Справа №326/1757/15-цр
провадження № 2/326/757/2015
У Х В А Л А

15 жовтня 2015 року Суддя Приморського районного суду Запорізької області Стріжакова Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частку в майні,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частку в майні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі, який було зареєстровано 07.10.1989 року. За час шлюбу вони з чоловіком за спільні кошти та згодою придбали у власність домоволодіння №43, розташоване по вул.Красній с.Партизани Приморського району Запорізької області. Факт його придбання та його вартість підтверджується довідкою Приморського комунального підприємства технічної інвентаризації, згідно з якою право власності на спірне домоволодіння зареєстроване на підставі договору купівлі-продажу будинку від 24.05.1990 року, посвідченого Партизанською сільською радою, реєстр №55. Вказане майно було придбано за їх спільні кошти, але, оскільки усіма юридичними справами займався чоловік, майно, за її згодою оформлено на його ім'я.

Оскільки шлюбні відносини не склалися, 18.02.2014 року шлюб між ними розірвано, про що мається свідоцтво про розірвання шлюбу. Домовленості щодо поділу спільного сумісного майна між ними не існує. У 2015 році їй стало відомо, що відповідач намагається без її згоди продати вказане домоволодіння та відмовляється добровільно переоформити частину будинку на неї.

На підставі ст.ст.60,63,65,69,70 Сімейного кодексу України просить визнати вказане спірне домоволодіння спільною сумісною власністю подружжя: її та відповідача; визнати за нею право приватної власності на 1/2 частину цього домоволодіння.

Статтею 119 ЦПК України передбачена форма і зміст позовної заяви, а саме, відповідно до пунктів 5,6,7 частини 1 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

На порушення цієї статті у позові при викладенні обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивачем не зазначено, чим підтверджується, що на момент придбання спірного домоволодіння вони з відповідачем проживали однією сімєю.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Тому в позовній заяві також необхідно зазначити дійсну вартість спільної сумісної власності на теперішній час та чим вона підтверджується, що необхідно для визначення та підтвердження розміру судового збору відповідно до заявлених вимог.

У позові вказано, що ціна позову складає 3642 грн., оскільки вартість спірного майна складає 3642 грн., але ця вартість визначена на 01.03.1990 року.

Відповідно до ч.5ст.119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують оплату судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідно заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п.1 ч.1 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

У звязку з поданням вимог майнового характеру позивач повинен оплатити судовий збір за подання позову майнового характеру з розрахунку: 1218 грн. (мінімальна заробітна плата на 01 січня 2015 року) х 1 відсоток розміру ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Позивачем судовий збір оплачений в сумі 487 грн., про що мається квитанція.

Тому позивачці необхідно доплатити судовий збір за подання позову майнового характеру, виходячи з дійсної його вартості спірного домоволодіння на час подачі позову, доплату здійснити у порядку, в якому нею вже оплачений судовий збір у сумі 487 грн.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, дана заява ухвалою суду від 02.10.2015 року залишена без руху, позивачу наданий термін для усунення перелічених недоліків до 12.10.2015 року. Представник позивача вказану ухвалу від 02.10.2015 року отримав 09.10.2015 року, про що свідчить розписка про отримання копії ухвали від 02.10.2015 року (а.с.14). Тобто позивач повідомлений та йому було розтлумачено, що до 12.10.2015 року йому потрібно усунути зазначені недоліки, інакше позовна заява буде вважатися неподаною і повернеться позивачу.

Позивач після отримання копії ухвали від 02.10.2015 року не направив повідомлення про усунення недоліків або позов з усуненими недоліками, також не направив до теперішнього часу клопотання про продовження йому строку для усунення недоліків. Позивач зовсім не відреагував на ухвалу суду від 02.10.2015 року.

Таким чином, до теперішнього часу вказані судом недоліки позивачем не усунуті, в позові ОСОБА_1І про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частку в майні не вказано, чим підтверджується факт проживання позивача і відповідача однією сімєю на момент придбання спірного домоволодіння, не зазначена дійсна вартість спірного майна на теперішній час, чим вона підтверджується, що необхідно для визначення та підтвердження розміру судового збору відповідно до заявлених вимог, в результаті судовий збір оплачений не в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.119,120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки до теперішнього часу позивачем вимоги ухвали суду від 02.10.2015 року не виконані, недоліки позовної заяві, зазначені в ухвалі суду, не усунуті, строк, наданий судом позивачу для їх усунення сплив, від позивача не надійшло клопотання про його продовження, позивач взагалі не відреагував на ухвалу суду, то позовну заяву позивача необхідно визнати не поданою та повернути позивачу.

Керуючись ст.119, 121 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частку в майні - вважати не поданою та повернути.

Повідомити ОСОБА_1, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Запорізької області через Приморський районний суд. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.В. Стріжакова

15.10.2015