АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8139/15 Головуючий 1 інстанції: Огієнко Д.В.
Справа № 620/600/15-ц Доповідач: Коваленко І.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Бездітко В.М.

при секретарі Чабан А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Профагро» на заочне рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Профагро» про витребування земельної ділянки із незаконного користування,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Профагро» про витребування земельної ділянки із незаконного користування.

В обґрунтування вимог зазначала, що з 2007р. на підставі договору оренди землі без номеру від 01.04.2007р., який зареєстровано 30.09.2008р. ТОВ «ПРОФАГРО» обробляється земельна ділянка розташована на території Миколаївської сільської ради Зачепилівського району Харківської області, яка належить їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю. Договір укладено строком на 5 років, термін дії якого закінчився у 2014р., враховуючи дату реєстрації.

Вона у 2015 р. вирішила самостійно обробляти свою земельну ділянку, проте перед початком весняно-польових робіт дізналась про те, що існує додаткова угода від 05.10.2011р. до договору оренди землі, в якій міститься відмітка про її нібито державну реєстрацію у Зачепилівському відділі Держкомзему Харківської області про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14.03.2012р. за № 01498, екземпляр якої їй не надавався та не підписувався нею.

У звязку з чим звернулась до суду з вимогами витребувати із незаконного користування ТОВ «ПРОФАГРО» належну їй земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану на території Миколаївської сільської ради Зачепилівського району Харківської області, стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір при зверненні до суду з позовом.

Заочним рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 20.08.2015 р. позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Ухвалою Зачепилівського районного суду Харківської областівід 06.10.2015 р. заочне рішення скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку.

В судове засідання представник позивача не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. Надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти постановляння по справі повторного заочного рішення не заперечував.

Представник відповідача, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не зявився, справа розглянута у відсутності представника відповідача.

Заочним рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено.

Витребувано із чужого незаконного користування у Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФАГРО» земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0359 та земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0179, які повернути ОСОБА_1

Стягнуто на користь ОСОБА_1, з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФАГРО» судові витрати в розмірі 243,60 грн. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ТОВ «ПРОФАГРО» просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити та витрати по сплаті судового збору, сплачені відповідачем під час розгляду справи, покласти на позивача, посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення, неповне зясування обставин справи та ухвалене з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не зявились, повідомлені належним чином про що свідчать звороні повідомлення та підпис представника відповідача в явочному аркуші.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 14, ст. 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди укладається у письмовій формі та набуває чинності після його державної реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серія 1-Х №025869, виданого Головою Зачепилівської райдержадмінстрації 27грудня 2002 року, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 4,30 гектарів, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Миколаївської сільської ради Зачепилівського району Харківської області ( а. с. 11).

01 квітня 2007 року ОСОБА_1 та ТОВ «Пофагро» уклали договір оренди землі, за умовами якого ОСОБА_1 надала, а ТОВ «Профагро» прийняло в строкове платне користування строком на 5 років земельну ділянку площею 0,82 гектарів, розташовану на території Миколаївської сільської ради, яка належить на праві власності ОСОБА_1

Вказаний договір зареєстровано у ЗВРХРФДПЦДЗК 30 вересня 2008 року за №7 (а. с.38).

05 жовтня 2011 року ОСОБА_2 та ТОВ «Профагро» уклали додаткову угоду до договору оренди землі, якою доповнили п. 8 договору оренди землі та визначили, що строк дії договору становить 5 років з моменту набрання чинності додаткової угоди.

Додаткова угода зареєстрована у Зачепилівському відділі Держкомзему Харківської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14 березня 2012 року за №01625 (а.с.39).

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд виходив з того, що додаткова угода не набула чинності, оскільки згідно листа реєстраційної служби Зачепилівського районного управління юстиції Харківської області №496/03/10-19 від 18 березня 2015 року державної реєстрації додаткової угоди, а також внесення записів про продовження терміну дії договору оренди землі не проводилося.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, оскільки він дійшов його з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. ст.125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

До 2010 року реєстрація правовстановлюючих документів на земельні ділянки здійснювалася Центром державного земельного кадастру згідно з Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 2 липня 2003 року №174 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 липня 2003 року за № 641/7962.

З 2011 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2009 року №1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі», яка була чинною до 1 січня 2013 року, реєстрація правовстановлюючих документів на земельні ділянки здійснювалася територіальними органами Держземагентства за місцем розташування земельної ділянки.

1 січня 2013 року набрали чинності Закон України «Про Державний земельний кадастр», постанова Кабінету Міністрів України №1051 від 17 жовтня 2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» та зміни до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у звязку з чим з 1 січня 2013 року державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень здійснює Державна реєстраційна служба .

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

На час укладання додаткової угоди між ОСОБА_1 та ТОВ «Пофагро» державну реєстрацію договорів оренди землі здійснювали територіальні органи Держземагентства за місцем розташування земельної ділянки.

Із копії додаткової угоди, укладеної 05 жовтня 2011 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Профагро» вбачається, що вона зареєстрована у Зачепилівському відділі Держкомзему Харківської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14 березня 2012 року за №01625.

Таким чином, додаткова угода набула чинності після її державної реєстрації, а ТОВ «Профагро» набуло право на строкове платне користування земельною ділянкою ОСОБА_1

Вирішуючи спір, суд не врахував вказані обставини, помилково дійшов висновку про те, що у ТОВ «Профагро» припинилося права на користування земельною ділянкою ОСОБА_1 та безпідставно витребував із чужого незаконного користування у ТОВ «Профагро» земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0359, повернувши її ОСОБА_1

З огляду на викладене, колегія судів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Профагро» про витребування із незаконного користування ТОВ «Профагро» земельної ділянки за необґрунтованістю.

Крім того в рішенні суду зазначено про витребування двох земельних ділянок з кадастровим номером :03:000:0359 та земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0179, які повернути ОСОБА_1, однак, даних про належність позивачці земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0179 матеріали справи не містять і вимоги нею такі не заявлялись.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Матеріали справи свідчать, що при подачі заяви про перегляд заочного рішення суду першої інстанції ТОВ «Профагро» сплачено судовий збір у розмірі 609 грн. ( а. с.32)

Крім того, при подачі апеляційної скарги на повторне заочне рішення суду ТОВ «Профагро» сплачено судовий збір у розмірі 535 грн. 92 грн. (а.с.71).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви до суду.

При звернення з позовом в суд ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.1).

Таким чином, при подачі апеляційної скарги ТОВ «Профагро» зобовязано було сплатити на користь держави судовий збір у розмірі 267 грн. 96 коп.

Рішення ухвалюється судом на користь відповідача, а тому понесені ним судові витрати у розмірі 609 грн. та 267 грн. 96 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Профагро».

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Профагро» - задовольнити.

Заочне рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Профагро» про витребування земельної ділянки із незаконного користування - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Профагро» судові витрати у розмірі 876 (вісімсот сімдесят шість) грн. 96 (девяносто шість) коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: