РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 року Справа №293/2008/14-ц

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Васильчука С.Ф.;

при секретарі Тишкевич К.Б.;

з участю представника позивача Юхимчука В.С.;

відповідача ОСОБА_2;

представника відповідача ОСОБА_3;

треті особи на стороні позивача без самостійних позовних вимог ОСОБА_4,ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічний позов про визнання недійсними пунктів кредитного договору № 014/0917/82/133735 від 27 травня 2008 р., розірвання вказаного кредитного договору та визнання недійсним Договору іпотеки від 27 травня 2008 р., додаткової угоди №1 до договору іпотеки № 1, стягнення судових витрат,-

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому вказав про те, що 27 травня 2008 р. між банком та відповідачем було укладено кредитний договір відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 29 988,00 доларів США строком на 120 місяців - по 27 травня 2018 р. з сплатою 14 відсотків річних.

28 травня 2008 р. між сторонами укладено додаткову угоду з метою зменшення розміру щомісячного платежу по кредиту та змінено строки їх сплати.

Однак, відповідач, в порушення нового графіку сплати по кредитному договору, належним чином свої обов'язки не виконав у зв'язку з чим допустив заборгованість перед банком у загальній сумі 1 550 692, 72 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

Не погодившись з позовом банку, відповідач подав до суду зустрічний позов, яким просив визнати недійсними певні пункти Кредитного договору, розірвати кредитний договір, визнати недійсними Договір іпотеки та Додатковий договір №1./а.с.169/.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, з обставин, наведених у ньому, зустрічний позов не визнав.

Відповідач та його представник підтримали свій зустрічний позов, не визнавши позов банку.

Заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, третіх осіб, дослідивши письмові докази, суд приходить до переконання про те, що позов банку підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов слід задовольнити частково з наступних підстав:

-правовідносини регулюються ст., ст. 203, 215,216, 548, 651, 653, 1056 - 1 ЦК України, ст.ст. 5,11,18, 21, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», рішеннями Конституційного Суду України від 11 липня 2013 р. № 7- рп / 2013 та від 10 листопада 2011 р. № 15 - р2011;

-в судовому засіданні встановлено те, що 27 травня 2008 р. між банком та відповідачем було укладено кредитний договір відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 29 988,00 доларів США строком на 120 місяців - по 27 травня 2018 р. з сплатною 14 відсотків річних.

28 травня 2008 р. між сторонами укладено додаткову угоду з метою зменшення розміру щомісячного платежу по кредиту та змінено строки їх сплати.

Однак, відповідач, в порушення нового графіку сплати по кредитному договору, належним чином свої обов'язки не виконав у зв'язку з чим допустив заборгованість перед банком у загальній сумі 1 550 692, 72 грн.;

-відповідно до ст. , ст. 192, 524, 533 ЦК України, кредитне зобов'язання повинно бути виражене у грошовій одиниці України - гривнях. З змісту кредитного договору не вбачається того, що при його укладенні дана вимога законів біла виконана. В договорі зазначено тільки те, що відповідач взяв в борг у позивача 29 988, 00 доларів США / а.с.5/ Дана вимога законів є істотною умовою і обов'язковою при укладанні вказаного виду договору;

-при укладанні договору, в порушення ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», бак, перед укладенням договору, зобов'язаний був, у письмовій формі, під розпис, повідомити відповідача про кредитні умови, наявні форми кредитування, орієнтовну сукупну вартість кредиту з врахуванням відсоткової ставки та вартості всіх послуг, переваги та недоліки запропонованої схеми кредитування відносно інших можливих схем.

Як вбачається з письмових доказів, ця вимога закону банком виконана не була;

-відповідно до вимог ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» - продавець не повинен включати у договір із споживачем умови, яке є несправедливими. Несправедливими є умови при яких, в супереч принципу добросовісності наступає істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. При укладанні оспорюваного договору, такий дисбаланс є наявним, а саме:

-споживач взяв кредит в сумі 29 988 00 доларів США, а відповідно до умов договору, повинен повернути банку подвійну суму - 66 983, 39 доларів США;

-відповідно до п. 4.1, ст. 4 Кредитного договору, всі ризики знецінення національної валюти відносно долара США банк поклав виключно на позичальника;

-в порушення рівності сторін договору, банк в односторонньому порядку надав право тільки собі, на власний розсуд, без згоди позичальника змінювати відсоткову ставку по кредиту та в односторонньому порядку розривати договір кредиту;

-відповідно до ст. 21 вищенаведеного Закону, права споживача вважаються порушеними, якщо, будь-яким чином обмежується його право на одержання необхідної інформації.

