АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6551/15 Справа № 205/5029/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Скрипник К. О. Доповідач - Кочкова Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючої: судді Кочкової Н.О.,

Суддів: Каратаєвої Л.О., Григорченка Е.І.,

При секретарі: Левцунову І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2014 року -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання, посилаючись на те, що підприємство надає відповідачу послуги з газопостачання за місцем проживання відповідача та відповідно до п. 11, 17 "Правил надання населенню послуг з газопостачання", споживач зобов'язаний своєчасно, не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця, сплатити вартість послуг по газопостачанню. Проте, дане зобов'язання споживач виконує неналежним чином, у зв'язку з чим станом на 31 травня 2014 року за нею утворилася заборгованість в сумі 803, 27 грн., яку просив стягнути з відповідача (а.с.1-2).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2014 року позов задоволено. З ОСОБА_2 на користь ПАТ "Дніпрогаз" стягнуто заборгованість за надані послуги з газопостачання в розмірі 803,27грн. та судовий збір у розмірі 243,60грн. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2015 року зазначене рішення залишено без змін. Проте, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 травня 2015 року ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 106-110).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивач належним чином надає послуги з газопостачання відповідачці, яка ці послуги оплачує не у повному обсязі, а наявне право на пільги в 50% сплати послуг як працівнику міліції нею не було оформлено до 2014 року у відповідності до вимог діючого законодавства.

Згідно із ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до п.17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09 грудня 1999 року зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 165 від 17 лютого 2010 року, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлений інший строк.

Як вбачається з матеріалів справи, з 1996 року позивачем фактично надавались послуги з газопостачання у квартиру ОСОБА_2: АДРЕСА_1, чого вона не заперечувала, а 25 лютого 2014 року між сторонами був укладений договір про газопостачання із зазначенням суми заборгованості на 01.02.14 року - 2 116гр. 35коп.. (а.с.8-16), який підписаний споживачем без застережень.

Із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що за період з 1 серпня 2008 по 31 травня 2014 року заборгованість складає 803,27 грн. Зокрема, за 2008 рік нараховано 145гр.68коп, сплачено 73гр. 29коп., за 2009 рік нараховано 451гр.68коп, сплачено 00гр., за 2010 рік нараховано 502гр.03коп, сплачено 00гр., за 2011 рік нараховано 225гр.96коп, сплачено 00гр., за 2012 рік нараховано 224гр.08коп, сплачено 197гр. 82коп., за 2013 рік нараховано 225гр.96коп, сплачено 133гр., за 2012 рік (з урахуванням пільги 50%) нараховано 12гр. 45коп., сплачено 580гр.50коп., таким чином залишилась несплаченою сума 803,27 грн. (а.с.75-78), тому суд правильно задовольнив позов на цю суму.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про незаконність рішення суду у зв'язку з тим, що розрахунок боргу приведено без урахування пільги 50%, на яку вона за законом має право, колегія суддів вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 "Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання", у разі отримання права на пільги з оплати природного або скрапленого газу, споживач повинен звернутися до газопостачального підприємства з письмовою заявою та документами, що підтверджують його право на пільги, а відповідно до положення "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 117, всі громадяни пільгової категорії повинні перебувати на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації. Для включення до Реєстру пільговик повинен подати до УПСЗН довідку про склад сім`ї, копії документів, що підтверджують право на пільги, паспорт, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру. Враховуючи зазначене, пільговик повинен самостійно звернутися до Управління праці та соціального захисту населення з відповідними документами, що підтверджують його прав на пільги.

Із матеріалів справи вбачається, і не заперечувалось відповідачкою, що до 2014 року вона до Управління праці та соціального захисту населення не зверталась і пільги на оплату природного газу не оформляла, лише з 01 січня 2014 року вона оформила пільгу 50% як працівник МВС на пенсії, і саме з цього часу нарахування плати за природний газ здійснюється позивачем із врахуванням пільги.

Посилання ОСОБА_2 на ст. 257 ЦК України не заслуговує не увагу, оскільки строк позовної давності переривався не тільки зверненням позивача до суду із заявою про видачу судового наказу та судовим наказом від 7 вересня 2011 року (а.с.19-21), але і визнанням боргу на 01.02.14 року у сумі 2 116гр. 35коп. відповідачкою при підписанні договору на газопостачання (а.с.7-16).

Доводи апелянта щодо фальсифікації її підпису на договору про газопостачання від 03.10.2001 року не мають правового значення при вирішенні даної справи, оскільки факт постачання газу відповідачкою не оспорювався.

Посилання в апеляційній скарзі на неправильну оцінку доказів не може бути прийнято судом до уваги, оскільки згідно із ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду 1 інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не спростовують правильність висновків суду, оскільки зводяться до повторень обставин справи, викладених у позовній заяві.

Судом 1 інстанції у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення, - не встановлено, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

СУДДІ: