Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4273/15-ц
Провадження №: 2/332/1540/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

Головуючого судді: Федоренка О.І.;

при секретарі: Євдокимової М.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суд з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та витрати, понесені при зверненні до суду. В позовній заяві позивач зазначив, що 19.6.2008 року позивач надав відповідачеві (надалі Позичальник) кредит у розмірі 950 грн., потім кредитний ліміт було збільшено до 6610 грн. зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з обумовленими терміном та умова повернення, строк дії кредитної картки до 08 2009 року. Позивач перерахував кредитні кошти на картковий рахунок позичальника, яким позивальник скористувався. В свою чергу, позичальник, згідно умов погашення, повинен був своєчасно сплачувати на рахунок позивача кредит та відсотки по ньому. Позичальник не належним чином виконував умови погашення кредиту, у звязку з чим станом на 8.7.2013 року заборгованість становила 32227,89 грн., з якої частина суми в розмірі 25464,78 грн. стягнута за рішенням суду від 15.10.2013 року. Решту заборгованості в розмірі 6763,11 грн., а також 500 грн. штраф (фіксована частина) та 338,16 грн. штраф (процентна складова), що разом становить 7601,27 грн., позивач, разом з судовими витратами й просить стягнути

Сторони до суду не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутністю, представник позивача позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, відповідач просить відмовити у позову, застосувавши строк позовної давнини.

Перевіривши докази по справі суд встановив певні юридичні факти та відповідні до них правовідносини.

Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як встановлено в судовому засіданні 19.6.2008 року між сторонами укладений кредитний договір б/н, за яким позивач надав відповідачеві кредит (встановив кредитний ліміт) в розмірі 950 грн., на умовах повернення, визначених в договорі. Рішенням заводського районного суду міста Запоріжжя від 15.10.2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто 25464,78 грн. (а.с.6).

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість саме за тілом кредиту становить 6608,71 грн., яка й була стягнута рішенням суду від 15.10.2013 року, тобто позовні вимоги стосуються лише відсотків та штрафних санкцій.

Згідно розрахунку заборгованості, останній платіж взагалі був 8.9.2008 року (7-10).

Таким чином, дата 9.9.2008 року є датою виконання зобовязань і з цієї дати почався строк позовної давності, визначений, в даних правовідносинах ст.257 ЦК України в три роки та щодо штрафних санкцій відповідно до ст.258 ЦК України в один рік, які сплили 10.9.2011 року та 10.9.2009 року.

Звернення до суду відбулося 21.9.2015 року тобто зі спливом строку позовної давності.

Таким чином суд приходить до висновку про застосування строку позовної, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.257,258,261,629 ЦК України та ст.ст. 10,14,57-60,88,208-209,212-215,218, 294 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.І. Федоренко