З висновку судово-трасологічної експертизи вбачається те, що підписи замість відповідача- ОСОБА_2 в Умовах кредитування по програмі «Кредит під заставу нерухомості» вчинені не ОСОБА_2 - стороною договору, а іншою особою. / а.с.157/. Зазначене вказує на зловживання своїми посадовими обов'язками певними працівниками банку, які призвели до того, що сторона договорів не була повідомлена та ознайомлена з суттєвими умовами «Умов кредитування…» Дані «Умови…» є невід'ємною частиною основного договору кредиту;

-відповідно до вимог ст., ст. 216, 548 ЦК України - у випадку визнання основного договору недійсним, недійсними визнаються і похідні договори;

-У своїх рішення щодо договорів кредитування Конституційний Суд зазначив, що з огляду на приписи ст. 42 Конституції України, участь у договорі споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, зважаючи на принцип рівності учасників цивільно-правових відносин та свободу договору. Зокрема, у договорах про надання споживчого кредиту, щодо сплати споживачем пені за прострочення у повернені кредиту.

Умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципу справедливості, добросовісності і розумності.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до переконання про те, що з відповідача на користь позивача на виконання принципів справедливості, рівності прав учасників договору слід стягнути тільки заборгованість по залишкам тілу кредиту/ а.с.82/.

Щодо розстрочки сплати заборгованості, то суд відмовляє у задоволенні даної вимоги з тих підстав, що то не є компетенція суду при вирішення позову по суті. Дане питання може бути вирішене в порядку виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати слід стягнути відповідно до задоволених рішенням позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, ст.., ст. 203, 215,216, 548, 651, 653, 1056 - 1 ЦК України, ст. , ст. 5,11,18, 21, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», рішень Конституційного Суду України від 11 липня 2013 р. № 7- рп / 2013 та від 10 листопада 2011 р. № 15 - р2011 , керуючись ст., ст. 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В

Позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ідетнифікаційний код НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» 6 805, 95 доларів США, що відповідає по курсу долара до національної валюти України 102 тис. 810 грн. 97 коп. - заборгованість по тілу кредиту.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 3 тис. 654 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_2 судові витрати за проведення експертизи в сумі 900 грн. 48 коп. /а.с.150/.

В останній частині позову відмовити за безпідставністю.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати недійсними пункти : 1.1, ст. 1; підпункти 4.1.1., 4.1.2., 4.1.3., 4.1.4., 4.1.5., 4.1.6.; пункт 7.5 ст. 7; пункти 15.4, 15.5, 15.6, 15.7. статті 15; пункти 16.1, 16.2, 16.3, 16.4., 16.5., 16.6., 16.7., статті 16 кредитного договору № 014/0917/82/133735 від 27 травня 2008 р. укладеного між ПАТ «Райффайзен Банком Аваль» та ОСОБА_2 на суму кредиту 29988,00 доларів США та розірвати вищезазначений договір.

Визнати недійсною додаткову угоду №1 до вищевказаного кредитного договору укладену 28 березня 2009 р., укладену між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2

Визнати недійсним Договір іпотеки від 27 травня 2008 р. за реєстром № 1712 та Додаткову угоду до нього №1 від 06 травня 2009 р.

В останній частині позову відмовити за безпідставністю.

Після вступу рішення в законну силу повернути ОСОБА_2 речові докази - Журнал реєстрації вступного інструктажу, оригінал додаткової угоди № 1712 від 27 травня 2008 р., які зберігаються при справі.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області, через Черняхівський райсуд протягом 10 діб після його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні, в той же термін, після отримання копії рішення.

Головуючий суддя: С.Ф. Васильчук

Копія: вірно

Суддя: