Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області у складі:

головуючого: судді Максимчук З.М.,

суддів: Григоренка М.П., Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційні скарги прокурора Володимирецького району Рівненської області ОСОБА_1 в інтересах держави в особі Вищого професійного училища № 29 та Міністерства освіти і науки України, адвоката Печончика Олександра Володимировича, який діє в інтересах Вищого професійного училища № 29, Вищого професійного училища № 29 на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 26 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Вищого професійного училища № 29, Міністерства освіти і науки України, третя особа - Реєстраційна служба Володимирецького районного управління юстиції в Рівненській області про визнання права власності за набувальною давністю,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 26 червня 2015 року позов задоволено.

Визнано право власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Зобов»язано Реєстраційну службу Володимирецького районного Управління юстиції в Рівненській області провести державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі прокурор Володимирецького району Рівненської області ОСОБА_1 в інтересах держави в особі Вищого професійного училища № 29 та Міністерства освіти і науки України зазначає, що рішення ухвалене за неповного та необ»єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності та неправильного застосування норм матеріального права, що регулюють спірні відносини.

______________________________________________________________________________

Справа №556/2554/14-ц Головуючий у суді 1 інстанції - Закревський Л.В.

Провадження № 22-ц/787/1602/2015 Суддя-доповідач - Максимчук З.М.

Вказує, що будівля гуртожитку № 3 є державною власністю в особі Міністерства освіти і науки України та знаходиться в оперативному управлінні та господарському віданні ВПУ № 29 смт.Володимирець.

Доводить, що об»єкти освіти, навчальні заклади засновані на комунальній власності, джерелами фінансування яких є кошти місцевих бюджетів, не підлягають приватизації, що не взято до уваги судом при вирішенні справи.

Стверджує, що на даний час відсутні підстави вважати, що власник майна, тобто держава в особі Міністерства освіти і науки України, відмовився від права власності, що також у рішенні суду не обгрунтовано.

Також зазначає, що позов про визнання права власності за давністю володіння не може пред»явити законний володілець, тобто особа, яка володіє майном з волі власника і завжди знає хто є власником, а позивачі є особами, які законно (на підставі ордеру) володіють спірним майном, яке передане для проживання.

Покликається на те, що судом не взято до уваги вимоги Закону України від 28.12.2014 року № 68-VIII «Про внесення змін до пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України « Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», яким продовжено мораторій на приватизацію гуртожитків до 01.10.2019 року.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

В апеляційній скарзі адвокат Печончик О.В., який діє в інтересах Вищого професійного училища № 29, зазначає, що рішення є необгрунтованим, необ»єктивним і незаконним.

Вказує, що відповідно до ч.5 ст.63 Закону України «Про освіту» об»єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов»язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Стверджує, що суд не звернув увагу на те, що дане майно є гуртожитком.

Доводить, що закон навіть не передбачає у особи, яка наділена правом оперативного управління, права вирішувати питання приватизації, відчуження майна без погодження із власником.

Просить рішення скасувати, провадження закрити.

В апеляційній скарзі Вище професійне училище № 29 смт.Володимирець вказує, що рішення є незаконним та необгрунтованим.

Зазначає, що положення ст.344 ЦК України не розповсюджуються на державне майно, пов»язане з навчальним та науковим процесом.

Доводить, що судовий розгляд в суді відбувся за відсутності власника майна, якого в якості відповідача позивачі не залучали.Власник майна - держава в особі Міністерства освіти і науки України відомий та від права власності не відмовлявся.

Стверджує, що у ВПУ № 29 смт.Володимирець відсутні повноваження щодо надання дозволу на проведення приватизації на дане житло.

Просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

У поясненнях на апеляційну скаргу ВПУ № 29 смт. Володимирець Міністерство освіти і науки України просить рішення скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, заперечення на них, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Печончика О. В., який діє в інтересах Вищого професійного училища № 29 підлягає до задоволення частково, а апеляційні скарги прокурора Володимирецького району Рівненської області ОСОБА_1 в інтересах держави в особі Вищого професійного училища № 29 та Міністерства освіти і науки України та Вищого професійного училища № 29 підлягають до задоволення повністю з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що є доведеним факт добросовісності, відкритості, безперервності та безтитульності володіння позивачами протягом десяти років нерухомим майном, а саме квартирою АДРЕСА_3.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки ЦК набрав чинності з 01 січня 2004 року, норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року.

З матеріалів справи вбачається, і це встановлено судом, що ОСОБА_3, на підставі ордеру, виданого Володимирецьким вищим професійним училищем № 29, проживає зі своєю сім"єю у квартирі АДРЕСА_3.(а.с. 9). Ордер дійсний на час роботи проживаючого в училищі.

Як пояснила у судовому засіданні апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_3, її чоловік ОСОБА_4 також працював у Вищому професійному училищі № 29 смт.Володимирець.

З копій паспорта ОСОБА_3 та ОСОБА_4. вбачається, що позивачі зареєстровані у вказаній квартирі з 26 грудня 1989 року. (а.с.5,7).

Рішенням Володимирецької селищної ради від 04.10.2012 р. за № 167 вирішено оформити право державної власності на будівлю гуртожитку АДРЕСА_1 державою Україна в особі Міністерства освіти і науки України(а.с.24).

З технічного паспорту на громадський будинок за вищезазначеною адресою вбачається, що він має статус гуртожитку, належить на праві власності державі Україна в особі Міністерства освіти і науки України та перебуває в господарському віданні Вищого професійного училища № 29 смт. Володимирець (а.с. 25).

У пункті 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Згідно з роз'ясненнями п.6 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав" № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року, добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що власник майна - Держава в особі Міністерства освіти і науки України відомий та від права власності не відмовлявся.

Окрім того, позивачі є особами, які законно володіють спірним майном, оскільки воно їм було передане для проживання.

При вирішенні спорів, пов'язаних із виникненням і припиненням права власності, судам слід мати на увазі, що норми статті 344 ЦК України про набувальну давність не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалось на підставі договірних зобов'язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника.

Колегія суддів вважає та це стверджується матеріалами справи та поясненнями сторін, останні перебувають між собою фактично в договірних відносинах з приводу найму ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спірного службового житла, наданого їй та її сім»ї на час роботи у ВПУ № 29, за користування яким позивачі сплачують квартирну плату відповідачу.

А тому, посилання позивачів на добросовісність, відкритість, давність володіння цим житлом та на вимоги ст. 344 ЦК України, є безпідставними, оскільки поселення в квартиру та проживання у ній позивачів відбулося у порядку, встановленому законом, зокрема, нормами ЖК України, тобто, випливає із житлових прав квартиронаймача службового житла та не породжує підстав для набуття права власності на належне Державі України в особі Міністерства освіти і науки України нерухоме майно, незалежно від давності користування ним.

Не є підставами для задоволення позову і доводи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про проведення ними ремонту спірної квартири.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про наявність, передбачених законом, підстав для скасування рішення суду першої інстанції з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 313-314, 316-317 , колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу адвоката Печончика Олександра Володимировича, який діє в інтересах Вищого професійного училища № 29 задовольнити частково.

Апеляційні скарги прокурора Володимирецького району Рівненської області ОСОБА_1 в інтересах держави в особі Вищого професійного училища № 29 та Міністерства освіти і науки України та Вищого професійного училища № 29 задовольнити.

Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 26 червня 2015 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Вищого професійного училища № 29, Міністерства освіти і науки України, третя особа - Реєстраційна служба Володимирецького районного управління юстиції в Рівненській області про визнання права власності за набувальною давністю- відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: З.М. Максимчук

Судді: М.П. Григоренко

Ю.М. Рожин