Справа №705/3744/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого- судді Мазуренко Ю.В.

при секретарі Щербаковій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Алло» про захист прав споживача, розірвання договору купівлі-продажу телефону, стягнення коштів та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Алло», в якому просила розірвати договір купівлі - продажу мобільного телефону «Samsung Galaxy Core І8262» та аксесуарів до нього, укладений між нею і Товариством з обмеженою відповідальністю «Алло» ( далі ТОВ «Алло») 06 червня 2014 року, стягнути з відповідача вартість товару, загальною вартістю 2548 грн., моральну шкоди в сумі 2000 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що 06.06.2014 року, в магазині в м. Умані по вул. Леніна, 32, де свого часу знаходився магазин мережі «Алло», вона придбала новий телефон «Samsung Galaxy Core І8262» білого кольору за 2222,00 грн. та аксесуари до нього на загальну суму 2548,00 грн. (чек № 8900). Під час гарантійного терміну (один рік) використання телефон почав працювати некоректно, внаслідок чого 27.05.2015 року через магазин «Алло», що розташований в м. Умані по вул. Тищика, 23, оскільки магазину по вул. Леніна, 32 вже немає, вона здала його на гарантійний ремонт. В подальшому вона почала звертатися на телефон гарячої лінії магазину «Алло» (тел. НОМЕР_1) та запитувати щодо ремонту телефону. В телефонному режимі співробітниками «Алло» її було проінформовано, що телефон ремонту не підлягає, та запропоновано звернутися до магазину за місцем здачі телефону для написання заяви на повернення коштів або обміну телефону на аналогічний, на що вона відразу погодилась. З цією метою 11.06.2015 року позивач звернулася до магазину, однак його керуючий повідомив, що будь-якого підтвердження щодо телефону до магазину не надходило, а тому запропонував зачекати кілька днів. Після чергового звернення на гарячу лінію «Алло» їй все-таки було рекомендовано з'явитися в магазин та написати заяву, що і було нею зроблено 14.06.2015 року. Після неодноразових звернень на гарячу лінію «Алло», лише 16.06.2015 року її було надано номер телефону Сервісу Самсунг - НОМЕР_2, однак після звернення за вказаним номером їй повідомили, що телефон на ремонт не надходив, а потім ще з гарячої лінії повідомили, що 17.06.2015 року о 10 год. 00 хв. їй потрібно знову прибути до магазину, до якого вже буде надіслано підтвердження на повернення коштів за придбання товару неналежної якості або обміну телефону. Так, на протязі дня, 17.06.2015 р. позивач двічі зверталася до магазину «Алло», але обіцяного підтвердження так і не надходило. Після чергового звернення на гарячу лінію «Алло» 17.06.2015 р. менеджер її повідомила, що заява від 14.06.2015 р. має розглядатись 30 днів, а потім вже менеджер Катерина о 16 год. 30 хв. повідомила, що її телефон знаходиться в сервісному центрі та що він вже відремонтований. На її прохання вона надала телефон СЦ Гратіс - 044-573-26-03. Під час звернення на вказаний номер їй повідомили, що телефон на ремонт надійшов лише увечері 16.06.2015 року і 17.06.2015 року він вже був нібито відремонтований. Проблема в ньому - програмний збій, ремонт - перепрошивання. 24.06.2015 року близько 17 год. на вказаний вище номер телефону їй надійшов телефонний дзвінок від керуючого магазином «Алло» по вул. Тищика, 23 в м. Умані з повідомленням про те, що зданий на сервіс телефон «Samsung Galaxy Core І8262» доставлений після ремонту. Вона одразу ж з'явилась в магазин, щоб його забрати, проте під час візуального огляду виявилось, що він має дефекти, яких не було тоді, коли вона здавала його на ремонт, зокрема, він мав подертий та подряпаний корпус. Перевірити його справність вона також не змогла, оскільки він не вмикався. Доказом цього є і та обставина, що під час здачі телефону в ремонт в заяві та акті прийому товару для оцінки якості обслуговування від 27.05.2015 р. зазначено, що її телефон приймається без подряпин та сколів, проте в довідці про проходження ремонту від 17.06.2015 р. вже зазначено, що корпус телефону потертий та подряпаний. Отже, вказані дефекти могли утворитись лише під час перебування телефону в сервісному центрі.

Таким чином, з моменту передачі телефону відповідачеві та до моменту подання позову, вона позбавлена можливості користуватись придбаним нею телефоном, оскільки його дефекти так і не були усунуті. Позивач вважає, що внаслідок неправомірної поведінки відповідача порушуються її права та інтереси споживача, що і зумовило звернення до суду з даним позовом. Внаслідок наведеного вона вважає, що недолік проданого їй тефону є істотним, оскільки він не усунутий з 27.05.2015 р., тобто понад 14 днів (п.п. б) п. 12 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів»). Також їй було заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в 2000,00 грн.

В ході розгляду справи, позивачем було збільшено розмір позовних вимог, у звязку з тим, що що на даний час мобільний телефон «Samsung Galaxy Core І8262» знятий з виробництва та не реалізується як в мережі магазинів «Алло» так і в інших магазинах побутової техніки за його відсутності. Однак станом на серпень 2015 року вартість вказаного телефону становила від 3499,00 грн. до 4054,00 грн., тобто ціна на даний товар значно підвищилася. У звязку з вищевикладеним, позивач просить суд розірвати договір купівлі-продажу телефону «Samsung Galaxy Core І8262» та аксесуарів до нього загальною вартістю 2548,00 грн., укладений 06.06.2014 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «Алло», стягнути з відповідача - ТОВ «Алло» на її користь 2222 грн. вартість телефону, 1277 грн. різниці між ціною товару, 3466 грн. 32 коп. неустойки, 2000,00 грн. заподіяної моральної шкоди та розподілити судові витрати судові витрати згідно ст 88 ЦПК України.

Позивач та її представники у судовому засіданні позовну заяву, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, підтримали у повному обсязі. Також у судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_2 просив стягути з відповідача на користь позивача, понесені нею витрати за отримання правової допомоги у розмірі 850,20 грн.

Представники відповідача по дорученню у судовому засіданні позов не визнали, в наданих суду поясненнях, як і в запереченні на позов, зазначили, що 06 червня 2014 року позивачем було придбано в магазині ТОВ «Алло», телефон «Samsung Galaxy Core І8262» (далі за текстом-товар). 27.05.2015 року до магазину ТОВ «Алло» позивачем було передано товар, в межах гарантійного строку, для проведення безоплатного усунення недоліків відповідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів». Для забезпечення виконання заявлених позивачем вимог товар було передано до сервісного центру, шо підтверджується актом приймання товару для оцінки якості та обслуговування від 27.05.2015 року. Вимоги позивача по заяві від 27.05.2015 року були виконані повністю, товар позивачу було повернуто зі авторизованого сервісного центру у справному стані, недоліки в товарі були усунуті, шо підтверджується довідкою авторизованого сервісного центру № 1506-3137 від 17.06.2015 року про проходження ремонту. Суттєвим аспектом, є те що вимоги клієнта, щодо проведення гарантійного обслуговування товару були виконані та те, шо недолік в товарі проявився лише тільки раз та відсутні ознаки суттєвого недоліку в товарі. Однак позивач відмовився забирати товар з тортівельної точки. Представники відповідача вважають вимоги позивача необгрунтованими і такими, що суперечать діючому законодавству. У своїх запереченнях представники відповідача посилалися на положення, статті 678 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», якими передбачено, що покупець якому переданий товар неналежної якості має право вимагати від продавця за свої вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Позивач і скористався даним правом, та звернувся до їхнього підприємства з проханням усунути виявлений недолік в товарі. Актом приймання-передачі товару для оцінки якості від 27.05.2015 року, між споживачем та їхнім підприємством було погоджено термін обслуговування товару, а саме: термін бслуговування 24 дні, термін транспортування 0 днів. Тобто між споживачем та підприємством був погоджений загальний термін обслуговування товару 24 дні. Таким чином, твердження позивача, що технічне обслуговування товару повинно було проведено на протязі 14 днів, суперечить наявним доказам погодження з позивачем більшого терміну обслуговування товару, що наявні в матеріалах справи. Як вбачається з листа вих. №5/МГ від 26 червня 2015 року, позивачу було запропоновано, за для задоволення його законних прав щодо сплати неустойки за кожний день затримання усунення недоліків, надати номер карткового рахунку з метою перерахування 1% пені від вартості товару за кожний день затримки у усуненні недоліків в товарі, однак позивач на даний момент з незрозумілих причин не надав номер свого карткового рахунку, що позбавило можливості підприємство перерахувати належну споживачу неустойку. Слід зазначити, що відсутні підстави для повернення грошових коштів за товар згідно ст. 9. Закону У країни «Про захист прав споживачів» оскільки вимога про повернення грошових коштів за товар надійшла вже після спливу чотирнадцяти денного терміну від дня купівлі товару, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошено продавцем. Таким чином, Законом встановлено визначення істотного недоліку, а саме: наявність/сукупність вищезазначених ознак, при цьому той самий недолік в товарі повинен проявлятися щонайменше двічі, що повинно бути підтверджено уповноваженим сервісним центром. Зазначають, що уповноваженим сервісним центром недолік в товарі був підтверджений лише один раз та при проведені гарантійного обслуговування був усунений, що підтверджується довідкою авторизованого сервісного центру № 1506-3137 від 17.06.2015 року про проходження ремонту, а тому відсутні ознаки істотного недоліку, оскільки недолік в товарі проявився лише один раз.

Твердження позивача про наявність пошкоджень товару та те, що телефон не працює не відповідає дійсності, оскільки при перевірці товару на торгівельній точці після сервісного обслуговування та на сьогоднішній момент товар знаходиться в робочому стані.

На думку представників відповідача, позивачем не було надано доказів щодо того, що товар має дефект, що не відповідає рівню безпеки на яку споживач має право розраховувати. Позивач не надав доказів що відповідач порушив його права, та що саме дане порушення призвело до моральних страждань та хвилювань, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Тому вони просять суд в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, приходить до наступного.

06.06.2014 року, ОСОБА_1 в магазині «Алло», який був розташований у м. Умані по вул. Леніна, 32 Черкаської області, придбала новий телефон «Samsung Galaxy Core І8262», білого кольору за 2222,00 грн. та аксесуари до нього на загальну суму 2548,00 грн. (чек № 8900). Строк гарантійного обслуговування на мобільний телефон встановлено 1 рік з дати продажу товару.

Згідно вимог ст. 655, ч. 1 ст. 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого має відповідати умовам договору купівлі-продажу, а покупець зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правові наслідки передання покупцю товару неналежної якості, передбачені за вимогами ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів", п. 2 ч. 1 ст. 678, п. 1 ч. 1 ст. 708 ЦК України, за якими, у разі виявлення покупцем протягом гарантійного строку або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, покупець має право за своїм вибором вимагати від продавця у т.ч. безоплатного усунення недоліків у розумний строк. До тих відносин, за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, що не врегульовані цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів(ч. 3 ст. 698 ЦК України

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 р. №1023-XII (далі Закон).

Статтею 2 Закону встановлено, що законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Під час гарантійного терміну (один рік) використання телефон почав працювати некоректно, внаслідок чого 27.05.2015 року позивач здала його на гарантійний ремонт, однак, недолік проданого їй тефону не був усунутий і взагалі після повернення телефону з ремонту 24.06.2015 року, вона була позбавлена можливості перевірити його функціональність, у зв»язку з тим, що він взагалі не включався. Тому між сторонами виник конфлікт , в процесі якого сторона відповідача на момент повернення телефону 24.06.2015 року не змогла переконати споживача у тому, що товар був відремонтований, оскільки телефон взагалі не включався та мав явні зовнішні пошкодження був подертий і подряпаний та істотно відрізнявся від того телефону, який покупець передала на ремонт.

Судом достовірно в судовому засіданні встановлено, що 24.06.2015 року телефон позивачу повернутий не був і по даний час він знаходиться в магазині.

З огляду на викладене, право споживача є порушеним і підлягає судовому захисту у встановлений Законом спосіб.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу.

Вказане правило діє, якщо в нормах матеріального права не має вказівки про перерозподіл обов'язків доказування.

У справах про захист прав споживачів на споживача покладається лише тягар доказування факту придбання, замовлення товарів (послуг), а що до інших обставин, обов'язок доказування покладається на продавця.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону на вимогу споживача продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний надати йому контрольно-вимірювальні прилади, документи про якість, безпеку, ціну продукції. У разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний організувати проведення експертизи продукції, яка проводиться за рахунок останнього.

При цьому Закон не містить положень про те, коли саме виникає необхідність в підтвердженні недоліків товару експертизою та хто визначає таку необхідність.

Враховуючи, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов'язання, в тому числі за спричинену шкоду, лежить на продавцеві саме він має бути зацікавлений в проведенні експертизи.

Позивачем доведено та надано необхідні документи на підтвердження факту укладення договору купівлі-продажу телефону, його вартість та докази того, що покупець після повернення телефону з сервісного центру звертався до продавця з заявою про сприяння у вирішенні питання щодо якості придбаного нею товару.

Відповідачем, на якого в даних правовідносинах покладається тягар доказування відсутності істотних недоліків товару,не довів належну якість товару, відсутність в ньому істотних недоліків та існування інших обставин, які звільняють його відвідповідальності.

Не скористався відповідач і своїм правом на заявлення клопотання про призначення у справі експертизи під час розгляду позову.

