У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,
суддів: Євграфової Є.П., Іваненко Ю.Г.,
Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Hop ОСОБА_7, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_8, про визнання незаконними (неправомірними) дій приватного нотаріуса та визнання недійсним і скасування нотаріального акта, за касаційною скаргою приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни на рішення Франківського районного суду м. Львова від 25 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 18 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що 03 грудня 2007 року між ним та Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (далі - ВАТ «Універсал Банк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк»), укладений кредитний договір № 11-1/896к-07, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 60 тис. доларів США зі сплатою 12,5 % річних терміном до 02 грудня 2012 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором

03 грудня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_6 укладений договір застави рухомого майна - належного на праві спільної сумісної власності подружжя автомобіля «Toyota Prado», 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1. Вартість предмета застави на момент укладення договору визначена сторонами у розмірі 335 825 грн.

24 липня 2009 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. вчинила виконавчий напис про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль «Toyota Prado», 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, згідно з яким пропонувала звернути стягнення на автомобіль на забезпечення за рахунок коштів, отриманих від його реалізації, задоволення вимог банку на загальну суму 473 133 грн 88 коп.; витрати на вчинення виконавчого напису - 2 100 грн.

Оскільки виконавчий напис від 24 липня 2009 року, на підставі якого вилучено автомобіль, вчинено з порушенням вимог законодавства, що встановлено рішенням Франківського районного суду м. Львова від 18 квітня 2014 року, що набрало законної сили, просив визнати незаконними (неправомірними) дії приватного нотаріуса та визнати недійсним та скасувати виконавчий напис нотаріуса.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 25 березня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 18 червня 2015 року, позов задоволено частково. Визнано дії приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. щодо вчинення виконавчого напису від 24 липня 2009 року № 1135, зареєстрованого у реєстрі за № 1135, про звернення стягнення на автомобіль марки «Toyota Prado», 2007 року випуску, державний номерний знак BC 8766 BE, незаконними (неправомірними). У іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М., посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга має бути задоволена частково.

Задовольняючи позов частково, суди керувалися тим, що дії відповідачки щодо вчинення виконавчого напису вчинені з порушенням вимог Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», що відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 03 жовтня 2012 року у справі № 6-70цс12.

Із такими висновками судів повністю погодитися не можна з огляду на таке.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Вказані вимоги судами не дотримано.

Судами встановлено, що 03 грудня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_6 укладений кредитний договір № 11-1/896к-07, відповідно до п. 1.1 якого останній отримав кредит у розмірі 60 тис. доларів США зі сплатою 12,5 % річних терміном до 02 грудня 2012 року (а. с. 7−9).

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором,

03 грудня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_6 укладений договір застави рухомого майна - автомобіля «Toyota Prado», 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1. Згідно з п. 1.5 вказаного договору предмет застави є власністю заставодавця на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2, виданого Червоноградським ВРЕР ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області 29 листопада 2007 року (а. с. 10, 11).

Листом від 24 червня 2009 року № 349 ЗМРУ ПАТ «Універсал Банк» на підставі ст. 20 Закону України «Про заставу» просило приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу вчинити виконавчий напис на договорі застави від 03 грудня 2007 року та звернути стягнення на заставлене майно для стягнення заборгованості ОСОБА_6 за кредитним договором від 03 грудня 2007 року у розмірі 62 160,40 доларів США, що станом на 03 червня 2009 року згідно з курсом Національного банку України було еквівалентно 473 133 грн 88 коп. (а. с. 40).

24 липня 2009 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. вчинила виконавчий напис про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль «Toyota Prado», 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, згідно з яким пропонувала звернути стягнення на автомобіль на забезпечення за рахунок коштів, отриманих від його реалізації, задоволення вимог банку на загальну суму 473 133 грн 88 коп.; витрати на вчинення виконавчого напису - 2 100 грн (а. с. 12).

Постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 19 серпня 2009 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 1135, виданого приватним нотаріус Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. 24 липня 2009 року (а. с. 13−14).

Згідно з актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу 16 жовтня 2009 року інспектором ДПС ВДАІ Сокальського району Львівської області здійснено огляд та тимчасово затримано транспортний засіб «Toyota Prado», 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, у зв'язку із примусовим виконанням оскаржуваного виконавчого напису (а. с. 15).

Таким чином, про оскаржуваний виконавчий напис ОСОБА_6 дізнався у жовтні 2009 року, коли згідно з його підписом він отримав копію акта від 16 жовтня 2009 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність − це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Із позовом про визнання незаконними (неправомірними) дій приватного нотаріуса та визнання недійсним і скасування виконавчого напису нотаріуса ОСОБА_6 звернувся до суду у листопаді 2014 року (а. с. 1), тобто поза межами трирічного строку позовної давності.

Із журналу судового засідання від 11 лютого 2015 року у Франківському районному суді м. Львова вбачається, що представник відповідача - Лісовий О.О. - просив суд застосувати строк позовної давності (а. с. 34, 35).

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

При цьому ст. 267 ЦК України не передбачає вимоги щодо письмової форми такої заяви.

На вказані вимоги закону суди уваги не звернули, неправильно застосували норми матеріального та процесуального права, тому судові рішення мають бути скасовані з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 335, 336, 338, 343, 344, 345, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 25 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 18 червня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.А. Горелкіна
Судді: Є.П. Євграфова
І.М. Завгородня
Ю.Г. Іваненко
О.М. Ситнік