Номер провадження: 22-ц/785/5519/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Доценко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Доценко Л.І.,

суддів Заїкіна А.П., Кварталової А.М.,

за участю секретаря Давидова Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 міського управління земельних ресурсів ОСОБА_3 міської ради про визнання незаконним рішення ОСОБА_3 міської ради народних депутатів про передачу у приватну власність земельної ділянки, визнання недійсним державного акту про право приватної власності на землю та скасування запису про реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_8 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 травня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА :

20.12.2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 міської ради, ДП «Центр державного земельного кадастру», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 міського управління земельних ресурсів ОСОБА_3 міської ради про визнання незаконним рішення ОСОБА_3 міської ради народних депутатів від 23.12.2005 року №5113-І про передачу у приватну власність земельної ділянки, визнання недійсним державного акту про право приватної власності на землю та скасування запису про реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позову позивач посилався на наступні обставини.

У позивача та його сім'ї у користуванні знаходиться прилегла земельна ділянка в частині домоволодіння в якому вони зареєстровані та проживають з 26.09.1956 року за адресою : АДРЕСА_1.

При особистому зверненні 05.11.1999 року до управління архітектури та містобудування щодо можливості та умов передачі у приватну власність земельної ділянки за своїм місцем проживання та відповідачів йому було відмовлено з причин неможливості приватизації земельних ділянок.

Також висновок Управління земельних ресурсів ОСОБА_3 міської ради від 20.06.2000 року підтвердив неможливість приватизації категорії даних земель.

Станом на 31.03.2011 року квартира АДРЕСА_2 не зареєстрована, натомість прилеглій до неї земельній ділянці присвоєно кадастровий номер №:46:001:0010, яка належить ОСОБА_4 на підставі договору дарування земельної ділянки №4733 від 30.07.2007 року.

Позивач, як користувач земельної ділянки з 26.09.1956 року згоди на приватизацію нікому не надавав, як і члени його родини.

Також при передачі вищезазначеної земельної ділянки у власність не були враховані вимоги пожежної та санітарної безпеки.

Позивач вважає, що право приватної власності на прилеглу земельну ділянку до будинків №11-Е та №11-А ОСОБА_4 набула незаконно, у звязку з чим звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_9 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутність, проти задоволення позовних вимог позивача заперечує у повному обсязі.

Представники відповідачів ОСОБА_3 міської ради, ДП «Центр державного земельного кадастру», відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, представник третьої особи що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 міського управління земельних ресурсів ОСОБА_3 міської ради в судове засідання не зявились.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 травня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду оскаржує представник ОСОБА_2 ОСОБА_8

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_8 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення ОСОБА_3 міської ради від 23.12.2005 року за №5113-IV Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у спільну сумісну власність ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0,0750 га, за адресою: м. Одеса, вул. Піонерська, 11-Е, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, було прийнято відповідно до норм діючого законодавства України на момент його прийняття, будь-які права ОСОБА_2 прийняттям оскаржуваного рішення порушені не були.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 та членам його сімї належить на праві загальної спільної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.11.1998 року №2 квартира АДРЕСА_3 корп А, в м. Одесі, загальною площею 57,3 кв.м.

Згідно рішення ОСОБА_3 міської ради від 23.12.2005 року за №5113-IV Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у спільну сумісну власність ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0,0750 га, за адресою: м. Одеса, вул. Піонерська, 11-Е, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки; передати безоплатно у спільну сумісну власність ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,0750 га, за адресою: м. Одеса, вул. Піонерська, 11-Е, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, із земель житлової та громадської забудови міста.

Відповідно до п.34 п.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування», рішення ОСОБА_3 міської ради від 23.12.2005 року за №5113-IV приймалось відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст.12 ЗК України, (в редакції 2005 року), до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, в тому числі:

а) розпорядження землями територіальних громад;

б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

Відповідно до ст.40 ЗК України (в редакції 2005 року), громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Відповідно до п.б) ч.1 ст.81 ЗК України (в редакції 2005 року), громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

25.12.2005 року ОСОБА_5 видано державний акт серії ЯБ №296875 на право власності на земельну ділянку, площею 0,0750 га, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Піонерська, 11-Е.

Державний акт був виданий на підставі рішення ОСОБА_3 міської ради від 23.12.2005 року за №5113-IV.

Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №87.

23.01.2008 року ОСОБА_4 на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 міського нотаріального округу ОСОБА_10 від 30.07.2007 року №4733 було видано державний акт серії ЯЕ №677238 на право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Піонерська, 11-Е для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №27.

Відповідно до «Інструкції про порядок складення, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», затвердженою Наказом Держкомзему України від 04.05.1999 року за №43 (в редакції 2005 року), технічна документація зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку не містить вимог погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками землі та землекористувачами.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2012року по справі №2/1522/8615/11 встановлено, що позивач ОСОБА_2 не є зареєстрованим власником земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Піонерська, 11, корп.Е, а є власником однієї з квартир багатоквартирного будинку за адресою: м. Одеса, вул. Піонерська, 11, ОСОБА_11

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі №2-108/11 від 21.03.2012 року, яке набрало чинності та яким було встановлено, що до квартири ОСОБА_2 існує спільний підїзд, придатний у тому числі для підїзду спецмашин, тобто достатний доступ до свого житла у ОСОБА_2 існує.

Відповідно до ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Державний акт про право власності на земельну ділянку за кадастровим номером №:46:001:0010, площею 0,0750 га, розташованої в м. Одесі по вул. Піонерській, 11-Е видавався ОСОБА_4 не на підставі оскаржуваного рішення ОСОБА_3 міської ради народних депутатів від 23.12.2005 року №5113-IV, а на підставі договору дарування від 30.07.2007 року №4733.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2012 року по цивільній справі №2/1522/8615/11 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання договору дарування від 30.07.2007 року №4733 вищезазначеної земельної ділянки недійсним відмовлено. Рішення набрало чинності 29.05.2013 року.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_2, оскільки рішення ОСОБА_3 міської ради від 23.12.2005 року за №5113-IV «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у спільну сумісну власність ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0,0750 га, за адресою: м. Одеса, вул. Піонерська, 11-Е, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель», було прийнято відповідно до норм діючого законодавства України на момент його прийняття, будь-які права ОСОБА_2 прийняттям оскаржуваного рішення порушені не були.

В апеляційній скарзі вказується на те, що при зверненні 05.11.1999року до Управління архітектури та містобудування щодо можливості та умов передачі в приватну власність земельної ділянки за місцем проживання ОСОБА_2 було відмовлено з причин неможливості приватизації земельної ділянки, що він не надавав відповідачам згоду на приватизацію земельної ділянки.

Колегія суддів не приймає до уваги дані доводи з наступних підстав.

Згідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не є власником чи законним користувачем будь- якої земельної ділянки по вул. Піонерській № 11-А чи № 11-Е, не є власником будинку № 11-А, він є лише одним із співвлісників квартири № 1 у цьому будинку. ОСОБА_2 не має будь- якого відношення до домоволодіння № 11-Е та прилеглої до нього земельної ділянки, яка знаходиться у приватній власності у ОСОБА_4 Земельна ділянка біля триквартирного будинку по вул. Піонерській № 11-А, де проживає у квартирі № 1 ОСОБА_2 є землями м. Одеси.

Таким чином, рішення ОСОБА_3 міської ради народних депутатів від 23.12.2005року № 511-IV ні яким чином не впливає та не порушує права позивача.

Доводи апеляційної скарги про неможливість проїзду до квартири ОСОБА_2 є безпідставними, оскільки до будинку № 11-А та будинку № 11-Е існує спільний під;їзд, у тому числі для спецавтотранспорту, з шириною у натурі 4 метри, при нормативній ширині внутрішньоквартального проїзду- 3-3,5 метри. Спільний проїзд знаходиться на землях м. Одеси та межує з земельною ділянкою ОСОБА_4

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307 ч.1п.1, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Л.І. Доценко

Судді А.П. Заїкін

ОСОБА_12