РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя Золотарьова Л.І.

за участю секретаря - Бломберус С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ПрАТ «Київський страховий дім» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

28.07.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 4887 грн., моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

В своїх доводах посилається на те, що 22.12.2014 року внаслідок порушення правил дорожнього руху відповідач, керуючи автомобілем «Хонда Аккорд», здійснив зіткнення з автомобілем «Форд» під його керуванням. Постановою суду від 20.02.2015 року відповідача визнано винуватим у вчиненні ДТП. У звязку з цим, він звернувся до страхової компанії, яка оцінила спричинену шкоду у розмірі 7935 грн. Оскільки оцінка проводилась без розробки автомобілю, йому не була відома вартість всіх деталей, то він погодився з вказаною страховиком сумою. Страхова компанія сплатила йому 7935 грн. Коли він почав ремонтувати автомобіль, сума необхідна для його ремонту виявилося значно вище, у розмірі 12 822 грн. Таким чином, різниця розміру матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 4887 грн. (12822 7935 = 4887). Внаслідок ДТП йому було завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що на тривалий час втратив можливість користуватися своїм автомобілем, що позбавило його можливості виконувати свої справи, він пережив стрес, що призвело до зміни його звичайного укладу життя. Внаслідок ДТП спричинений стрес призвело до серцевого нападу.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, надали пояснення відповідно до викладених в позові вимог.

Відповідач та його представник позов не визнали повністю. Представник пояснив, що 04.05.2015 року позивачу було виплачено страховою компанією 7935 грн. страхового відшкодування щодо події ДТП від 22.12.2014 року. З розміром вказаної страхової виплати позивач погодився, жодних претензій до суми страхової виплати не мав. Надана позивачем калькуляція вартості робіт не може бути достовірним доказом на підтвердження матеріальної шкоди на суму 4887 грн. Клопотання щодо призначення судової експертизи позивач не заявляв. Крім того, вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди предявлені до відповідача необґрунтовано, оскільки відповідач застрахував свою відповідальність, тому відповідати має ПрАТ «Київський страховий дім». Підстави для стягнення моральної шкоди також відсутні, оскільки позивачем не доведено про наявність моральної шкоди спричиненої у звязку з ДТП.

Представник ПрАТ «Київський страховий дім» не зявився, надав письмові заперечення у справі, просив у задоволенні вимог відмовити, зазначив, що відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім» зі строком дії з 08.03.2014 року до 07.03.2015 року. 22.12.2014 року сталася ДТП за участю водіїв автомобілів «Хонда Акорд» д.н. НОМЕР_1 та «Форд» д.н. НОМЕР_2. 24 та 25 грудня 2014 року водії повідомили страховика про настання ДТП. Згідно з калькуляцією складеною ПрАТ «Київський страховий дім» 19.03.2015 року, визначено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Форд» д.н. НОМЕР_3 у розмірі 12 814 грн. 62 коп. 23.03.2015 року позивач звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування, згідно з якою просив виплатити страхове відшкодування у розмірі згідно з калькуляцією. Однак, 30.04.2015 року ОСОБА_1 подав страховику заяву від 29.04.2015 року, у якій просив виплатити страхове відшкодування у розмірі 8 000 грн. Оскільки такий розмір страхового відшкодування був погоджений між позивачем та страховиком, позивач не наполягав на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна, то 30.04.2015 року страховик здійснив позивачу узгоджений з ним розмір страхового відшкодування у розмірі 8 000 грн.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

22.12.2014 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Хонда Акорд» д.н. НОМЕР_1 по вул. Івана Камишева на перехресті з пр. 50-річчя СРСР в м. Харкові, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав дорогу автомобілю «Форд» д.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався по пр. 50-річчю по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення даних автомобілів та спричинені матеріальні збитки, чим порушив п. 16.11 ПДР України.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 20.02.2015 року, яка набула законної сили, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з нотаріально посвідченої довіреності від 06.08.2011 року виданої власником транспортного засобу, позивач ОСОБА_1 на правовій підставі має право користуватися та розпоряджатися автомобілем «Форд» д.н. НОМЕР_2, тобто правомірно володіє транспортним засобом.

Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно. Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України. Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Згідно з полісом загальнообовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АІ/1605818 від 07.03.2014 року, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Хонда Акорд» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім» з лімітом майнової відповідальності 50000 грн., розміром франшизи 500 грн.

24.12.2014 року ОСОБА_2, а 25.12.2014 року ОСОБА_1 звернулися до ПрАТ «Київський страховий дім» з повідомленнями про подію ДТП від 22.12.2014 року.

Вказана подія ДТП була визнана страховим випадком.

Відповідно до Акту огляду транспортного засобу від 25.12.2014 року складеного страховиком ПрАТ «Київський страховий дім», було здійснено огляд автомобілю «Форд» д.н. НОМЕР_2, та встановлено характер ушкоджень, пошкоджені деталі.

Згідно з ремонтною калькуляцією №712-1760 від 19.03.2015 року, складеною страховиком ПрАТ «Київський страховий дім», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Форд» д.н. НОМЕР_2, складала 12 814 грн. 62 коп.

23.03.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «Київський страховий дім» з заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі згідно з калькуляцією.

30.04.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «Київський страховий дім» з заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 8000 грн. Після перерахування вказаних коштів на рахунок позивача, він не матиме претензій до ПрАТ «Київський страховий дім».

Відповідно до страхового акту №712-1760/1, затвердженого ПрАТ «Київський страховий дім» 30.04.2015 року, сума страхового відшкодування до виплати потерпілому становить 8000 грн.

Згідно з платіжним дорученням №6166 від 30.04.2015 року, ПрАТ «Київський страховий дім» здійснив перерахуванням на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 8000 грн.

До обов'язків страховика, як це передбачено п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», належить здійснення страхової виплати у разі настання страхового випадку.

Згідно зі ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Таким чином, між страховою компанією та потерпілим ОСОБА_1 було досягнуто згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування у розмірі 8000 грн., не наполягаючи на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Після отримання страхового відшкодування, позивач звернувся до ФОП ОСОБА_3 з приводу визначення вартості робіт з відновлення пошкодженого автомобіля. Згідно з калькуляцією від 09.07.2015 року вартість робіт було визначено у сумі 12 822 грн. (перераховано найменування робіт (операцій), зокрема вартості дверей, установки, розробки, зборки, окраски тощо).

У звязку з цим, позивач звернувся до відповідача з вимогою виплатити різницю (4887 грн.) між визначеною ФОП ОСОБА_3 вартістю робіт (12 822 грн.) та виплаченою страховою компанією страховою сумою (7935 грн.)

В судовому засіданні відповідач категорично заперечував проти стягнення з нього вказаної різниці маті реальної шкоди, зокрема, посилаючись на те, що його цивільно-правова відповідальність застрахована за спричинення майнової шкоди на суму 50 000 грн. Завдана шкода внаслідок ДТП не перевищує розміру ліміту відповідальності за договором страхування.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників.

Враховуючи, що у відповідача як у особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність з лімітом майнової відповідальності 50000 грн., достатньо ліміту відповідальності для повного відшкодування завданого ним шкоди потерпілому (позивачу), то підстави для застосування ст. 1194 ЦК України та стягнення з відповідача коштів, розмір яких покривається його лімітом відповідальності у 50 тис. грн., тому у відповідача не виникає обовязку сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Більш того, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача у розмірі 12 814 грн. 62 коп., яка була складена страховиком ПрАТ «Київський страховий дім» згідно з ремонтною калькуляцією №712-1760 від 19.03.2015 року, фактично дорівнює вартості робіт у розмірі 12 822 грн., яка була складена ФОП ОСОБА_3 згідно з калькуляцією від 09.07.2015 року.

Отже, позивач мав можливість отримати від страхової компанії вказану суму відшкодування (12 814 грн. 62 коп.), тоді коли вона була ще визначена страховою компанією, та на виплату якої 23.03.2015 року позивач подав заяву про виплату страхового відшкодування саме у розмірі згідно з калькуляцією страхової компанії.

Однак, за погодженням позивача та страхової компанії, позивач 30.04.2015 року звернувся до ПрАТ «Київський страховий дім» з заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 8000 грн., а не тієї суми яка була визначена згідно з калькуляцією.

У звязку з цим, відсутні підстави для стягнення з відповідача, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність, матеріальну шкоду у заявленому позивачем розмірі 4887 грн.

На підставі викладеного, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Внаслідок ДТП позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях у звязку з переживанням нервового потрясіння, пошкодження його майна, позбавлення можливості використовувати пошкоджений автомобіль, що привело до його пригніченого стану та створило незручності у життєдіяльності, з моменту ДТП тривалий час він вибитий з нормальних, привичних та необхідних для нього умов життя, в його звичний життєвий уклад були внесені значні зміни, які існували тривалий час. Всі ці обставини порушили звичний спосіб життя позивача та потребували від нього додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності.

При цьому посилання позивача на те, що у звязку з ДТП 22.12.2014 року у нього погіршилося здоровя, призвело до виникнення захворювання (діагноз нестабільна стенокардія, стаціонар з 27.05.2015 по 12.06.2015), суд не приймає до уваги, оскільки позивачем не надано доказів існування причинно-наслідкового звязку між ДТП, яка сталася 22.12.2014 року, та захворюванням, яке сталося через півроку.

На підставі викладеного, з урахування принципу справедливості та співмірності, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, у розмірі 2000 грн.

Суд постановляє рішення в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214-216 ЦПК України, ст.ст. 22, 1167, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 3, 29, 36 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП, у розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий -