АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», треті особи - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Моторно (транспортне) страхове бюро України, ОСОБА_3, про стягнення суми страхового відшкодування, трьох відсотків річних, інфляційних втрат,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ПрАТ «Київський страховий дім», треті особи: Нацкомфінпослуг, МТСБУ, ОСОБА_3, про стягнення суми страхового відшкодування, інфляційних втрат та 3% річних, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 44 762,77 грн., інфляційні втрати у розмірі 2 193,37 грн., 3% річних в розмірі 412,06 грн., а також понесені судові витрати, що складають судовий збір та витрати на правову допомогу .

Свої вимоги мотивував тим, що 21 квітня 2014 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по автошляху Київ - Чоп, здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, власником якого є позивач. У вчиненні вказаного адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП винним визнано ОСОБА_3 Враховуючи, що станом на день вчинення вказаної ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у відповідача, 25 липня 2014 року позивач звернувся з заявою до відповідача про виплату страхового відшкодування. Однак, 21 жовтня 2014 року відповідачем було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Оскільки страхове відшкодування в розмірі 44 762,77 грн. позивачу виплачене не було, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив також стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3 % річних за час прострочення виконання зобов'язання.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 44 262,77 грн. та судовий збір в розмірі 442,62 грн. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, мотивуючи тим, що суд неповно з'ясував обставини справи, зібраним доказам не дав належної оцінки та допустив порушення норм матеріального і процесуального закону . Зазначив, що для страховика страхова подія не настала, оскільки на момент ДТП 21.04.2014 року транспортний засіб «ВМW 530», д.н.з. НОМЕР_3, знаходився на території Надвірнянського РВ УМВС у фізично знищеному стані та межі штрафного майданчику не залишав. Крім того, ОСОБА_3 в установленому законом порядку не повідомив письмово у триденний строк страхову компанію про вчинену ним ДТП.

Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу , просив рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач просив відхилити апеляційну скаргу , а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 квітня 2014 року о 20 год. 50 хв. по а.д. Київ - Чоп сталася дорожньо-трансортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням третьої особи ОСОБА_3, автомобіля НОМЕР_2, власником якого є позивач ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_5 (а.с.7-8).

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 11 червня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні даного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.9).

Встановлено, що вказана ДТП мала місце під час дії договору страхування - Полісу № АС/4256436, яким ОСОБА_3 застрахував свою цивільно-правову відповідальність перед третіми особами у ПАТ «Київський страховий дім» (а.с.80).

Згідно зі Звітом №3994/04/14 від 06 травня 2014 року про оцінку автомобіля НОМЕР_5 матеріальний збиток, завданий власникові зазначеного автомобіля, складає 44 762,77 грн. (а.с.103-133).

Судом встановлено, що 25 липня 2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.12). Однак, відповідач своїм рішенням від 21 жовтня 2014 року № 1017 відмовив у виплаті страхового відшкодування позивачу з підстав того, що транспортний засіб марки «ВМW 530», д.н.з. НОМЕР_3, не міг бути учасником ДТП, яка відбулася 21 квітня 2014 року, так як відповідно до листа ВДАІ Надвірнянського району підпорядкованого УДАІ УМВС в Івано-Франківській області від 11 вересня 2014 року зазначений транспортний засіб знаходився в пошкодженому стані на штрафному майданчику за адресою: Івано-Франківська обл., м. Надвірна, вул. Шевченка, 3 (а.с.13).

Відповідно до ст.. 22 п.22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що вина ОСОБА_3 в заподіянні майнової шкоди позивачу встановлена постановою Деснянського районного суду м. Києва від 11 червня 2014 року, яка є обов'язковою для суду при розгляді цивільної справи.

Полісом Полісу № АС/4256436 підтверджено, що винна особа ОСОБА_3 застрахував свою цивільну відповідальність у ПАТ «Київський страховий дім», яка відповідно до ст.. 22 п.22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повинна відшкодувати потерпілій особі завдані їй збитки за вирахуванням франшизи, передбаченої договором страхування.

Посилання апелянта на ту обставину , що автомобіль НОМЕР_1, не міг бути учасником ДТП, яка відбулася 21 квітня 2014 року, так як відповідно до листа ВДАІ Надвірнянського району підпорядкованого УДАІ УМВС в Івано-Франківській області від 11 вересня 2014 року зазначений транспортний засіб знаходився в пошкодженому стані на штрафному майданчику за адресою: Івано-Франківська обл., м. Надвірна, вул. Шевченка, 3 і з нього не виїжджав, не може бути прийнятий до уваги, оскільки це посилання є припущенням з боку відповідача, яким суд при постановленні рішення керуватися не може.

Окрім того, це припущення спростовується поясненнями самого ОСОБА_3 в суді першої інстанції , де він визнав, що він вчинив ДТП, в результаті якої було завдано майнову шкоду позивачу, протоколом , складеним працівниками міліції щодо ДТП, яка сталася між позивачем та ОСОБА_3, постановою Деснянського районного суду м.Києва від 11 червня 2014 року, яка є чинною і обов'язковою для суду при розгляді цивільної справи.

Колегія суддів також не приймає до уваги посилання апелянта на ту обставину, що ОСОБА_3 в установленому порядку в триденний строк не повідомив страхову компанію про страховий випадок, оскільки зазначена обставина є підставою для звернення до суду з позовом до ОСОБА_3 для стягнення коштів у регресному порядку, а не для відмови у позові позивачу, який є особою потерпілою.

Відповідно до ст.. 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 цього Кодексу.

Оскільки відповідачем не надано достовірних доказів на підтвердження своїх заперечень до позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позову.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 29 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :