У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Нагорняк В.А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 16 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Новобузького виправного центру Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області № 103 про стягнення заборгованості із заробітної плати,

встановив:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Новобузького виправного центру Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області № 103 про стягнення заборгованості із заробітної плати за період з 12 червня 2008 року по 31 травня 2013 року.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що в період з 12 червня 2008 року по 31 травня 2013 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем, де працював на посаді юрисконсульта юридичної групи. Позивач вказував, що за період його роботи на вищевказаній посаді йому не виплачувалася заробітна плата. Зазначав, що йому стало відомо після ознайомлення із його обліковою карткою Пенсійного фонду України, що відповідачем за період з 12 червня 2008 року по 01 червня 2013 року не сплачувався податок на доходи фізичних осіб та єдиний внесок на загальнообов'язкове пенсійне страхування. За його зверненням Державною фіскальною службою України було проведено перевірку діяльності відповідача з питань нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за результатами якої було встановлено, що дійсно Новобузьким виправним центром Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області № 103 не нараховувалась та не виплачувалась заробітна плата з 12 червня 2008 року по 01 червня 2013 року. На підставі вищевказаного позивач просив позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованості із заробітної плати з 12 червня 2008 року по 31 травня 2013 року в сумі 54 866 грн, посилаючись на дані підстави, як на нові.

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від

01 липня 2015 року відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 16 вересня

2015 року рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від

01 липня 2015 року скасовано, провадження у справі закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і направити справу для продовження розгляду до апеляційного суду Миколаївської області.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Закриваючи провадження у вищевказаній справі, апеляційний суд вірно виходив з положень п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки є рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 15 серпня 2014 року, яке набрало законної сили, постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338, 342 ЦПК України є підставами для скасування ухвали суду.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Новобузького виправного центру Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області № 103 про стягнення заборгованості із заробітної плати.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.А. Нагорняк