Справа № 739/1386/15-ц
Провадження № 2-о/739/50/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2015 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

заінтересованої особи - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи - ОСОБА_1 та ОСОБА_3, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - заявниця) звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй, разом із заінтересованими у справі особами, правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло від 13 жовтня 1993 року, виданого згідно розпорядження керівника органу приватизації-Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області від 13 жовтня 1993 року №544.

Свою заяву мотивує тим, що відповідно до вказаного вище свідоцтва про право власності їй разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної власності належить квартира АДРЕСА_1. При цьому у вказаному вище правовстановлюючому документі її ім'я зазначено неправильно і замість правильно зазначення імені «ОСОБА_2», вказано ім'я «ОСОБА_2». Зазначена помилка виникла внаслідок довільного перекладу її імені особою, яка видавала свідоцтво про право власності на житло і на даний час створює для неї перешкоди в користуванні своєю власністю. Можливості виправити допущену в документі помилку немає, оскільки відсутній орган приватизації, який видав цей документ.

У судове засіданні заявниця не з'явилася, при цьому подала заяву про розгляд справи без її участі.

Заінтересована особа - ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити, пояснивши, що заявниця є її донькою і саме донька разом з нею та її сином приватизували квартиру АДРЕСА_1, що й підтверджується свідоцтвом про право власності від 17 жовтня 1993 року.

Заінтересована особа - ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення йому поштового відправлення, а саме повістки про виклик разом з копією заяви та копіями доданих до неї документів.

Заслухавши пояснення заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 13 жовтня 1993 року органом приватизації Новгород-Сіверської міської ради на підставі розпорядження керівника органу приватизації Новгород-Сіверської міської ради від 13 жовтня 1994 року №544, зареєстрованого в Новгород-Сіверському МБТІ в книзі №1 за №11 від 02 лютого 1994 року, у зв'язку з приватизацією, було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 44,9 кв. м. (а.с. 4). Відповідно до вказаного свідоцтва зазначена квартира належить на праві спільної приватної власності ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

З паспорту заявниці вбачається, що вона зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 3). При цьому відповідно до паспорту ім'я заявниці «ОСОБА_2», а не «ОСОБА_2».

Зі свідоцтва про народження заявниці від 07 вересня 1987 року серії НОМЕР_1 вбачається, що заінтересована особа - ОСОБА_1 є матір'ю заявниці. Також у свідоцтві про народження заявниці міститься запис, здійснений керівником органу приватизації міської ради від 13 жовтня 1993 року, про те, що заявниця право на безоплатну приватизацію житла використала в обсязі 14,9 кв.м. при нормі 24,3 кв.м. загальної площі (а.с.17).

Аналіз досліджених у судовому засіданні свідоцтва про право власності на житло, копії паспорта заявниці та свідоцтва про її народження свідчить, що саме заявниця є тією особою, яка відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» разом із заінтересованими у справі особами приватизувала квартиру АДРЕСА_1, про що свідчить, зокрема запис в її свідоцтві про народження щодо використання права безоплатної приватизації житла у розмірі 14,9 кв.м., що відповідає 1/3 частині площі вказаної вище квартири, а також зазначення імені заявниці в її свідоцтві про народження як «ОСОБА_2», а не «ОСОБА_2». При цьому у свідоцтві про право власності на житло від 13 жовтня 1993 року неправильно було вказано ім'я заявниці, як особи, якій видано даний документ і замість правильного зазначення імені - «ОСОБА_2», було вказано ім'я - «ОСОБА_2». Це в свою чергу вказує на належність даного документу заявниці та заінтересованим особам.

На час розгляду справи судом можливості виправити помилку, допущену у свідоцтві про право власності на житло, немає, у зв'язку з відсутністю органу, який його видав.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів осіб, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Оскільки судом встановлено належність заявниці, разом із заінтересованими особами, свідоцтва про право власності на житло від 13 жовтня 1993 року, виданого згідно розпорядження від 13 жовтня 1994 року №544 і встановлення даного факту необхідне заявниці для здійснення нею свого права власності на житло, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 256-259, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Заяву ОСОБА_2, заінтересовані особи - ОСОБА_1 та ОСОБА_3, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_3) свідоцтва про право власності на житло від 13 жовтня 1993 року, виданого згідно розпорядження керівника органу приватизації Новгород-Сіверської міської ради від 13 жовтня 1994 року №544, зареєстрованого 02 лютого 1994 року Новгород-Сіверським МБТІ в книзі №1 за №11.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко