УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,
суддів: Амеліна В.І., Остапчука Д.О.,Гончара В.П., Савченко В.О.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Садово-городницького товариства масиву «Кам'яногірський», третя особа - ОСОБА_7, про визнання недійсними рішень товариства щодо переоформлення земельної ділянки, визнання права користування земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 06 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 10 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом та, уточнивши його, просив вважати строк позовної давності на звернення до суду із цим позовом непропущеним, визнати недійсним та скасувати рішення зборів засідання правління ради садоводів Садового товариства масиву «Кам'яногірський», оформлене протоколом від 13 квітня 1996 року № 1, щодо переоформлення його земельної ділянки № 601, яка була надана йому у користування, на його батька ОСОБА_7, визнати за ним право користування цією земельною ділянкою та право членства у товаристві.

На обґрунтування своїх вимог посилався на ті обставини, що з вересня 1989 року він є членом Садово-городницького товариства масиву «Кам'яногірський» та користувачем земельної ділянки № 601 розміром 0,6 га у с. Кам'яна Гора Костопільського району Рівненської області, яка належить товариству, та на якій йому дозволено здійснювати будівництво садового будинку.

Однак у липні 2013 року дізнався, що земельна ділянка вже не перебуває у його користуванні, оскільки рішенням зборів товариства від 13 квітня 1996 року земельну ділянку переоформлено на його батька ОСОБА_7, а рішенням від 13 квітня 2013 року ОСОБА_7 виключено із членів товариства та передано земельну ділянку у користування ОСОБА_9

Вважає рішення товариства від 13 квітня 1996 року про переоформлення земельної ділянки протиправним, оскільки він не подавав заяви на переоформлення земельної ділянки на його батька, йому не було відомо про це рішення та протиправно позбавлено членства у товаристві, що порушує його права, просив задовольнити позов.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 06 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 10 березня 2015 року, позов задоволено.

Поновлено строк на звернення до суду, визнано недійсним та скасовано рішення зборів засідання правління ради садоводів Садового товариства масиву «Кам'яногірський», оформлене протоколом від 13 квітня 1996 року № 1, щодо переоформлення земельної ділянки № 601 ОСОБА_6 на ОСОБА_7

Визнано за ОСОБА_6 право користування земельною ділянкою № 601 Садово-городницького товариства масиву «Кам'яногірський» та право членства у цьому товаристві.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_9 - ОСОБА_8 - просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що строк позовної давності позивач не пропустив, тому є підстави для його поновлення, відповідач неправомірно позбавив позивача права членства у товаристві та права користування земельною ділянкою, оскільки позивач не подавав заяви про вихід з товариства чи про передачу спірної земельної ділянки його батькові ОСОБА_7, а з рішенням про переоформлення земельної ділянки він не був ознайомлений.

Проте з такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій погодитись не можна на таких підставах.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим з виконанням усіх вимог цивільного судочинства, згідно з законом, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилають як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам оскаржувані судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що з 22 вересня 1989 року позивач ОСОБА_6 є членом Садово-городницького товариства масиву «Кам'яногірський» та йому виділено у користування земельну ділянку № 601, розміром 0,6 га у с. Кам'яна Гора Костопільського району Рівненської області.

04 жовтня 1989 року радою товариства йому надано дозвіл на будівництво на цій земельній ділянці літнього садового будинку, а 13 квітня 1996 року прийнято рішення № 1 про задоволення заяви ОСОБА_6 про переоформлення земельної ділянки на його батька ОСОБА_7, оскільки він відбуває довготривале відрядження.

Згідно з випискою з рішення Мащанської сільської ради Костопільського району Рівненської області від 24 грудня 1999 року № 59 спірну земельну ділянку передано безкоштовно у приватну власність ОСОБА_7

13 квітня 2013 року рішенням ради товариства виключено ОСОБА_7 із членів товариства, а земельна ділянка закріплена за ОСОБА_9

Згідно з довідкою товариства від 20 листопада 2013 року № 50 ОСОБА_6 був членом товариства з 22 вересня 1989 року по 13 квітня 1996 року.

Позивач, посилаючись на ті обставини, що тільки на початку липня 2013 року після отримання відповіді з архівного відділу Костопільської РДА дізнався про те, що його земельна ділянка була переоформлена на його батька у 1996 році і він вже не був її користувачем, тоді як жодної заяви про переоформлення не подавав, а на даний час вона закріплена за ОСОБА_9, звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не виконав вимоги процесуального права щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи та вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, не визначився із колом осіб, які повинні брати участь у справі, і, встановивши, що на даний час спірна земельна ділянка перебуває у користуванні ОСОБА_9, не роз'яснив позивачу право клопотати про залучення його до участі у справі як співвідповідача, не вирішив питання про його залучення до участі у справі в порядку, передбаченому ст. ст. 32, 33, 35, 36 ЦПК України, зробив передчасний висновок про задоволення позову.

Не врахував, що ухваленим рішенням вирішено питання про його права та обов'язки, тоді як судом його позбавлено можливості користуватись своїми процесуальними правами, зокрема і заявити клопотання про застосування строку позовної давності.

Разом із цим суд не перевірив дотримання позивачем строку позовної давності, не встановив поважності причин його пропуску та не з'ясував, якими доказами це підтверджується, не перевірив доводів нового користувача земельної ділянки ОСОБА_9 щодо цих обставин та не надав їм відповідної оцінки, а вказавши про те, що строк позовної давності не пропущено і його потрібно рахувати з моменту надходження позивачу відповіді від архівного відділу Костопільської РДА з 05 липня 2013 року, не з'ясував, чому позивач не цікавився земельною ділянкою раніше і що заважало йому звернутись за захистом своїх прав протягом 17 років, дійшов передчасного висновку про поновлення цього строку, ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права.

Апеляційний суд цих недоліків не усунув, на порушення ст. 303 ЦПК України не перевірив законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_9, постановив передчасну ухвалу про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Ураховуючи, що порушення судами норми процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду потрібно скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, як передбачено ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно задовольнити, рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 06 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 10 березня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_9 - ОСОБА_8 - задовольнити, рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 06 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 10 березня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян
Судді: В.І. Амелін В.П. Гончар Д.О. Остапчук В.О. Савченко