Справа № 2-1114/11
Провадження № 2-з/204/178/15
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

31 грудня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіній А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про припинення права у спільній сумісній власності на квартиру та визначення частки учасників у праві спільної сумісної власності на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про припинення права у спільній сумісній власності на квартиру та визначення частки учасників у праві спільної сумісної власності на квартиру.

30 грудня 201 5ркоу від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить, вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру № 50, яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Робоча, будинок 87 та заборонити будь-яким особам, у будь-який спосіб відчуження вказаної квартири. В обґрунтування заяви зазначає, що на даний момент квартира № 50, яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Робоча, буд. 87, належить відповідачу. Як стало відомо, відповідач хоче переоформити спірну квартиру на третіх осіб, для чого свідомо затягує судовий процес. Тому, у нього є всі підстави вважати, що відповідач може відчужити квартиру на користь інших осіб, для ухилення від виконання можливого рішення суду на його користь, що в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду. Тому, вимушений звернутися до суду з вимогою про застосування запобіжного заходу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову, а ст. 152 ЦПК України, передбачені види забезпечення позову та зазначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як розяснює п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем разом із заявою про забезпечення позову не надано жодних доказів того, що відповідач має намір утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також позивачем не надано доказів кому саме на момент звернення з даною заявою належить зазначене нерухоме майно.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позов позивачем подано про визначення часток у спільні сумісній власності, у якому позивач не оспорює своє право власності на спірну квартиру, а лише просить визначити її частки співвласників. Тому, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову не може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тому, з огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні даної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151, 152 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про припинення права у спільній сумісній власності на квартиру та визначення частки учасників у праві спільної сумісної власності на квартиру - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.О. Дубіжанська