Провадження № 22-ц/783/7557/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1; Т.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Тропак О.В., Федоришина А.В.

при секретарі: Івановій О.О.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 жовтня 2015 року по справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_4, з участю третіх осіб Львівського комунального підприємства «Старий Львів», ОСОБА_5, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, про зобов»язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 28 жовтня 2015 року відмовлено у задоволенні позову Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_4, з участю третіх осіб ЛКП «Старий Львів», ОСОБА_5, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, про зобов»язання ОСОБА_4 за власні кошти привести самовільно встановлені три металопластикові віконні заповнення у квартирі №5 на головному фасаді будинку №8 на вулиці Руській у м. Львові до автентичного вигляду.

Рішення суду оскаржила скаргою Галицька районна адміністрація Львівської міської ради Апелянт вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. У апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що відповідачем самовільно проведено заміну трьох дерев»яних вікон на металопластикові без будь-яких дозвільних документів. 11 вересня 2014 року адміністративною комісією Галицької районної адміністрації ЛМР винесено постанову №120, якою визнано в діях ОСОБА_4 вину та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.92 КУпАП.

Заслухавши суддю-доповідача, представників, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Судом встановлено, що будинок №1 на вул. Руській у м. Львові перебуває у комунальній власності та на балансі ЛКП «Старий Львів».

З матеріалів справи, а саме з довідки з місця проживання про склад сім»ї і прописку від 17 вересня 2014 року, вбачається, що власником квартири №5 вказаного будинку є ОСОБА_4 з 2005 року (а.с.4).

17 вересня 2014 року ЛКП «Старий Львів» було скеровано відповідачу попередження, яким зобов»язано останню замінити самовільно замінені три вікна на фасаді будинку на дерев»яні.

29 липня 2014 року ЛКП «Старий Львів» складено акт-попередження про те, що відповідачем самовільно замінено три деревяні віконні заповнення на металопластикові у 2004 році (а.с. 7).

29 липня 2014 року Управлінням охорони історичного середовища ЛМР складено протокол про адміністративне правопорушення ЛВ №000376, яким встановлено, що ОСОБА_4 у 2004 році у квартирі №5 будинку №8 на вул. Руській замінила три дерев»яні віконні заповнення на металопластикові на пам»ятці культурної спадщини без відповідного дозволу органу охорони культурної спадщини. У поясненні ОСОБА_4 вказано, що вона не змінювала віконні заповнення. Вікна були замінені до придбання нею квартири (а.с. 8 зворот).

11 вересня 2014 року адміністративною комісією Галицької районної адміністрації ЛМР винесено постанову №120, якою визнано в діях відповідача вину та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.92 КУпАП та з врахуванням сплив строку накладення адміністративного стягнення, провадження у справі закрито (а.с.9).

Встановлено, що ОСОБА_4 у 2005 році стала власником квартири № 5 у будинку № 8 на вулиці Руській у м.Львові на підставі договору купівлі-продажу від 19 листопада 2004 року.

На час, коли відповідач набула право власності на вказану квартиру, у ній були замінені віконні заповнення, що виходять на фасад будинку, на металопластикові; що стверджується поясненнями відповідача у протоколі про адміністративне правопорушення, вказівкою у цьому протоколі дати заміни віконних блоків (2004 рік), заявою сусідів відповідача по будинку. Належні та допустимі докази про те, що заміну віконних блоків провела відповідач, не надано.

Відтак, установлено, що на час набуття ОСОБА_4 у власність квартири № 5 заміна вікон була вже проведена.

Доказів про те, що саме ОСОБА_4 провела самовільно заміну віконних заповнень, не надано. Покладати обовязок про зобовязання провести заміну вікон можливо лише на особу, яка таку заміну провела.

Стаття 214 ЦПК України вимагає від суду під час ухвалення рішення обєктивно вирішити всі питання щодо обставин, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та визначити якими доказами вони підтверджувалися.

Суд прийшов до правильного висновку про відмову у позові. Відповідно до ч.2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Суд прийшов до вірного висновку про відмову Галицькій районній адміністрації Львівської міської ради у задоволенні позову про зобов»язання ОСОБА_4 за власні кошти привести самовільно встановлені три металопластикові віконні заповнення у квартирі №5 на головному фасаді будинку №8 на вул. Руській у м. Львові до автентичного вигляду.

Колегія суддів вважає, що висновки суду ґрунтуються на аналізі наявних у справі доказів.

З висновками суду належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення суду відсутні, а тому апеляційну скаргу належить відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: