Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/1466/15-ц
провадження № 2/632/583/15
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

21 жовтня 2015 р. м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Кочнєва О.В.,

за участю секретаря Науменко О.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом фермерського господарства «Київська Русь» до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

06.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобовязати відповідача усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні майном шляхом звільнення замощення до механічної майстерні від належної відповідачу сільськогосподарської техніки.

Під час судового розгляду представником відповідача було заявлено клопотання про закриття провадження по справі у звязку з тим, що дану справу не можна розглядати у порядку цивільного судочинства, оскільки присутні спірні відносини між двома субєктами господарювання. 21.10.2015 року у судовому засіданні вказане клопотання у письмовому вигляді відповідач долучив до матеріалів справи. В обґрунтування заявленого клопотання представник відповідача пояснив, що уся техніка, яка знаходиться на спірному замощенні належить на праві власності або знаходиться в оренді у приватного підприємства «Антар 2», а не належить ОСОБА_3, що робить неможливим розгляд справи в порядку цивільного судочинства.

Відповідач та його представник заявлене клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Представник позивача при розгляді вказаного клопотання полагався на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дане клопотання слід задовольнити, а справу провадженням закрити.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження в справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що позивач просить звільнити замощення, яке складається із залізобетонних плит від техніки трактора Т-150 з дисками, реєстраційний номер №084-53 ХА, трактора МТЗ 82-1 з оприскувачем без реєстраційних номерів, автомобіля ГАЗ-САЗ-53, реєстраційний номер 08-919ХА (а.с. 3).

В той же час у судових засіданнях 24.09.2015 року та 21.10.2015 року відповідачем були надані документи, які підтверджені оригіналами документів, що трактор Т-150 з дисками (він же по документам трактор ХТЗ-17221-19), реєстраційний номер

№084-53 ХА належить приватному підприємству «Антар 2», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини (а.с. 63), трактор МТЗ-82-1 (він же по документам трактор Беларус-82.1, реєстраційний номер машини ТН 16308) також належить ПП «Антар 2» (а.с. 63). Крім того, ПП «Антар 2» належить оприскувач ОГП -3000/21, що підтверджується документами на передачу вказаного майна (накладною а.с. 62 та додатком №2 до акту приймання-передачі від 18 квітня 2012 року а.с. 71), про який в своєму позові вказувало ФГ «Київська русь».

Щодо автомобіля ГАЗ-САЗ-53 (він же за документами автомобіль САЗ 3507), реєстраційний номер ХА 06919, то він був переданий в оренду ПП «Антар 2» відповідачем по справі відповідно до договору оренди транспортних засобів від 02.01.2015 року та акту прийому-передачі транспортних засобів від 02.01.2015 року (а.с. 72-73).

Відповідач проти наявності в нього автомобіля з реєстраційним номером 08-919 ХА заперечував, а представник позивача належних доказів про наявність у відповідача будь-якого автомобіля з таким реєстраційним номером не надав, клопотання про витребування доказів за вказаним питанням не заявляв.

Таким чином, усі транспортні засоби, зазначені позивачем належать або знаходяться у користуванні не відповідача по справі, а у приватного підприємства «Антар 2», що виключає розгляд справи у порядку цивільного судочинства.

Крім того, суд зазначає, що рішенням апеляційного суду Харківської області від 27.02.2013 року по справі №2030/2-363/2011 (а.с.20-25) позивачеві було відмовлено у визнанні права власності на вказане замощення, яке складається з залізобетонних плит, тому доводи позивача щодо наявності у нього права власності на вказане замощення є необґрунтованим та належними доказами по справі не підтверджується.

Крім того, в мотивувальній частині вказаного рішення було зазначено, що «приймаючи рішення про визнання за ФГ «Київська русь» права власності на площадку (замощення) суд не звернув уваги на те, що площадка, виготовлена з 341 штук залізобетонних плит розміром 1,75*3 м кожна займає певну територію землі і вирішення позовних вимог ФГ «Київська русь» про визнання права власності на площадку, якщо вона знаходиться в межах населеного пункту, має вирішуватися за участю сільської, селищної, міської ради, а якщо за межами населеного пункту, то за участю відповідних органів виконавчої влади» (а.с. 23).

В даному випадку позивач до участі у справі у якості співвідповідача відповідний орган місцевої або виконавчої влади як власника земельної ділянки не залучив, суд в силу положень ст. 33 ЦПК України та принципу диспозитивності цивільного процесу був позбавлений права зробити це з власної ініціативи, а тому розглянув справу, виходячи із заявлених позовних вимог та клопотань сторін. В той же час залучення вказаного співвідповідача по справі також вказує на відсутність в даному випадку підстав для розгляду справи у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 2 Господарського кодексу України учасниками відносин у сфері господарювання є субєкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками субєктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Відповідно п.6 ч.1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до компетенції господарських судів належать справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь субєкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Таким чином, судом в даному випадку встановлена наявність спору між двома субєктами господарювання щодо немайнового спору по земельним відносинам, при цьому відповідач ОСОБА_3 є не належним відповідачем по справі, а тому вказаний спір належить розглядати у порядку господарського судочинства, а дана справа підлягає закриттю.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.1ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Справу за позовом фермерського господарства «Київська русь» до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобовязання звільнити замощення до механічної майстерні від сільськогосподарської техніки закрити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у судовому засіданні, однак не були присутніми під час проголошення судового рішення можуть оскаржити ухвалу суду на протязі пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_4