Справа № 159/465/15-ц
Провадження № 2-о/159/21/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 02 березня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ВАСИЛЮКА О.С.,

за участю секретаря - БАКАЙ Л.О.,

представників заявника - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ковелі цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення , заінтересована особа - Управління Пенсійного Фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Управління Пенсійного Фонду в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області, а саме, що вона, ОСОБА_3, 1924 року народження перебувала на повному утриманні свого чоловіка ОСОБА_4, і з його смертю ІНФОРМАЦІЯ_5 втратила постійне та основне джерело засобів до існування.

Подана заява обгрунтована тим , що 18 жовтня 1946 року заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_4. Після одруження заявниця з чоловіком проживала в смт. Люблинець Ковельського району де спільно виховувала троє дітей. ОСОБА_4 працював на племстанції в смт. Люблинець де на отримувані кошти утримував заявницю та сім'ю в цілому. Заявниця не працювала в зв'зку з доглядом за дітьми. Як учасник Великої Вітчизняної війни й в 1945 році ОСОБА_4 отримав поранення, через що стан його здоров'я поступового погіршувався. І тому 07.04.1972 року його визнано інвалідом першої групи. Маючи пенсію по інвалідності, яка була значною, чоловік утримував заявницю та сім'ю в цілому. Таких коштів було достатньо на придбання продуктів харчування, одягу та деяких атрибутів до господарства. ІНФОРМАЦІЯ_6 чоловік заявниці, ОСОБА_4 помер. Після його смерті заявниця стала отримувати його пенсію, як дружина учасника Великої Вітчизняної війни. Отримувала вона цю пенсію постійно, але на даний час Управління Пенсійного фонду в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області припинило виплату цієї пенсії, посилаючись на те, що їй необхідно надати рішення суду про те, що вона знаходилась на утриманні свого чоловіка. Просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що вона, ОСОБА_3, 1924 року народження перебувала на повному утриманні свого чоловіка ОСОБА_4, і з його смертю ІНФОРМАЦІЯ_5 втратила постійне та основне джерело засобів до існування.

В судове засіданні представники заявниці ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подана заяву підтримали. Просять її задовольнити.

Представник заінтересованої особи- Управління Пенсійного Фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області в судове засідання не з'явилась , попередньо подавши суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності. Не заперечує проти встановлення юридичного факту.

Суд, заслухавши пояснення представників заявника, показання свідків, зясувавши обставини справи та вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підставна і підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 28 жовтня 1979 року відділом ЗАГС Ковельського міськвиконкому Волинської області, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали шлюб 18 жовтня 1946 року, про що в книзі записів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис №426.. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище "ОСОБА_3".

Чоловік заявниці ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 21 січня 2015 року міським відділом ДРАЦСу по Ковельському району реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області.

Як вбачається з довідки серії Б-68 №126324 ОСОБА_4, 1918 року народження з 07 квітня 1972 року Лікарсько-трудовою експертною комісією призначена І -ша група інвалідності.

Згідно довідки №1708/02-02-22 від 23.02.2015 року виданої Управлінням Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському р-ні Волинської області, ОСОБА_4 отримував пенсію по інвалідності в зв'язку з пораненням, пов'язаним з перебуванням на фронті, з 28.06.1968 року по травень 1972 року.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кожен окремо, підтвердили факт перебування заявниці на утриманні ОСОБА_4 до моменту його смерті. Поскільки він отримував зарплату та пенсію, заявниця не працювала, здійснювала догляд за дітьми.

У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Таким чином, на підставі досліджених письмових доказів, показань свідків, суд приходить до висновку про те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявниця не маючи власних джерел засобів до існування, перебувала на повному утриманні ОСОБА_4.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки він дійсно надає їй можливість реалізувати своє право на відповідне пенсійне забезпечення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215, 234, 235, 256 259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, не маючи власних джерел засобів до існування, перебувала на повному утриманні ОСОБА_4 до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: О. С. Василюк