Справа №642/3601/14ц
Провадження №8/642/14/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - Шрамко Л.Л.,

з участю секретаря - Тугай К.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні у м. Харкові справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами,

встановив:

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 3 листопада 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «НФСК «Добробут» про стягнення заробітної плати відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на вказане рішення відхилено, а рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 травня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 3 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2015 року залишено без змін.

17 вересня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 3 листопада 2014 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що в рамках кримінального провадження, відкритого за його заявою щодо невиплати заробітної плати посадовими особами ПрАТ «НФСК «Добробут» слідчим СВ Подільського РУ ГУМВС України в м. Києві було витребувано відомості, що вносяться до інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб - платників податку. 12 вересня 2015 року на свій запит він отримав від слідчого копії узагальнених відомостей відповідно до податкових розрахунків сум доходу, нарахованих (сплачених) на користь платників податку, і сум утриманих з них податку (форма 1ДФ за 2010-2015 р.р. та відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб - платників податків станом на 16.06. 2015 року за вказаний період, де на підставі податкових розрахунків була зафіксована інформація про його роботу на вказаному підприємстві. Виявилось, що посадовими особами підприємства подавались до Подільської ДПІ податкові розрахунки станом на 16 червня 2015 року за період з 1 кварталу 2010 року по 1 квартал 2015 року , в яких було зазначені його - позивача, анкетні дані - прізвище, імя, по батькові, податковий номер, домашня адреса, дата прийняття на роботу 01.06.2011 року, код ЄДРПОУ податкового агента, ознака доходу, та зазначено, що відсутні дані щодо дати його звільнення.

Позивач зазначає, що вказані відомості спростовують факти, покладені в основу судового рішення, підтверджують факт наявності трудових правовідносин між ним та ПрАТ «НФСК «Добробут», та зазначені обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену в судовому рішенні. Позивач зазначає, що зазначені ним відомості існували на момент розгляду цивільної справи, але залишались невідомими особам, які приймали участь у справі і сталі відомі лише після ухвалення судового рішення.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заяву підтримав, пославшись на вищевказані обставини.

Представник відповідача - ПРАТ «НФСК «Добробут» в судове засідання двічі не зявився, про слухання справи повідомлений за місцем реєстрації вказаної юридичної особи, та відповідно до вимог ч. ч.5, 8 статті 74 ЦПК України вважається належним чином повідомлений про слухання справи. За таких обставин відповідно до ст. 169 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, який вважав можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача, суд вважає можливим розглянути заяву у відсутності представника відповідача.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява є необґрунтованою і задоволенню не підлягає на підставі наступного.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК України істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, є підставою для перегляду рішення в такому порядку. Тобто йдеться про обставини, які існували на момент вирішення справи, але з різних причин не були відомі заявникові.

Відповідно до п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» №4 від 30.03.2012 року обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Під такими обставинами розуміють факти, а не нові докази, які могли б бути досліджені під час розгляду справи в порядку ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Під час розгляду спору судом про стягнення заробітної плати позивач стверджував, що перебував у трудових відносинах з відповідачем, однак на підтвердження цього не надав суду необхідних доказів, що і стало підставою для відмови йому в позові.

Як на нововиявлену обставину, заявник вказує на отримані після винесення судового рішення узагальнені відомості відповідно до податкових розрахунків сум доходу, нарахованих (сплачених) на користь платників податку, і сум утриманих з них податку (ф.1ДФ за 2010-2015 р.р. та відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб - платників податків станом на 16.06. 2015 року за вказаний період, однак ці відомості є частиною доказової бази, та при виконанні позивачем вимог частини четвертої статті 10 ЦПК України при розгляді справи встановлені вищезазначені обставини могли бути встановлені, та за клопотанням позивача вказані відомості могли бути витребувані судом при розгляді справи по суті.

Таким чином, позивач посилається не на нововиявлену обставину, яка йому не була відома на час звернення до суду та вирішення спору, а на новий доказ у справі. Новий доказ у справі на підтвердження відомих позивачу обставин не може розцінюватись, як нововиявлена обставина.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справах «Brumarescu v. Romania» від 28.10.1999; «Agrorompleks v. Ukraine» від 06.10.2011 р. принцип юридичної визначеності вимагає аби остаточне судове рішення не піддавалося сумніву. У вказаних рішеннях Європейського Суду зазначено, що судові системи, у яких остаточне судове рішення може бути переглянуто протягом невизначеного часу й існує загроза того, що воно буде неодноразово скасовуватися, не відповідає вимогам ч.1 ст. 6 Конвенції.

Отже, обставина, на яку посилається позивач, не являється нововиявленою в розумінні положень ч. 2 ст.361 ЦПК України, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 361, ст. 365 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 3 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «НФСК «Добробут» про стягнення заробітної плати - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня винесення ухвали, а особами, без участі яких постановлено ухвалу - з дня отримання копії ухвали.

Суддя - Л.Л. Шрамко