22-ц/775/1307/2015(м)
Головуючий в 1 інстанції Папаценко П.І.
Доповідач Принцевська В.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2015 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді Принцевської В.П.

суддів Сороки Г.П., Гаврилової Г.Л.

при секретарі Гаркуша О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 8 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої особи,-

ВСТАНОВИЛА

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, уточненою під час розгляду справи, о ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши, що рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 6.12.2011 року відповідач зобов'язаний, як батько неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, виплачувати на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 29.11.2011 року до повноліття дитини. На теперішній час після винесення рішення суду змінився її матеріальний, сімейний стан. Починаючи з 7.03.2014 року вона не працює, перебуває на обліку в Маріупольському міському центру занятості, її теперішній чоловік теж не працює, раніше знаходився на обліку в центрі зайнятості. На її утриманні перебуває також донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, о народилася у другому шлюбі. Зараз збільшилися матеріальні витрати на утримання сина, пов'язані із інфляцією, навчанням сина у ліцеї та вивченням англійської мови. Відповідач справно сплачує аліменти призначені судом на утримання сина, але їх зараз недостатньо для утримання сина, тому просить суд збільшити розмір аліментів до 1100 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 8 грудня 2015 року частково задоволено позов, збільшено розмір аліментів, визначених рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 6 грудня 2011 року, стягнуто з відповідача на користь позивачки на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 600 грн. до 700 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини.

З даним рішенням не погодилася позивач та оскаржила його в апеляційному порядку. Вона посилається на те, що суд неповно з»ясував обставини справи, дійшов неправильного висновку, що при вирішенні даної справи не враховується стан здоров»я дитини, а також вважає, що суд ухвалив рішення з порушенням вимог матеріального Закону. Просить змінити рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів та стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1100 грн.

В судове засідання позивач та відповідач не з»явилися, повідомлені про час і місце судового засідання належним чином на підставі вимог ст.76 ч.5 ЦПК України.

Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним відхилити апеляційну скаргу з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 6 грудня 2011 року вбачається, що з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 600 грн. з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття останнього, починаючи стягнення з 29.11.2011 року і до повноліття дитини.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, зареєстрований шлюб 26.08.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5

За свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_2 є позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_5, останній на теперішній час не працює.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, зареєстрований шлюб 18.08.2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (ОСОБА_6), про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 572.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 підтверджується, що батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, є відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_6, остання на теперішній час не працює.

Судом першої інстанції при вирішенні даної справи правильно враховано, що на теперішній час позивач працює та отримує заробітну плату, а також, що і позивач і відповідач мають батьків похилого віку.

За даними Управління статистики у м.Маріуполі від 30.10.2015 року середньомісячна заробітна плата працівників по м.маріуполю за січень-червень 2015 року становить 4391 грн.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 10.09.2014 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів з розміру 600 грн. до 1000 грн.

Апеляційний суд перевірив доводи апелянта та дійшов висновку, що вони є безпідставними з наступних підстав.

Згідно ст.192 ч. 1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням, або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 за матеріальним та сімейним станом знаходяться в рівних умовах, погіршення чи поліпшення здоров'я кимось із них суду не доведено.

Також суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що посилання позивачки в своїй позовній заяві на збільшення витрат на утримання дитини в зв'язку з її навчанням, хворобою та розвитком не є підставою для збільшення розміру аліментів.

Статтею 185 передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

В даному випадку заявлено позов про збільшення розміру аліментів, позивачем не заявлялися вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Також суд першої інстанції правильно врахував, що за положеннями Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку для дітей віком від 6 до 18 років з 1.09.2015 року становить 1455 грн.

Статтею 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 8 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді