РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Бондаренка Ю.О.,

суддів Павліченка С.В., Собослоя Г.Г.,

при секретарі Шимон М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою до ОСОБА_2, якою просив стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 грн. кожну дитину щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Позов мотивований тим, що з 16 листопада 1996 року по 01 лютого 2010 року він та відповідач ОСОБА_5 перебували у шлюбі, у якому народилися діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з батьком та знаходяться на його повному утриманні. Відповідачка дітьми не цікавиться, не спілкується з ними, у вихованні та утриманні синів участі не приймає.

ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_1 з зустрічним позовом яким просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 2 000 грн. до досягнення повноліття.

Позов мотивовано тим, що вона з позивачем має спільну доньку ОСОБА_6, яку при розірванні шлюбу залишили проживати з матір'ю. Донька знаходиться на її повному утриманні, при тому, що позивачка за зустрічним позовом вимушена весь час лікуватись. Позивач за зустрічним позовом, який працює директором ТОВ "Гапак-Транс" маючи стабільний дохід від здійснення підприємницької діяльності відмовляється брати участь в утриманні доньки.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 05 жовтня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі 436,50 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з 06.11.2013 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. до досягнення нею повноліття, починаючи з 08.10.2014 року.

Не погоджуючи з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 жовтня 2015 року, якою просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення яким стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 по 1000 гривень на кожного починаючи з дня предявлення позову. У задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 відмовити.

Вимоги апелянта мотивовані тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення необґрунтовано з порушенням норм матеріального та процесуального права, без урахування всіх обставин справи та наведених ним доводів.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу і просив задовольнити з підстав зазначених в ній.

Заслухавши суддю-доповідача, представника сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується апеляційна скарга, обєктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За приписами ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.3,4,90).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.02.2010 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , шлюб укладений між сторонами розірвано, синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити на проживання при батькові, а доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, - на проживання при матері (а.с.6)

Згідно довідки виконавчого комітету Оноківської сільської ради вбачається, що в склад сім'ї ОСОБА_1 входять : дружина ОСОБА_7, донька ОСОБА_8, а також сини: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.9, 11-).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 працює на ТзОВ «Гапак-Транс» на посаді водія автобуса і має стабільну заробітну плату (а.с. 5, 109, 137).

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із способів такого утримання є сплата аліментів за рішенням суду, мінімальний розмір яких на одну дитину відповідно до вимог статті 182 СК України не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, коли розмір аліментів встановлений у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, із ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК України ) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, визначається судом.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі не врахував, що відповідач має регулярний дохід і помилково застосував закон, який не поширюється на ці правовідносини.

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно з копією трудової книжки ОСОБА_2 не працює, на обліку в Ужгородському міському центрі зайнятості перебувала з 24 січня 2006 року по 11 квітня 2011 року (а.с. 33?36). Відповідачка лікується від отриманої у 1991 році у дорожньо-транспортній пригоді черепно-мозкової травми і не може працевлаштуватися, що підтверджується виписками з історії хвороби № № 15727, 6737 (а.с.31?32) та епікрізами Ужгородської центральної клінічної лікарні № № 11612/828, 3228/338, 3384/241, 9311/684, 7590/519 (а.с. 25?30).

Наведені обставини не є підставою для повного звільнення від сплати аліментів, а лише обставинами, що враховуються при визначенні розміру аліментів разом з іншими, передбаченими ч. 2 ст. 182 СК України, обставинами.

Відповідачка зобов'язана брати участь як в утриманні доньки, яка проживає разом з нею, так і синів, які знаходяться на утриманні батька дітей.

Виходячи з засад справедливості, співрозмірності стягнення аліментів на одну та на двох дітей, з врахуванням встановлених факті та положень сімейного законодавства передбачених ст. 180-183 СК України, суд апеляційної інстанції приходить до переконання що розмір аліментів стягнутих судом першої інстанції з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 слід збільшити до 600 грн. на кожну дитину, а аліменти стягнуті з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, слід призначити в частці від заробітку (доходу) та стягнути з ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 всіх видів доходів.

Відповідно до ст.309 ч.1 ЦПК України, порушення норм матеріального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

Керуючись ст.ст.307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 05 жовтня 2015 року, - скасувати, у справі ухвалити нове рішення

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 600 грн. на кожну дитину, щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття починаючи з 06 листопада 2013 року.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі ? частки заробітку (всіх видів доходів), до досягнення повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 жовтня 2014 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання ним законної сили.

Судді: