Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1470/15-ц

31 серпня 2015 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі головуючої судді: Міськевич О.Я.

секретаря: Боєчко О.Р.,

з участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

29.07.2015 р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 06.11.2003р., від якого мають сина ОСОБА_5 09 червня 2004року народження.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 11.03.2015року шлюб між ними розірвано, неповнолітнього сина залишено проживати з матір»ю.

Між ними була домовленість, відповідно до якої відповідач добровільно буде надавати кошти на утримання дитини.

Вона працює секретар-друкаркою в Надвірнянському коледжі Національного транспортного університету, посадовий оклад становить 1566грн 25 коп.. інших доходів не має.

Дитина перебуває на обліку в офтальмологічному дитячому спеціалізованому кабінеті « Візус»-кідс» та страждає розладом бінокулярного зору і потребує лікування курсами 2 рази в рік, що потребує значних коштів витрат.

Відповідач не має постійної роботи, його дохід нерегулярний, після розірвання шлюбу він виїхав на роботу в ОСОБА_6, однак не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. На її прохання він вислав 100дол. США на ремонт компютера.

Вважає , що працюючи за кордоном відповідач приховує свій дохід та не сплачує аліменти і в такий спосіб ухиляється від покладеного обов»язку по утриманню дитини.

В судовому засіданні позивач та її представник вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на не виконання відповідачем своїх батьківських обов»язків в добровільному порядку, ухилянння від свого обов»язку по утриманнню дитини та просять стягувати аліменти на утримання дитини в сумі 2000грн щомісячно.

Представник віповідача в судовому засіданні визнала позов частково, не заперечував обов»язку ОСОБА_4 щодо утримання дитини, однак пояснила про те, що на даний час відповідач не працює, припинив договір підряду з 19.06.2015р. через неотримання дозволу на тимчасове проживання і працю на території ОСОБА_6, на даний час роботи не має, шукає роботу. Вказала, що можливим є сплата аліментів в розмірі 650грн. на місяць, виходячи з рівного обов»язку батьків по утриманню дитини.

Позовні вимоги щодо стягнення аліментів за минулий час з 01.04.2015р. вважає безпідставними так як позивачем не доведено факту ухилення відповідача від сплати аліментів та вжиття заходів з цього приводу. Також заперечує щодо стягнення додаткових витрат на лікування сина,оскільки позивач надала довідку, яка свідчить що дитина потребує лікування і огляд проводився тільки у 2013р. і з вказаного періоду дитини не проходила огляду та лікування.

Просить позов задоволити частково та стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 650грн. щомісячно.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, надані на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, зясувавши фактичні обставини, вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 06.11.2003р., від якого мають сина ОСОБА_5 09 червня 2004року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції(а.с.7) .

Рішенням Надвірнянського районного суду від 11.03.2015року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітнього сина залишено проживати з матір»ю.(а.с5)

Згідно довідки КП Надвірнянський Житловик дитина знаходиться на утриманні матері.(а.с.9)

Позивач працює секретар- друкаркою в Надвірнянському коледжі Національного транспортного університету, посадовий оклад становть 1566грн 25 коп.. інших доходів не має.(а.с.10)

Дитина перебуває на обліку в офтальмологічному дитячому спеціалізованому кабінеті « Візус»-кідс» та страждає розладом бінокулярного зору і потребує лікування курсами 2 рази в рік, огляд проводився 29.11.2013р.(а.с.8)

Відповідач припинив договір підряду з 19.06.2015р. через неотримання дозволу на тимчасове проживання і працю на території ОСОБА_6, що вимагала його обов»язкового повнення на Україну (а.с.36-37) В даний час шукає роботу.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з наступного.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до частини 1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника аліментів або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі.

В обґрунтування позову позивачка посилалась на те, що відповідач не виконує свого обов»язку по матеріальному утриманню дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи солідарний обов'язок батьків щодо утримання неповнолітньої дитини та часткове визнання позову відповідачем суд вважає що розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі у розмірі 650грн.,що становить половину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку ( 1286грн.).

Відповідно до ст.ст. 10, 27, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з ч.3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей.

Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть до суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх отримати у зв'язку з ухиленням від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

В судовому засіданні позивач не надала до суду жодного належного та допустимого доказу того, що вона вживала заходів щодо отримання аліментів, а відповідач ухилявся від їх сплати.

Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не направляла відповідачу письмову вимогу про сплату аліментів, не зверталася за місцем його роботи, не надала відомостей, що відповідач ухилявся від укладання договору про сплату аліментів, чи приховував своє місцезнаходження, чи інші подібні дії, які би свідчили про ухиляння відповідача від сплати аліментів, у той час коли позивачка вживала заходів щодо їх отримання. Крім того в матеріалах справи наявна квитанція про переказ коштів в сумі 100 дол.наданих позивачем що свідчить про часткове виконання обов»язку по утриманню дитини.

Посилання позивача на те, що сам факт подання позовної заяви про стягнення аліментів є фактом ухиляння відповідача від сплати аліментів, та є підставою для стягнення аліментів за минулий час, суд до уваги не приймає, оскільки це лише свідчить про невиконання батьківських обов'язків, а не вживання зі сторони позивачки заходів щодо отримання аліментів.

Таким чином частина 2 ст.191 СК України в спірному випадку застосуванню не підлягає, у зв»язку із чим суд вважає за необхідне стягувати аліменти відповідно до правил частини 1 ст.191 СК України з для пред»явлення даного позову.

Не знайшло підтвердження вимоги позивача про стягнення додаткових витрат на лікування так як в матеріалах справи наявна довідка яка свідчить про перебуває на обліку в офтальмологічному дитячому спеціалізованому кабінеті « Візус»-кідс» встановлено діагноз розлад бінокулярного зору і вона потребує лікування курсами 2 рази в рік, огляд проводився 29.11.2013ртаз цього часу позивач не лікувала дитину.(а.с.8)

Враховуючи вищенаведені обставини з врахування матеріального сану відповідача та дитини, стану здоров»я дитини суд прийшов до висновку про стягнення аліментів в сумі 650грн.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

На підставі ст.ст.180, 181, 183 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 3, 15, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ін. код НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі по 650 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 29.07.2015 р.

Стягнути ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ін. код НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення виготовлено 03.09.2015р.