АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2209/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 Гудзюк І. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоХрапка В. Д.
суддівВініченка Б. Б. , Новікова О. М.
при секретаріДемченко Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 01.06.2006 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого банк надав кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 36.00 % річних на суму залишку за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Взяті на себе зобов'язання ОСОБА_6 не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, станом на 30.11.2014 року , яка становить 12 479 грн. 55 коп. Судовим наказом Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 лютого 2009 року з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 124 грн. 55 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 1 201 грн. 56 коп.

Уточнивши позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_6 на його користь заборгованість у розмірі 9 061 грн. 31 коп. за кредитним договором № б/н від 01.06.2006 року.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 липня 2015 року в позові ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 судові витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 552 грн. 16 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати, як незаконне, постановлене із порушенням норм матеріального і процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про відхилення апеляційної скарги по наступних підставах:

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 01.06.2006 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого банк надав кредит у розмірі 5 000 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 36.00 % річних на суму залишку за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.

Відповідно до укладеного між сторонами договору та ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов'язання передбачені ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України, ст. 559 ЦК України передбачає , що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається із уточнених позовних вимог, позивач просив стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором, яка складається із заборгованості за процентами за користування кредитом і штрафу.

Судовим наказом Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 лютого 2009 року із відповідача стягнуто заборгованість за кредитом і проценти за користування кредитом. Постановою державного виконавця від 02.09.2014 року виконавче провадження закрито у зв'язку із фактичним виконання судового наказу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, відповідно до абзаців 1,2 п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішені спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом ( ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Таким чином, оскільки ухвалене судове рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, то нарахування відсотків за користування кредитом, неустойки поза строком дії кредитного договору законом не передбачено.

Посилання в апеляційній скарзі на строки позовної давності безпідставне, поскільки суд першої інстанції позовну давність не застосовував. Судові витрати розраховані відповідно до ст. 88 ЦПК України. Як вбачається із матеріалів справи відповідач і адвокат Коновалов І.В. 25 травня 2015 року уклали договір про надання правової допомоги. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера від 25.05.2015 року адвокат отримав 1 500 грн. Із журналу судового засідання вбачається, що адвокат Коновалов І. В. приймав участь в судовому засідання яке тривало 1 год. 08 хв. Із розрахунку цього часу судом і стягнуто судові витрати в 552 грн. 16 коп.

Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

В судовому засіданні надавав правову допомогу відповідачеві по справі адвокат Коновалов І.В. на підставі договору про надання правової допомоги від 26.08.2015 року. Відповідачем було сплачено кошти в сумі 1 000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 26.08.2015 року.

Але з урахуванням Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних і адміністративних справах» підлягає стягненню 243 грн. 60 коп. ( 30 хв. х 1 218 х 40).

Витрати на придбання бензину в сумі 331 грн. не підлягають стягнення, поскільки не передбачені законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 липня 2015 року - відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :