УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Гвоздика П.О., Євграфової Є.П., Іваненко Ю.Г., Євтушенко О.І., Ситнік О.М.,
за участю представника відповідача - ОСОБА_6,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9, про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на рішення апеляційного суду Харківської області від 01 квітня 2015 року та додаткове рішення апеляційного суду Харківської області від 06 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») звернулося до суду з позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що 01 червня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - ЗАТ «ОТП Банк»), правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_9 укладений кредитний договір № CNL 700/590/2007, за яким останній отримав кредитні кошти у сумі 135 000,00 євро.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_8 укладений іпотечний договір № PCL-CNL 700/590/2007-1, предметом іпотеки за яким є нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1.

Згідно з відповіддю комунального підприємства «Харківське бюро технічної інвентаризації» власником квартири на даний час є ОСОБА_10

Іпотечне майно вибуло з володіння ОСОБА_8 без згоди та відома банку, який є його іпотекодержателем. Банк не отримував грошових коштів від продажу заставного майна на погашення заборгованості.

Враховуючи той факт, що іпотека нерухомого майна свою дію не припиняла, зобов'язання, забезпечене іпотекою, не виконано, наявні підстави вважати, що діють іпотечні зобов'язання ОСОБА_8 при переході права власності на предмет іпотеки до ОСОБА_10

У зв'язку із неналежним виконанням зобов'язань ОСОБА_9 за кредитним договором у нього перед банком виникла заборгованість, яка станом на 09 лютого 2012 року становила 113 232 євро 94 центів, що еквівалентно 1 200 925 грн 13 коп., та складається із: заборгованості за кредитом -85 671 євро 75 центів, що еквівалентно (за курсом НБУ станом на 09 лютого 2012 року) 908 616 грн 85 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 27 561 євро 19 центів, що еквівалентно (за курсом НБУ станом на 09 лютого 2012 року) 292 308 грн 28 коп.; пені у сумі 42 316 грн 67 коп. та усіх витрат, пов'язаних зі збереженням та реалізацією предмета іпотеки.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2013 року позов задоволено.

Звернуто примусове стягнення на користь ПАТ «ОТП Банк» на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_10, відповідно до договору іпотеки № PCL - CNL 700/590/2007-1, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_8 01 червня 2007 року, визначивши спосіб реалізації шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку», надано ПАТ «ОТП Банк» право на продаж предмету іпотеки з усіма повноваженнями продавця, встановивши початкову ціну продажу не нижче звичайної ринкової ціни на відповідний об'єкт нерухомого майна на момент продажу, відповідно до оцінки, проведеної незалежним суб'єктом оціночної діяльності (експертом).

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ПАТ «ОТП Банк» судові витрати у розмірі 3 219 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2013 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_10 про перегляд заочного рішення.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2014 року встановлено загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки: заборгованість ОСОБА_9 перед АТ «ОТП Банк» за кредитним договором № CNL 700/590/2007 від 01.06.2007 р., станом на 09 лютого 2012 року, становить 113 232 євро 94 центів, що еквівалентно (за курсом НБУ станом на лютого 2012 року) 1 200 925 грн 13 коп. та складається з: заборгованості за кредитом - 85 671 євро 75 центів, що еквівалентно (за курсом НБУ станом на 09 лютого 2012 року) 908 616 грн 85 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 27 561 євро 19 центів, що еквівалентно (за курсом НБУ станом на 09 лютого 2012 року) 292 308 грн 28 коп.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 01 квітня 2015 року заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову.

Додатковим рішенням апеляційного суду Харківської області від 06 квітня 2015 року додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2014 року скасовано.

У касаційній скарзі ПАТ «ОТП Банк» просить скасувати рішення апеляційного суду Харківської області від 01 квітня 2015 року та додаткове рішення апеляційного суду Харківської області від 06 квітня 2015 року та залишити в силі заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2013 року та додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2014 року, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 01 червня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_9 було укладено кредитний договір № CNL 700/590/2007, за яким останній отримав кредитні кошти у сумі 135 000,00 євро та зобов'язався повернути їх у строки та на умовах, зазначених в договорі.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_8 укладений іпотечний договір № PCL-CNL 700/590/2007-1, предметом іпотеки за яким є нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1.

Постановою господарського суду Харківської області від 16 червня 2011 року фізичну особу-підприємця ОСОБА_8 визнано банкрутом; діяльність її припинено; скасовано арешти, що накладені на майно боржника, і інші обмеження щодо розпорядження майном боржника, у тому числі податкові застави; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_11

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19 вересня 2011 року скасовано обтяження та заборону відчуження об'єкта нерухомого майна - 4-кімнатну квартиру, номер за РПВН: НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яку накладено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_12 згідно з договором іпотеки від 01 червня 2007 року, укладеним між ОСОБА_8 та ЗАТ «ОТП Банк», стосовно якої зроблено запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 01 червня 2007 року за № НОМЕР_2 та Державному реєстрі іпотек від 04 червня 2007 року за № НОМЕР_3

Зазначене підтверджується витягом про реєстрацію у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

За договором купівлі-продажу від 19 жовтня 2011 року ОСОБА_11, який є ліквідатором ФОП ОСОБА_8, продав на аукціоні, що проводився Українсько-Російською товарною біржею, а ОСОБА_10 купила спірну квартиру за 216 986 грн. Даний договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В., зареєстровано в реєстрі за № 2302. Зазначене вбачається також з Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зобов'язання за кредитним договором не виконані, не припинені, на час придбання ОСОБА_10 спірної квартири не з'ясовано всіх обставин відчуження квартири ОСОБА_8, та дійшов висновку про збереження іпотеки при переході права власності на предмет іпотеки, а тому на спірну квартиру слід звернути стягнення на підставі ст. 23 Закону України «Про іпотеку».

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що на момент укладення вказаного договору купівлі-продажу квартири і на даний час запису про іпотеку 4-кімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в Державному реєстрі іпотек немає. Банк даного факту не заперечує.

Під час переходу права власності від ОСОБА_8 до ОСОБА_10 спірна квартира предметом іпотеки не була, тому до спірних правовідносин ст. 23 Закону України «Про іпотеку» не застосовується.

Доводи касаційної скарги щодо збереження іпотеки, реалізації предмета іпотеки без згоди іпотекодержателя, не повідомленого про його реалізацію, а також про наявність підстав для звернення на предмет іпотеки не знайшли свого підтвердження з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень визначені Законом України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч. 3 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Аналогічні положення містяться й у ч. 2 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої взаємні права й обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 26 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Реалізація майна, що є предметом застави (іпотеки), яка проведена в межах ліквідаційної процедури, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави (іпотеки) до іншої особи.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року у справі № 6-168цс14.

Разом з тим у даній справі реалізація предмета іпотеки була проведена в межах ліквідаційної процедури, однак з припиненням обтяжень, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано представником позивача, а тому на неї не може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст. 23 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Харківської області від 01 квітня 2015 року та додаткового рішення апеляційного суду Харківської області від 06 квітня 2015 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані, а доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 01 квітня 2015 року та додаткове рішення апеляційного суду Харківської області від 06 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий П.О. Гвоздик
Судді:Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко Ю.Г. Іваненко О.М. Ситнік