Справа № 727/5746/15-ц
Провадження № 4-с/727/36/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2015 року. Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

головуючого судді - Кирилюк Л.К.

при секретарі - Палилюлько Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці справу за скаргою ОСОБА_1 про скасування постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження та зобовязання провести виконавчі дії, -

В С Т А Н О В И В :

20 липня 2015 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про скасування постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження та зобовязання провести виконавчі дії.

Посилався на те, що в провадженні Шевченківського ВДВС знаходилось виконавче провадження № 6429694 по виконанню виконавчого листа № 2-3058, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівців 30 жовтня 2007 року, про стягнення з ОСОБА_3 на його користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 05 жовтня 2007 року до повноліття дитини. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 01 липня 2008 року оголошено розшук боржниці ОСОБА_3

В період з квітня 2009 року по квітень 2012 року, з червня 2012 року по травень 2013 року, з квітня 2014 року по вересень 2014 року він через управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Чернівці ради отримував тимчасову допомогу на дитину, оскільки її мати ухилялась від сплати аліментів.

Згідно уточненої довідки № 6506 від 19 травня 2015 року державного виконавця боржницею ОСОБА_3 в квітні та травні 2013 року двома платежами відповідно 9000 грн. та 9390 грн. сплачено заборгованість в сумі 18390 грн., з яких 14284 грн. 40 коп. в погашення заборгованості перед управлінням праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Чернівці ради по виплаті тимчасової державної допомоги на дитину.

Однак борг по сплаті аліментів ОСОБА_3 на час перерахування коштів на рахунок виконавчої служби станом на травень 2013 року становив 18759 грн. 60 коп., а інших платежів в уточненій довідці № 6506 від 19 травня 2015 року не відображено.

В порядку ст.44-1 ч.2 Закону України «Про виконавче провадження» за відсутності письмової заяви стягувача державний виконавець для видачі стягнутих сум виписує на імя стягувача чек, який підписується начальником відповідного органу державної виконавчої служби та скріплюється печаткою цього органу. Згідно п.7.11.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень у відмітці державного виконавця зазначається розмір стягненої суми, а при стягненні періодичних платежів дата, до якої проведено стягнення, та повне найменування і місцезнаходження юридичної особи, яка здійснювала відрахування. Однак в порушення цих вимог у довідці № 6506 від 19 травня 2015 року не зазначені дати здійснених платежів боржницею та номери чеків, що підтверджують їх.

Після сплати боргу в квітні та травні 2013 року управлінню праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Чернівці ради та частково боргу по аліментам ОСОБА_3 знову припинила сплачувати аліменти.

З 1999 року ОСОБА_3 постійно проживає та офіційно працює в приватній медичній клініці в Італії, має постійний дохід у вигляді заробітної плати.

Згідно п.7.13.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, державний виконавець повинен був здійснити перерахунок заборгованості у визначеному законом порядку, виходячи із середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості або витребувати у боржниці ОСОБА_3 довідку про її доходи та здійснити перерахунок заборгованості, про що повідомити його та боржницю.

Згідно ст.181 ч.ч.4-7 СК України, ст.74 ч.4 Закону України «Про виконавче провадження», у разі виїзду одного з батьків за кордон на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти стягуються за весь період до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.74 ч.5 Закону України «Про виконавче провадження» з ОСОБА_3, яка легально перебуває за кордоном, офіційно працевлаштована в іноземній державі і одержує заробітну плату тільки за кордоном, аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 стягуються в порядку та розмірах, передбачених законом.

17 червня 2015 року він звернувся з заявою до Шевченківського ВДВС, щоб зясувати чи перевіряв державний виконавець дані про місце роботи боржниці ОСОБА_3, розмір її заробітної плати за період з 05 жовтня 2007 року по 01 жовтня 2013 року, чи зясовував у неї причини несплати аліментів та про те, коли їй стало відомо про судове рішення. Також просив визнати розрахунок про розмір заборгованості по аліментам в частині нарахування суми аліментів в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину таким, що не відповідає вимогам судового рішення, однак натомість 11 липня 2015 року по пошті отримав постанову про закінчення виконавчого провадження № 6429694 від 19 червня 2015 року, згідно якої припинено стягнення аліментів з ОСОБА_3 та звільнено її від сплати заборгованості по аліментам з 01 жовтня 2013 року відповідно до рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 21 травня 2015 року.

Вважає дану постанову незаконною і необґрунтованою з наступних підстав:

На даний час рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 30 жовтня 2007 року про стягнення аліментів виконано лише частково в частині стягнення аліментів не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а в частині стягнення з ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів її доходів взагалі не виконано.

Державний виконавець замість того, щоб упорядкувати виконавче провадження в межах чинного законодавства України, витребувати у ОСОБА_3 довідку про її заробітну плату за постійним місцем роботи, виніс постанову про закінчення виконавчого провадження в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» і зробив це саме тоді, коли ОСОБА_3 приїхала в м. Чернівці, що свідчить про його особисту зацікавленість у закритті виконавчого провадження.

Просить скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_2 від 19 червня 2015 року про закінчення виконавчого провадження № 6429694, зобовязати державного виконавця привести виконавчі дії до порядку, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, витребувати у боржниці ОСОБА_3 декларацію про усі її доходи за період з 05 жовтня 2007 року по 01 жовтня 2013 року та стягнути з неї аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник вимоги скарги підтримали повністю, просять скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 від 19 червня 2015 року про закінчення виконавчого провадження № 6429694 і зобовязати його провести виконавчі дії у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, витребувати у боржниці ОСОБА_3 декларацію про усі її доходи за період з 05 жовтня 2007 року по 01 жовтня 2013 року та стягнути з неї аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку з підстав, вказаних в скарзі, повністю підтвердивши викладені в ній обставини.

Державний виконавець Шевченківського відділу ДВС ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги скарги не визнав, вважає їх не обґрунтованими, а його дії по винесенню постанови від 19 червня 2015 року про закінчення виконавчого провадження законними, оскільки рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 03 квітня 2015 року та рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 21 травня 2015 року припинено стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які стягуються за рішенням суду від 30 жовтня 2007 року, а також звільнено боржницю від сплати заборгованості по аліментам на користь стягувача ОСОБА_1 з 01 жовтня 2013 року. Так як дані рішення набрали чинності, то вони є підставою для закінчення виконавчого провадження про стягнення аліментів згідно рішення суду від 30 жовтня 2007 року, що ним і було зроблено.

Посилання заявника на те, що необхідно було витребувати у боржниці довідку про її доходи і стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини цього доходу за весь минулий період є безпідставними, оскільки ці дії повинні були проводитись протягом усього часу виконання рішення суду, а не тоді, коли є рішення про припинення стягнення аліментів, у звязку з чим в задоволенні скарги просить відмовити.

Представник боржниці ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги вважає необґрунтованими і в її задоволенні просить відмовити за безпідставністю, так як державний виконавець, виносячи постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі рішення суду, діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Посилання заявника на те, що державний виконавець повинен був витребувати довідку від боржниці ОСОБА_3 про її доходи в Італії, на підставі якої стягнути аліменти за весь період в розмірі 1/4 частини цих доходів, є необґрунтованими, оскільки чинними рішеннями Шевченківського районного суду м. Чернівців від 03 квітня 2015 року та Апеляційного суду Чернівецької області від 21 травня 2015 року визначена сума заборгованості по сплаті аліментів, від сплати якої вона звільнена. Крім того, протягом всього періоду стягнення аліментів до 2014 року заявник отримував довідки про розмір заборгованості по аліментам, які жодного разу не оскаржував, тим самим погоджувався з сумами аліментів.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, державного виконавця, представника боржниці, дослідивши письмові докази, матеріали виконавчого провадження і матеріали цивільної справи № 727/129/15-ц, суд вважає, що вимоги скарги не обґрунтовані і не підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 30 жовтня 2007 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 05 жовтня 2007 року до повноліття дитини (копія рішення на а.с.12). На підставі цього рішення був виданий виконавчий лист № 2-3058, який направлений на виконання в Шевченківський відділ державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції (копія листа на а.с.13). Постановою державного виконавця від 27 лютого 2008 року відкрито виконавче провадження № 6429694 по виконанню цього виконавчого листа (копія постанови на а.с.31).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 01 липня 2008 року оголошено розшук боржниці ОСОБА_3 (копія ухвали на а.с.14), після чого в 2009 році він звернувся з заявою в управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Чернівці ради про надання йому державної допомоги на дитину, так як мати ухилялась від сплати аліментів. В період з квітня 2009 року по квітень 2012 року, з червня 2012 року по травень 2013 року, з квітня 2014 року по вересень 2014 року він отримував таку допомогу на дитину у визначеному розмірі, для чого надавав розрахунки про розмір заборгованості ОСОБА_3 по сплаті аліментів за кожен місяць, який визначався державним виконавцем згідно рішення суду в сумі, яка становила 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки даних про розмір заробітної плати боржниці не було (розрахунки знаходяться в матеріалах виконавчого провадження і останній розрахунок на а.с.10-11). Стягувач ОСОБА_1, отримуючи ці розрахунки про заборгованість, не оскаржував їх ні начальнику Шевченківського ВДВС, ні в судовому порядку, що підтвердив в судовому засіданні.

