У Х В А Л А

Справа № 285/1886/15-ц

провадження № 2/0285/806/15

01 жовтня 2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Романюк Ю.Г., за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1 та осіб, які беруть участь у справі: позивач: не прибув,

відповідач: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживача, стягнення коштів за договором банківського вкладу, -

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2015 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача ПАТ КБ «Надра» про захист прав споживача, в якій просив стягнути з відповідача на його користь 9335 грн. 96 коп. недоплачених коштів за договором строкового банківського вкладу (депозиту) № 1980579.

Ухвалою суду від 15.07.2015 року за клопотанням позивача первісного відповідача ПАТ КБ «Надра» замінено належним - Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

07 вересня 2015 року до суду надійшло клопотання представника відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про закриття провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, обґрунтоване тим, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спір виник у зв'язку зі здійсненням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб владних управлінських функцій. Представник Фонду вважає, що справа має бути розглянута в порядку адміністративного судочинства окружним адміністративним судом, оскільки відповідно до приписів діючого законодавства та практики його застосування спори, які виникають за участю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є публічно-правовими та піддягають розгляду за правилами КАСУ. Пунктом 25 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 20.05.2013 року «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» встановлено, що згідно з ч. 1 та 2 ст. З Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних» банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права. Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАСУ.

Позивач ОСОБА_2 подав заперечення на клопотання відповідача про закриття провадження у справі, які зводяться до того, що між позивачем та відповідачем існують цивільно-правові відносини, що виникли внаслідок ліквідації ПАТ КБ «Надра» та невиплати останнім йому, як позивачу, належних грошових коштів. Дані цивільно-правові відносини регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним у даному випадку, а тому даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що відносини, які склалися між позивачем та відповідачем випливають з договору банківського вкладу та спрямовані на зміну або припинення цивільних прав як позивача. За наведених обставин, позивач вважає що між ним та відповідачем виник спір про право цивільне, а тому, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, спір не є публічно-правовим і має розглядається у порядку цивільного судочинства. Просить в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження відмовити.

В судове засідання сторони не прибули, повідомлені належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутності сторін та їх представників на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у судовому засідання матеріали справи, вивчивши суть клопотання та письмових заперечень, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що позивач звернувся в суд з позовною заявою до ПАТ КБ «Надра» про захист прав споживача, в якій просив стягнути з відповідача на його користь 9335 грн. 96 коп. недоплачених коштів за договором строкового банківського вкладу (депозиту) № 1980579. Ухвалою суду від 15.07.2015 року за клопотанням позивача первісного відповідача ПАТ КБ «Надра» замінено на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (стаття 17), ГПК України (статті 1, 12), КПК України або КУпАП України віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору.

У відповідності до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права. Згідно з частиною першою статті 54 зазначеного Закону рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України (п. 25 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» № 8 від 20 травня 2013 року).

Поряд з цим, пунктом 21 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року роз'яснено судам, що враховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що відносини, які склалися між позивачем ОСОБА_2 та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, випливають з Договору банківського вкладу (депозиту) № 1980579 від 18.07.2014 року та спрямовані на зміну або припинення цивільних прав позивача. За наведених обставин суд приходить до висновку, що між позивачем та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб виник спір про право цивільне, а тому, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, спір не є публічно-правовим і має розглядається у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання про закриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення гарантованої суми вкладу - не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 15, 16, 205, 209-210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про закриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживача, стягнення коштів за договором банківського вкладу відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Ю.Г. Романюк