ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7625/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2015 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Вовк Є.І., розглянувши матеріали за позовом, підписаним ОСОБА_2, в якому позивачем вказано Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

Встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов вказаний позов.

Оскільки вказану заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, а саме: не надано документу щодо повноважень представника позивача, відповідно до положень ст.42 ЦПК України; не вказано поштового індексу відповідача; відсутнє обгрунтування позову щодо початку періоду виникнення вказаної заборгованості (її складових).

Згідно зі ст.121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи наведене, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було вирішено: залишити без руху позовну заяву з наданням заявнику строку для виправлення вказаних недоліків - 5 днів з моменту отримання цієї ухвали. Копію вказаної ухвали Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» отримало14.12.2015 року (згідно з розписками у рекомендованих листах).

При цьому, недоліки позову були усунуті лише частково.

Так, 17 грудня 2015 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшло звернення (вх.№61810), підписане ОСОБА_4 на виконання вимог вказаної ухвали (згідно з абз.2 цього звернення), в якому зокрема, було зазначено поштовий індекс відповідача, а також зазначено додаткове обгрунтування, зокрема, з посиланням на дату виникнення заборгованості за кредитом - 01 квітня 2015 року (на яку було відсутнє посилання в обгрунтуванні позову у первинній редакції) та з посиланням на дату виникнення заборгованості за процентами 01.03.2014 року (на яку було відсутнє посилання в обгрунтуванні позову у первинній редакції), проте всупереч вимогам ч.1 ст.120 ЦПК України, до цього звернення (вх.№61810) не було долучено його копії для відповідача (яка не вказана і серед додатків до вказаного звернення - фотокопій довіреностей).

Так, відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦПК України - позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При цьому, позивачем не враховано, що не надання вказаних копій здійснено без врахування і принципу змагальності сторін (ст.10 ЦПК України), якому кореспондує необхідність здійснення пропозиції відповідачу подати в зазначений строк (в ухвалі про відкриття провадження) письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обгрунтовуються, що передбачено п.5) частиною 5 ст.122 ЦПК України.

Судом враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Крім того, заявниками були долучені лише фотокопії документів щодо повноважень як ОСОБА_2, так і ОСОБА_4, а саме фотокопії довіреностей, в тому числі тих, на яких міститься підпис лише самого ОСОБА_4 - зацікавленої особи, відповідні повноваження якого також не підтверджені належним чином (щодо фотокопій довіреностей, які додані до вищевказаного звернення останнього), проте регламентований ст.ст.42, 119 ЦПК України перелік належних документів, які підтверджують повноваження представника особи у цивільному судочинстві, не передбачає можливості належного підтвердження відповідних повноважень представника шляхом надання вказаної фотокопії відповідних документів. При цьому, ст.42 ЦПК України імперативно встановлює, що саме оригінали документів, зазначених у цій статті, або копії з них, посвідчені суддею, приєднуються до справи, проте заявником навіть на вимогу суду не було надано до суду належного документу на підтвердження відповідних повноважень, в тому числі, у вищевказаному порядку, визначеному ст.42 ЦПК України, і тому суддя був позбавлений можливості посвідчити копію з нього.

З положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч.5 ст.121 ЦПК України - повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, вважаю, що відповідно до ст.121 ЦПК України заяву належить повернути.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути позов, в якому позивачем вказано Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня отримання її к опії.

Суддя: