АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7329/15 Справа № 204/575/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Самсонова В. В. Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ремеза В.А.

суддів - Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря - Видюкової Ю.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою Дніпропетровської міської ради

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, треті особи державний нотаріус третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Крупська Л.В., реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання права власності на спадщину, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на спадщину, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1. померла ОСОБА_4, яка за життя заповіла усе належне їй майно йому.

За життя ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 19.04.1989р. набула у приватну власність домоволодіння АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1. він звернувся до Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

12.04.2013р. ОСОБА_5, діючи на підставі довіреності від 07.11.2012р. в інтересах ОСОБА_2, звернувся до Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Крупська Л.В. постановою від 17.04.2013р. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, пославшись на те, що не було надано нотаріусу правовстановлюючих документів на об'єкт нерухомості та ненадання будинкової книги або іншого документу, який встановлює місце проживання спадкодавця.

Проте згідно листа КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» щодо надання інформації від 16.10.2012р. № 13 756 право власності на домоволодіння по вул. Крамського, буд. 46 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 19.04.1989р., виданого згідно з рішенням виконкому Красногвардійської районної ради народних депутатів № 169/11 від 24.03.1989р., однак вказані документи були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, а тому позивач просив визнати за ним право власності на домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з: А-1 житловий будинок; А1-1 житлова прибудова; А2-1 прибудова; а-1 прибудова; а2-1 веранда; Г - вбиральня та споруд (№ 1-8) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1., а також стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2015р. позовну заяву ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на спадщину задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на домоволодіння № АДРЕСА_1, яке складається з: А-1 житловий будинок; А1-1 житлова прибудова; А2-1 прибудова; а-1 прибудова; а2-1 веранда; Г - вбиральня та споруд (№ 1-8) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнуто з Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 3 500грн.

В апеляційній скарзі Дніпропетровська міська рада просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення необґрунтоване, таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1. померла ОСОБА_4

За життя ОСОБА_4 31.07.2008р. склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалось на день її смерті - ОСОБА_2

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції встановив, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їй майно, яке складається з домоволодіння № АДРЕСА_1.

Також судом було встановлено, що позивач у встановлений законом строк, а саме 09.01.2009р. звернувся до Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріусу Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Крупською Л.В. було відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, оскільки позивачем не надані правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно.

Проте суд встановив, що ОСОБА_4 на праві власності належало домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 19.04.1989р., виданого відділом комунального господарства виконкому Красногвардійської районної Ради народних депутатів згідно рішення виконкому Красногвардійської районної Ради народних депутатів № 169/11 від 24.03.1989р. та зареєстроване за нею в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради.

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про те, що після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1., відкрилась спадщина на належне їй майно, яке складається з домоволодіння № АДРЕСА_1, яке згідно технічного паспорту виготовленого станом на 23.11.2012р. складається з: А-1 житловий будинок; А1-1 житлова прибудова; А2-1 прибудова; а-1 прибудова; а2-1 веранда; Г - вбиральня та споруд № 1-8, а тому суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги позивача, визнавши за ним право власності на вказане домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1., і колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Доводи Дніпропетровської міської ради в апеляційній скарзі про те, що рішення необґрунтоване, таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права з посиланням, що нотаріус не вжив всіх заходів для встановлення обсягу спадкового майна після смерті ОСОБА_4, не свідчать про незаконність судового рішення, оскільки ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання за ним право власності на майно в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, а не з вимогами про оскарження дій нотаріуса, і суд розглядав спір в межах заявлених вимог в порядку ст. 11 ЦПК України.

Доводи Дніпропетровської міської ради в апеляційній скарзі про те, що рішення необґрунтоване, таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права з посиланням на те, що позивач не звертався до Дніпропетровської міської ради для вирішення спору у позасудовому порядку, і Дніпропетровська міська рада не є належним відповідачем, не можуть свідчити про незаконність судового рішення, оскільки відповідач є представником територіальної громади, і оскільки матеріалами справи встановлено, що інші спадкоємці після смерті ОСОБА_4 відсутні, а тому у разі відмови позивачу у задоволенні позовних вимог відповідач як представник територіальної громади повинен був звернутись до суду в порядку ст. 1277 ЦК України про визнання спадщини відумерлою.

Інші доводи Дніпропетровської міської ради не свідчать про незаконність судового рішення та не можуть бути підставою для його скасування, оскільки рішення суду відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303,304,308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: