АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/4403/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3018/15Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А.М. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого: судді Пилипчук Л.І.,

суддів: Кривчун Т.О., Чумак О.В.,

при секретарі: Філоненко О.В.

за участю: позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 серпня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, та відшкодування моральної шкоди ,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати недостовірною інформацію, поширену відповідачем ОСОБА_2. у блозі інтернет-видання «Полтавщина» у вигляді доступному для публічного ознайомлення за посиланнями ІНФОРМАЦІЯ_1 та у фейсбуці ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4, де 18.03.2015 року була розміщена стаття під назвою «Уповноважену по боротьбі з корупцією Полтавської облради незаконно підвищували на державній службі». Оскільки викладена в статті інформація є недостовірною, просила суд зобов'язати відповідача спростувати поширену недостовірну інформацію у той же спосіб, в який вона була поширена, та стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що суд не дав належної оцінки доказам по справі, неповно з'ясував обставини справи, порушив норми матеріального та процесуального права.

Зазначає, що використані у блозі ОСОБА_2 висловлювання не є припущенням, не є вираженням суб'єктивного ставлення відповідача до неї, а носять винятково стверджувальний констатаційний характер, за своєю природою не є оціночними судженнями та відповідають визначенню поняття «недостовірна інформація». Внаслідок зловживання правом на свободу думки та слова останнє перетворилося на механізм поширення ОСОБА_2. за допомогою Інтернет-видання Полтавщина дифамаційних, неправдивих, принижуючих відомостей стосовно неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивачки, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_5 у блозі інтернет-видання «Полтавщина» у вигляді доступному для публічного ознайомлення за посиланнями ІНФОРМАЦІЯ_1 та у фейсбуці ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4, розміщено статтю під назвою «Уповноважену по боротьбі з корупцією Полтавської облради незаконно підвищували на державній службі», в якій автор зазначає наступне:

«Спочатку звернімося до біографічних відомостей ОСОБА_1. В 2005 році вона потрапляє на навчання у престижний Інститут підготовки кадрів для органів юстиції України Національної академії України імені Ярослава Мудрого. Щоб потрапити на навчання до цього інституту, потрібно отримати рекомендацію від обласного управління юстиції, яке проводить професійний відбір. В українських реаліях пройти цей відбір можна було, лише заручившись підтримкою високих чиновників обласного рівня.

12 червня 2010 року ОСОБА_1 завершує навчання та отримує ступінь магістра з правознавства. Через три місяці її беруть на роботу в Державну виконавчу службу Полтавського району, одразу присвоївши І категорію спеціаліста. При цьому, згідно Довідника типових професійно-кваліфікаційних характеристик посад державних службовців, для отримання І категорії необхідно попрацювати не менше одного року на посаді ІІ категорії спеціаліста. Або один рік попрацювати в iнших сферах управлiння. Навіть теоретично ОСОБА_1 не могла мати такого досвіду, тому що три місяці назад ще була студенткою.

Попрацювавши аж два дні (08-09.09.2010р.) у виконавчій службі, ОСОБА_1 переводиться в Полтавський районний відділ РАЦС, де одразу отримує посаду провідного спеціаліста. Згідно Довідника для отримання категорії провідного спеціаліста висуваються наступні вимоги: стаж роботи за фахом в державнiй службi на посадi спецiалiста I або II категорiї не менше одного року або стаж роботи за фахом в iнших сферах управлiння не менше двох рокiв.

Як бачимо, два дні стажу ОСОБА_1 вистачило, аби отримати підвищення, за яке інші люди мають працюють роками. А вже 02 лютого 2012 року її підвищують до головного спеціаліста відділу РАЦС Полтавського району.

Робота в Полтавській обласній раді

20 січня 2014 року. Революція Гідності у розпалі. Україна охоплена антиурядовими протестами. Люди виходять на вулиці проти свавілля режиму Януковича. Хтось ризикує життям, хтось може втратити роботу. ОСОБА_1 навряд чи виходила протестувати, бо цей день ознаменувався для неї підвищенням по службі. Тодішній голова Полтавської облради від Партії регіонів ОСОБА_3 бере її на роботу в апарат облради.

Події Євромайдану ніяк не вплинули на кар'єру молодої юристки. Після обрання нового голови Полтавської облради ОСОБА_1 продовжувала працювати, відповідаючи за боротьбу з корупцією в облраді.

В 2014 році ОСОБА_1 спочатку потрапляє у скандал із кнопкодавством, а потім, як повідомляють джерела в облраді, отримує догану. Підставою для дисциплінарного стягнення стала нібито підготовлена для заступника облради ОСОБА_4 відповідь, в якій одній громадській організації було відмовлено в отриманні інформації через те, що ця ГО зареєстрована як юридична особа.

В серпні-вересні 2014 року звільнити ОСОБА_1 з займаної посади вимагає Громадська рада при Полтавській обласній раді. Причина - неприйняття до цього часу обласної програми запобігання та протидії корупції. Сама ОСОБА_1 тоді заперечувала свою вину, вказавши, що підготовкою програми мав займатися уповноважений по боротьбі з корупцією Полтавської ОДА ОСОБА_5. До речі, ця програма досі не прийнята.

Висновки

Отримавши стрімкий злет кар'єри за часів, коли ОДА керував «регіонал» ОСОБА_6, а обласним управлінням юстиції - ОСОБА_7 (людина з його команди), потрапивши в облраду завдяки «регіоналу» ОСОБА_3, ОСОБА_1 продовжує працювати і при новій владі. В чому полягає її «боротьба із корупцією», - невідомо. І чи має моральне право займати цю посаду людина, якій незаконно присвоювали все нові й нові категорії посад?

Коли ми кажемо щось про реформи, то маємо розуміти, що будь-яка реформа починається із кадрових змін. Інакше все перетворюються на фарс. На жаль, в Полтавській області за рік після Майдану майже нічого не змінилося. Колишні "регіонали" за одиничними виключеннями продовжують фактично керувати обласними структурами. Переконаний, що тільки глибоке очищення влади від кадрів режиму Януковича дозволить сподіватися на якісні зміни в державній та обласній політиці».

Згідно ч.ч.1,3 ст.277 ЦК України фізична особа, честь, гідність чи ділова репутація якої порушені внаслідок поширення про неї та членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Вважається, що негативна інформація, поширена про особу, є недостовірною.

Пленум Верховного Суду України в пункті 15 постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 року, роз'яснив, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушене особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаваних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Поруч із цим, ст.30 Закону України «Про інформацію» передбачено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних суджень.

Відповідно до ч.2 ст.47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Крім того, відповідно до п.18 згаданої постанови Пленуму позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

З урахуванням викладеного, відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_1 про визнання недостовірною цитованої вище інформації, та зобов'язання автора спростувати її, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що у справі відсутні дані про власника веб-сайта та докази причетності відповідача ОСОБА_2. до Інтернет-ресурсу http://poltava.to/, а також, що висловлювання автора статті «Уповноважену по боротьбі з корупцією Полтавської облради незаконно підвищували по державній службі» є саме судженнями автора, а не його твердженнями, в силу чого право на спростування у позивачки не виникає.

Як наслідок позовні вимоги про компенсацію моральної шкоди також не підлягають до задоволення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Колегія суддів не погоджується з доводами позивачки про те, що відповідач ОСОБА_2. своїми діями ідентифікував себе як першоджерело поширюваної за допомогою інтернет ресурсів інформації щодо неї: сторона відповідного факту не визнала, а вважати доказами обставини, які опосередковано на щось вказують, в процесуальному аспекті не можна.

Крім того, неспроможними є доводи про хибну оцінку судом першої інстанції характеру інформації, спростування якої вимагала позивачка.

У даній конкретній справі між презумпцією добропорядності та свободою вираження поглядів дійсно існує конфлікт. При цьому, зображально-виражальні можливості лексики і фразеології автора тексту статті «Уповноважену по боротьбі з корупцією Полтавської облради незаконно підвищували на державній службі» не дозволили йому належним чином чітко відокремити факти, судження та припущення, втім загальний характер відповідного тексту є незмінним - у ньому викладено лише оціночні судження, які є суб'єктивними думками.

Отже, суд першої інстанції повно та об'єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані докази, на підставі яких прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

При цьому суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права відповідно до характеру правовідносин, що склалися між сторонами та в межах заявлених позовних вимог.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись, ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Л.І. Пилипчук Судді : /підписи/ Т.О. Кривчун О.В. Чумак

ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Л.І. Пилипчук