Враховуючи перерозподіл обов'язків доказування, той факт що на протязі гарантійного строку і після повернення телефону із сервісного центру споживач фактично не міг користуватися товаром за його цільовим призначенням, доводи ТОВ «АЛЛО» про те, що позивач не довела наявність в товарі істотних недоліків, а отже позбавляється права на розірвання договору купівлі - продажу, є необґрунтованими, суперечать нормам матеріального, процесуального права та таким принципам цивільного судочинства, як добросовістність і справедливість.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Сума матеріальної шкоди, завданої позивачу неправомірними діями відповідача, обґрунтована та підтверджена належними та допустимими доказами, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, зневажливе відношення ТОВ "АЛЛО" до законних прав позивача, як споживача, завдало ОСОБА_1 моральної шкоди, яку вона оцінює в розмірі 2000 грн.

Згідно з вимогами відповідних положень Конституції України, зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства України, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди, яка заподіяна внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, що встановлені чинним законодавством України, обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди в т.ч. і моральної підлягають:

-наявність шкоди;

-протиправність діяння заподіювача шкоди;

-наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діяннями;

-наявність вини особи ( до якої предявлено позов) в її заподіянні.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди з наступними змінами і доповненнями ( далі Постанова), зокрема в п. 2, вказано з посиланням на чинне законодавство України відповідні Закони України, що спори про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди судами розглядаються коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень та у випадках прямо передбачених чинним законодавством України.

Отже, відповідно до Конституції України і положень нормативно-правових актів, в тому числі відповідних положень ЦК України, право на відшкодування моральної шкоди повинно бути передбачено чинним законодавством України, заподіювач шкоди повинен діяти протиправно і з його боку повинна бути вина в заподіянні шкоди, позивач повинен довести наявність такої шкоди та наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діями заподіювача.

Завдана позивачу моральна шкода виразилася в тому, що відповідач надавав весь час позивачу неправдиву інформацію. Позивач вимушена була витрачати час на телефонні дзвінки, особисте відвідування магазину, вимушена була коректувати свої робочі плани та плани на грошові кошти, сподівалася на вирішення питання, як їй було обіцяно. Бездіяльність відповідача вимусила позивача звернутися за юридичною допомогою.

Всі ці негативні переживання призвели до того, що позивач не може повернутися до нормального життєвого ритму.

Згідно з положеннями ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Вимога позивача про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню, оскільки факт заподіяння позивачу моральної шкоди, пов'язаної з бездіяльністю відповідача спричинило душевні страждання та хвилювання, очевидний та не викликає сумнівів. Визначений позивачем розмір моральної шкоди в сумі 2000 грн., відповідає вимогам розумності та справедливості, заявлений у розмірах, адекватних обставинам справи, як це передбачено діючим законодавством України.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність законних підстав для розірвання договору купівлі продажу телефону та стягнення з відповідача на користь позивача суми вартості телефону ( без аксесуарів ) та стягнення суми моральної шкоди.

Підстав для задоволення позову в частині стягнення суми неустойки за затримку усунення недоліків суд не вбачає, оскільки відповідно до п.28 „Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №506 від 11.04.2002р., - за кожен день затримки усунення недоліків понад установлений термін неустойку у розмірі 1% вартості товару споживачеві виплачує виконавець. Як вбачається зі справи, ремонт телефона відповідач не здійснював, у зв'язку з чим відповідач не може нести відповідальність по сплаті неустойки.

Тому позов в цій частині не підлягає до задоволення.

Разом з тим, вимога про стягнення з відповідача витрат за правову допомогу підлягає до задоволення частково.

На підставі ч.1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Законом України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, який вступив в дію з 01 січня 2012 року взагалі не передбачено відшкодування витрат на написання позовних заяв, тобто за складання відповідних процесуальних документів.

Так, представник позивача надав суду квитанцію про сплату коштів за підготовку адвокатом цивільного позову та оплату винагороди за участь в судовому засіданні.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання правової допомоги у сумі 300,00 грн., що підтверджено відповідною квитанцією.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 79, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 655, 673, 678, 698, 708, 711 ЦК України, ст.ст.1, 4, 8, 17 Закону України «Про захист прав споживачів», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розірвати договір купівлі-продажу мобільного телефону «Samsung Galaxy Core І8262», (1МЕІ 46791), укладений між ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю «Алло» 06.06.2014 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» на користь ОСОБА_1 сплачені за мобільний телефон грошові кошти в сумі 2222,00 (дві тисячі двісті двадцять дві) гривні.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» на користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) грн. у відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» на користь ОСОБА_1 витрати за правову допомогу в сумі 300,00 грн.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» на користь держави витрати з оплати судового збору, в частині вимог майнового характеру в сумі - 155,90 грн., витрати з оплати судового збору, в частині вимог немайнового характеру в сумі - 487,20 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави витрати з оплати судового збору, в частині вимог майнового характеру в сумі 331,30 грн.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя Мазуренко Ю.В.