печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у склад

головуючого судді - Москаленко К.О.,

при секретарі - Горбатюк І.А., Козачук К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, за участі третьої особи: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кулініч Наталії Юріївни, - про визнання недійсним та анулювання запису акту цивільного стану № 234 від 03.04.1996 про народження дитини ОСОБА_4 в частині внесення змін до відомостей про батька та по-батькові дитини на підставі рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 11.09.2007 у справі №2-65/07 про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження дитини та визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2013 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів: ОСОБА_3 до неї особисто та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 і Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, просили визнати недійсним актовий запис № 234 від 03.04.1996 про народження дитини ОСОБА_6 в частині внесення змін до відомостей про батька дитини та по-батькові дитини, внесених на підставі рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 11.09.2007 про виключення відомостей з актового запису про народження дитини та визнання батьківства, та зобов'язати ВРАЦС Печерського РУЮ в м. Києві виключити з актового запису № 234 від 03.04.1996 про народження дитини ОСОБА_6 в частині внесення змін до відомостей про батька дитини та по-батькові дитини, внесених на підставі рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 11.09.2007 про виключення відомостей з актового запису про народження дитини та визнання батьківства.

В обґрунтуванні своїх вимог позивачі посилаються на те, що як дружина та син відповідно є спадкоємцями померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 Після смерті чоловіка та батька позивач ОСОБА_1, звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кулініч Н.Ю. з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_7, ОСОБА_2 звернувся з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь позивача ОСОБА_1 У зв'язку з вказаним, позивачам стало відомо, що на підставі рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 11.09.2007 про виключення відомостей з актового запису про народження дитини та визнання батьківства ОСОБА_6 за померлим ОСОБА_7 були внесені відповідні зміни до актового запису №234 від 03 квітня 1996 року про народження дитини ОСОБА_4.(а.с.2-4, т.1)

Ухвалою суду до участі у справі за згодою представника позивачів у якості співвідповідача до участі у справі залучено ОСОБА_4, яка після подання позову до суду досягла повноліття.(а.с.61, т.1)

Ухвалою суду від 26.09.2013 за заявою представника позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_8 (а.с.79-80, т1) позовну заяву в частині вимог до відповідача ВРАЦС Печерського РУЮ у м. Києві про зобов'язання виключити з актового запису № 234 від 03.08.1996 року про народження дитини ОСОБА_6 в частині внесення змін відомостей про батька дитини та по-батькові дитини, внесених на підставі рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 11.09.2007 у цивільній справі № 2-65/07 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини та визнання батьківства, - залишено без розгляду.(а.с.57, 58-59, т.1)

26.09.2013 представник позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_8 в судовому засіданні з розгляду справи подала позовну заяву зі змінами, згідно якої змінила предмет вимог, просить анулювати актовий запис, зазначивши ВРАЦС Печерського РУЮ у м. Києві у якості третьої особи у справі.(а.с.52-53, т.1)

Протягом розгляду справи представник позивачів ОСОБА_8 пред'явила вимоги до відповідача зазначила ВДРАЦС Печерського РУЮ у м. Києві, у зв'язку з чим, за клопотанням представника ухвалою суду від 11.12.2013 ВДРАЦС Печерського РУЮ у м. Києві залучено до у часті у справі як відповідача.(а.с.130-131, т.1)

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_8 (а.с.13-14, 79-80, т.1) позовні вимоги підтримала, посилаючись на вищевикладене, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечувала, посилаючись на надані докази та усні пояснення в судовому засіданні, просила в позові відмовити.

Представник відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_10 (а.с.81, т.1, а.с.72 т.2) проти позову заперечила, просила в позовній заяві відмовити.

Відповідач ВДРАЦС Печерського РУЮ в м. Києві, повідомлений належним чином, в судове засідання з розгляду справи не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.(а.с. 84, т.2)

Третя особа приватний нотаріус КМНО Кулініч Н.Ю., повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило.(а.с.85, т.2)

Разом з тим, суд, дослідивши матеріали справи, вирішив можливим прийняти до уваги письмові заяви з поясненнями вказаних осіб та клопотаннями про розгляд справи у їх відсутність при попередніх розглядах даної справи іншим складом суду.

Таким чином, суд визнав можливим розгляд справи у відсутність позивачів та відповідача ОСОБА_4, а також у відсутність представника відповідача ВДРАЦС Печерського РУЮ в м. Києві та третьої особи приватного нотаріуса КМНО Кулініч Н.Ю.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та відповідача ОСОБА_3, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, а також приймаючи до уваги висновку суду касаційної інстанції, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, згідно висновків ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 10.09.2014, якою скасовані попередні рішення Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2013, яким в задоволенні даного позову відмовлено, та ухвала Апеляційного суду м. Києва 12.02.2014, якою вказане рішення залишено без змін, при новому розгляді справи суду необхідно врахувати прав позивачів як спадкоємців померлого ОСОБА_7 на звернення до суду з даним позовом та не допустити у зв'язку з цим помилки у предметі судового спору та в обставинах, які підлягають доказуванню, а також при визначенні правовідносин, які склалися між сторонами. (а.с.240-242, т.1)

Також суд враховує висновки Київського апеляційного адміністративного суду в ухвалі від 24.02.2015, якою постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.11.2014 про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ВДРАЦС Печерського РУЮ умісті Києві, за участю третьої особи ОСОБА_4 про аналювання відомостей в актовому записі та зобов'язання вчинити дії відмовлено, - скасовано з закриттям провадження у зв'язку з наявністю спору про право цивільне.(а.с.57-58, т.2)

На виконання вказаних висновків, суд, при новому розгляді справи враховує право позивачів на звернення до суду з даним позовом в порядку цивільного судочинства як спадкоємців померлого ОСОБА_7, разом з тим, при вирішенні позовних вимог виходить з вимог ст.11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, а саме з підстав та предмету заявлених вимог за даним про визнання недійсним спірного актового запису та його аналювання та приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, встановлений ЦК України, законами чи договором.

При цьому суд враховує, що відповідно до висновків Верховного Суду України в постановах від 21.05.2012 та від 12.06.2013 законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст.ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.16 ЦК України передбачено такий спосіб захисту як визнання правочину недійсним.

Разом з цим, виходячи зі змісту ст.215 ЦК України правочин може бути визнаний судом недійсним з підстав, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.2 ст.9 вказаного Закону державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Таким чином, виходячи з вищенаведених положень законодавства, акт цивільного стану, як і актовий запис не є правочином в розумінні ч.1 ст.202 ЦК України, оскільки актовий запис є тільки формою фіксації акту цивільного стану, який, в свою чергу, на відміну від правочину, обумовлює тільки можливість особи бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків, а не породжує їх набуття, зміну або припинення.

При цьому, не передбачено підстав визнання актового запису недійсним і Законом «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а також іншими законами України.

За вказаних обставин, правові підстави визнавати в судовому порядку недійсним спірний актовий запис про народження, і зокрема в частині внесення змін до нього про батьківство та по-батькові дитини, відсутні.

В частині вимог про анулювання спірного актового запису суд виходить зі положень ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Розділу ІV «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених Наказом МЮ України від 12.01.2011 № 96/5, відповідно до яких, анулювання актового запису за рішенням суду здійснюється у прямо передбачених законом випадках. Разом з тим, анулювання актового запису за рішенням суду за вказаних позивачами обставин прямо законом не передбачено, в інших випадках анулювання актового запису здійснюється відповідним відділом державної реєстрації актів цивільного стану, відмова якого може бути оскаржена до суду.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, на відмову відповідача ВРАЦС Печерського РУЮ у м.Києві в анулюванні спірного актового запису на вимогу позивачів позивачі при новому розгляді справи не посилались, а тому в цій частині позов є передчасним, оскільки порушення прав позивачів з боку цього відповідача суду не доведено, інші дані в матеріалах справи відсутні.

В частині вимог до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд вважає, що в задоволенні вимог слід відмовити, зокрема, в частині вимог про визнання спірного актового запису недійсним в викладених вище підстав, а в частині вимог про аналювання спірного актового запису як до неналежних відповідачів.

Відтак, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись Розділом ІV «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених Наказом МЮ України від 12.01.2011 № 96/5, ст.ст.2, 9, 24 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст.16, 202, 215 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 10-11, ст.ст.57-60, ст.88, ст.169, ст.208, ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, ст.218, ст.223, ст.ст.292, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, за участі третьої особи: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кулініч Наталії Юріївни, - про визнання недійсним та анулювання запису акту цивільного стану №234 від 03.04.1996 про народження дитини ОСОБА_4 в частині внесення змін до відомостей про батька та по-батькові дитини на підставі рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 11.09.2007 у справі №2-65/07 про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження дитини та визнання батьківства, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Печерського

районного суду міста Києва К.О. Москаленко