УХВАЛА

31.12.2015 Провадження №2/425/1377/15

Справа №425/3530/15-ц

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі: головуючого судді Коваленка Д.С., секретар Кравченко Л.О., розглядаючи позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у солідарному порядку,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яким просив стягнути з них, як із солідарних боржників, заборгованість за кредитним договором №DN81AR22140302 укладеним 27 грудня 2007 року, яка утворилась станом на 22 липня 2015 року у розмірі 539282 гривні 67 копійок.

Для розгляду справи по суті, у судове засідання призначене на 31 грудня 2015 року, на 09 годину, сторони не зявились, але про місце, день і час судового розгляду повідомлялись належним чином.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом ЦПК України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, а розгляд справи відбувався без їх участі.

Представник позивача подав заяву, якою просив розглянути справу без його участі, а у випадку неявки відповідачів дав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась вдруге, хоча двічі про проведення судового засідання була повідомлена належним чином. При цьому причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі не подавала і правом надати суду заперечення та докази, якими вони обґрунтовуються не скористалась.

Тож в силу положень частини 4 статті 169 та частини 1 статті 224 ЦПК України, суд має повноваження на розгляд вимог позивача до відповідача ОСОБА_1 у заочному порядку та ухвалення заочного рішення.

Однак положення частини 2 статті 224 ЦПК України визначають, що у разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів, а системне тлумачення частини 1 цієї ж статті свідчить проте, що для заочного розгляду справи другий відповідач повинен не тільки не зявитись, а й не подати заяву про розгляд справи за його відсутності.

Натомість судом встановлено, що другий відповідач ОСОБА_2 хоча і не зявився до суду повторно, але подав заяву, якою просив розглядати справу без його участі, що виключає можливість розгляду вимог позивача до цього відповідача у заочному порядку, а також ухвалення заочного рішення у цій справі.

При цьому на відміну від відповідача ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 подав суду письмові заперечення на позовну заяву, клопотання про призначення графологічної експертизи, клопотання про витребування доказів, а також подав зустрічний позов про визнання не дійсним договору поруки.

Наведене, у своїй сукупності, обєктивно свідчить про те, що подальший спільний розгляд вимог позивача до обох відповідачів ускладнює вирішення справи. Але в силу положень частини 2 статті 126 ЦПК України, залежно від обставин справи суд має право постановити ухвалу про розєднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

Тож, враховуючи наявність правових і фактичних підстав для розгляду вимог позивача до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за одне судове засідання у заочному порядку, і неможливість такого розгляду щодо вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_2 у солідарному порядку, а також очевидну необхідність вчинення численних процесуальних дій при розгляді вимог позивача до відповідача ОСОБА_2, які ускладнять вирішення справи, але не завадять з юридичної точки зору їх вчиненню і розгляду справи окремо, - вимоги позивача до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розєднати.

А усі процесуальні питання повязані з розглядом вимог позивача до відповідача ОСОБА_2 розглянути в новій судовій справі, яку сформувати із завірених суддею копій процесуальних документів.

Отже, керуючись статтями 26,31,113,126,137,143,169,197,208-210,224 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Розєднати у самостійні провадження позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення з них, як із солідарних боржників, заборгованості за кредитним договором №DN81AR22140302 укладеним 27 грудня 2007 року, яка утворилась станом на 22 липня 2015 року у розмірі 539282 гривні 67 копійок.

Розгляд позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №DN81AR22140302 укладеним 27 грудня 2007 року, яка утворилась станом на 22 липня 2015 року у розмірі 539282 гривні 67 копійок продовжити у цій справі.

Усі процесуальні дії, пов`язані з розглядом позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення з нього, у солідарному порядку, заборгованості за кредитним договором №DN81AR22140302 укладеним 27 грудня 2007 року, яка утворилась станом на 22 липня 2015 року у розмірі 539282 гривні 67 копійок здійснювати у новій справі (самостійному провадженні).

Копію ухвали направити позивачу та відповідачам.

Ухвала не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Суддя Д.С. Коваленко