АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-о-32/10 Номер провадження 22-ц/786/3281/15Головуючий у 1-й інстанції Миркушіна Н.С. Доповідач ап. інст. Чічіль В. А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Чічіля В.А.,

Суддів : Мартєва С.Ю., Хіль Л.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 05 березня 2010 року по справі за заявою прокурора Хорольського району про визнання спадщини відумерлою після смерті ОСОБА_3.

в с т а н о в и л а :

У березні 2010 року Прокурор Хорольського району Полтавської області звернувся до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, яка до дня відкриття спадщини мешкала в АДРЕСА_1. Померлій ОСОБА_3 згідно з сертифікатом про право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, що виданий на підставі рішення Хорольської районної державної адміністрації від 12.12.1996 року № 474, належали 4,17 га. умовних кадастрових гектарів на території КСП ім. 1-го Травня.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_3 заповіт в Березняківській сільській раді не складався, заяви про прийняття спадщини від спадкоємців не надходили і спадкова справа не заводилась, на підставі норм ст. 1277 ЦК України, прохав визнати спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_3 відумерлою.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 05 березня 2010 року заяву прокурора Хорольського району Полтавської області про визнання спадщини за померлою ОСОБА_3 відумерлою - задоволено.

Визнано відумерлою спадщину, що залишилась після померлої ОСОБА_3, яка проживала за адресою: АДРЕСА_1.

Передано у власність територіальної громади (комунальну власність) Березняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області земельну ділянку площею 4,17 умовних кадастрових гектарів, які знаходяться на території Березняківської сільської ради Хорольського району та належала померлій ОСОБА_3 на підставі Сертифіката на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2, яка в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні заяви прокурора Хорольського району Полтавської області. В обґрунтування своїх вимог вказує, що рішення є незаконним, необґрунтованим й таким, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що для визнання спадщини відумерлою відсутні підстави, так як після смерті ОСОБА_3, за законом спадщину прийняв її син - ОСОБА_4, шляхом вступу в управління майном, у відповідності до норми ст. 549 ЦК УРСР, так як саме у його розпорядженні знаходився оригінал Сертифіката на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, що був виданий на ім`я ОСОБА_3 Після смерті ОСОБА_4, спадщину за ним прийняла вона - ОСОБА_2 Тільки після смерті ОСОБА_4, апелянт дізналась про те, що саме у нього знаходився після смерті матері сертифікат на земельну частку (пай). Також, лише після ознайомлення з матеріалами цивільної справи - 29.09.2015 року, вона дізналась про наявність рішення суду про визнання спадщини відумерлою. Також, апелянт вказала, що при ухваленні судом першої інстанції рішення, ним не вірно застосовано норми ЦПК України, так як ОСОБА_3 померла у ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто, до набрання чинності зазначеним кодексом. Вказала, що до зазначених правовідносин мали б бути застосовані норми ЦК УРСР, про що йдеться і у абз. 3 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи заяву прокурора Хорольського району Полтавської області, суд першої інстанції виходив з того, що для визнання спадщини відумерлою є підстави, адже, заповіту ОСОБА_3 не складала, із заявами про прийняття після її смерті спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, а отже, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, суд визнає спадщину відумерлою у відповідності до норми ст. 1277 ЦК України.

З такими висновками судова колегія погодитися не може, виходячи з наступного.

Відповідно до норм ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з нормами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України, під ча розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були дослідженні з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Встановлено, що ОСОБА_3 належав сертифікат на право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства ім. 1-го Травня серії НОМЕР_1, що був виданий на підставі рішення Хорольської районної державної адміністрації від 12 грудня 1996 року № 474. Розмір земельної частки (паю) становить 4,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 40).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Місцем її смерті у свідоцтві про смерть від 29.09.2015 року вказано с. Березняки, Хорольського району Полтавської області (а.с. 33).

Саме ця дата в розумінні ЦК УРСР є часом відкриття спадщини.

Звертаючись з заявою про визнання спадщини відумерлою, заявник посилався на норму статті 1277 ЦК України 2004 року.

Заяви про визнання спадщини відумерлою розглядаються в порядку глави 9 розділу 2 ЦПК України.

Положення ст. 1277 ЦК України про те, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, застосовується лише до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності ЦК України - з 1 січня 2004 року ( ст. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України ).

У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК Української РСР.

Так, у абзаці третьому пункту першого Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Отже, є правильними доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не враховано, що Цивільним кодексом Української РСР 1963 року взагалі не передбачено визнання спадщини відумерлою, а заява про визнання майна безхазяйним в порядку статті 137 Української РСР - прокурором не заявлялась.

Відповідно до норми ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно з п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець є таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що вступив в управління або користування спадковим майном.

Після відкриття спадщини за померлою ОСОБА_3, її фактично прийняв її син - ОСОБА_4, шляхом вступу в управління спадковим майном, у тому числі й паєм, так як після смерті своєї матері він фактично продовжував проживати у АДРЕСА_1 та саме у нього заходився оригінал Сертифіката на земельну частку (пай) Серія НОМЕР_1 (а.с. 29, 42-45).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 34).

Єдиною, хто прийняв за законом спадщину за померлим ОСОБА_4 є його сестра - ОСОБА_2 (а.с. 309-31, 37-39, 41).

За таких обставин, ухвалене в справі судове рішення щодо задоволення заяви прокурора Хорольського району Полтавської області не можна визнати законним та обґрунтованим, відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 213, ст. 214, ч.ч. 1,2 ст. 303, п.2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, 313, 316, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 05 березня 2010 року - скасувати.

В задоволенні заяви прокурора Хорольського району Полтавської області, заінтересована особа - Березняківська сільська рада Хорольського району Полтавської області про визнання спадщини відумерлою - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий у справі: В.А. Чічіль

Судді: С.Ю. Мартєв

Л.М. Хіль

З оригіналом згідно: