем, тому позов обґрунтований, законний та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 317, 391 ЦК України, ст. ст. 212-215,224,226, 228 ЦПК України , суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Усунути перешкоди у здійсненні права власності на квартиру АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, - квартирою № 11 в будинку № 63 по вулиці Історичній в м. Запоріжжя.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Н.В.Марченко