Згідно уточненої довідки Шевченківського ВДВС на запит Апеляційного суду Чернівецької області (а.с.131-132 цивільної справи № 727/129/15-ц) (копія на а.с.10-11) боржницею ОСОБА_3 в квітні та травні 2013 року двома платежами в сумі 9000 грн. та 9390 грн. сплачено заборгованість в сумі 18390 грн., з яких 14284 грн. 40 коп. в погашення заборгованості перед управлінням праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Чернівці ради по виплаті тимчасової державної допомоги на дитину, станом на 01 листопада 2013 року заборгованість по сплаті аліментів становила суму 356 грн.

З серпня 2013 року донька заявника ОСОБА_4 проживає разом з матірю ОСОБА_3 і з цього часу перебуває на її утриманні. У звязку з цим ОСОБА_3 в січні 2015 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів та звільнення її від сплати заборгованості по аліментам. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 03 квітня 2015 року позовні вимоги було задоволено частково, припинено стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, які стягуються за рішенням суду від 30 жовтня 2007 року, а також звільнено її від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_1 з 01 листопада 2013 року (копія рішення на а.с.27-28). На дане рішення суду позивачкою ОСОБА_3 було подано апеляційну скаргу, яка рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 21 травня 2015 року задоволена частково, рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 03 квітня 2015 року змінено в частині звільнення позивачки від сплати заборгованості по аліментам, звільнено ОСОБА_3 від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 з 01 жовтня 2013 року (копія на а.с.29-30). При цьому даним рішенням було встановлено, що станом на 01 листопада 2013 року заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 становить суму 356 грн. і від сплати цієї заборгованості її звільнено. Дані рішення є чинними, заявник ОСОБА_1 їх не оскаржував, що підтвердив в судовому засіданні.

Після набрання чинності зазначених рішень судів представником стягувачки ОСОБА_3 вони були надані в Шевченківський ВДВС, на підставі яких державний виконавець Вирбицький В.Г. виніс постанову від 19 червня 2015 року про закінчення виконавчого провадження № 6429694 (копія на а.с.5), яку стягувач ОСОБА_1 отримав 11 липня 2015 року згідно листа (а.с.6), після чого в передбачений десятиденний строк звернувся зі скаргою до суду.

Суд вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем Вирбицьким В.Г. винесена у відповідності до вимог ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», дії його є законними, оскільки припинено стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 за рішенням суду від 30 жовтня 2007 року і звільнено боржницю від сплати заборгованості по аліментам, а тому підстав для її скасування немає, вимоги скарги в цій частині є безпідставними і задоволенню не підлягають.

При цьому суд не приймає до уваги посилання заявника ОСОБА_1 на те, що державний виконавець не мав законних підстав для закінчення виконавчого провадження, так як рішення суду фактично не виконано, аліменти не були стягнуті в розмірі 1/4 частки від заробітку ОСОБА_3, а тільки в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, він повинен був витребувати від боржниці ОСОБА_3 довідку про її доходи за весь час стягнення аліментів, які вона отримувала в Італії, про що було зроблено офіційний запит державним виконавцем Білобрицькою Ю.Б. ще в березні 2008 року (копія на а.с.32), який не виконаний, і за весь період з 2007 року по 2013 рік стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки від цього заробітку, оскільки за цей період він як стягувач жодного разу не оскаржував дії державного виконавця по нарахуванню щомісячного розміру аліментів, який визначався за рішенням суду в сумі, не меншій 30 відсотків встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, про що систематично отримував відповідні довідки. Також при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 та звільнення її від сплати заборгованості по аліментам ОСОБА_1 як відповідач не предявляв вимоги про визначення розміру аліментів за весь період їх сплати в 1/4 частці від її заробітку і розрахунок заборгованості по аліментам саме з цієї суми, погодився з визначеним судами в рішеннях розміру сплачених аліментів і суми заборгованості, від сплати якої боржницю ОСОБА_3 звільнено, а тому відповідно до вимог ст.61 ч.3 ЦПК України ці обставини є встановленими і не можуть доказуватись в інших справах, в яких беруть участь ті самі особи. З врахуванням цих обставин у державного виконавця Вирбицького В.Г. при отриманні рішень судів про припинення стягнення аліментів і звільнення від сплати заборгованості не було законних підстав для витребування довідки про дохід боржниці за весь минулий період і визначення заборгованості по аліментам із розміру 1/4 частки від заробітку ОСОБА_3, він правомірно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, у звязку з чим вимоги скарги про зобовязання державного виконавця провести виконавчі дії у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, витребувати у боржниці ОСОБА_3 декларацію про усі її доходи за період з 05 жовтня 2007 року по 01 жовтня 2013 року та стягнути з неї аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку є безпідставними і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, ст.ст.49, 50 Закону України "Про виконавче провадження", керуючись ст.ст.383-388, 10, 11, 60, 61, 208, 209, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про скасування постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження та зобовязання провести виконавчі дії відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом п'яти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ Л.К.КИРИЛЮК