Справа № 489/8742/14-ц
Номер провадження 2/489/472/15
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

24 лютого 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та дружини в твердій сумі,

встановив

У листопаді 2014 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося, вони не мають спільних інтересів, спільного господарства не ведуть. Проживають окремо. Спору про поділ майна, яке набуте подружжям за час перебування у шлюбі, немає. Мають неповнолітню доньку, яка проживає з позивачем, відповідач гроші на її утримання та утримання дитини не надає.

Просить позов задовольнити, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки та дружини в твердій грошовій сумі.

Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце й час розгляду справи 22.01.2015 та 24.02.2015 повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою суду постановлено проводити заочний розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини та дружини в твердій грошовій сумі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

Позивач звернулася до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 110-114 Сімейного кодексу України (далі - СК України) за змістом яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, наявність інших обставин, що мають істотне значення та участі того з батьків, що проживає окремо від дитини в її утриманні шляхом стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 184, 180-182 Сімейного кодексу України (далі - СК України) за змістом яких батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у випадку не досягнення домовленості щодо участі в утриманні дитини, рішенням суду з того з батьків, який проживає окремо може бути стягнуто кошти на утримання дитини (аліменти) в частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2, 19 жовтня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що зроблено запис за № 1275.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 позивач і відповідач мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про недоцільність застосування заходів, передбачених ст. 111 СК України, щодо примирення подружжя.

Позивач зазначає, що домовленості з відповідачем про добровільну сплату аліментів не досягнуто, коштів на утримання дитини не надає.

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України).

За таких обставин, суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача, то суд вважає за можливе задовольнити позов в цій частині виходячи з такого.

Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 позивач і відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 2012 року, а/з №1275.

Як зазначає позивач на теперішній час вони проживають окремо, відповідач на її утримання та утримання дитини кошти передає в різних сумах з різною періодичністю, цих коштів не вистачає, тому що ці виплати не носять регулярного характеру. На теперішній час позивач ніде не працює, отримує державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Суд бере до уваги, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання позивача, що є підставою для стягнення аліментів на утримання дружини.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, відтак з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп., та на користь позивача 243 грн. 60 коп.

На підставі ст. ст. 105, 110, 112 СК України та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та дружини в твердій сумі - задовольнити.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, 19 жовтня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис в книзі № 1275 - розірвати.

Прізвище позивача ОСОБА_1 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстрованого у АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н., щомісячно в розмірі 700 грн. з подальшою індексацією, починаючи з 27.11.2014 до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстрованого у АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання щомісячно в розмірі 500 грн. з подальшою індексацією, починаючи з 24.11.2014 до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н. трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір 243 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір 487 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив , за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв