17.12.2015 Єдиний унікальний номер 205/4960/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 рокум. ДніпропетровськСправа № 205/4960/15-ц
2/205/2284/15

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради, у якому просила:

позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.;

позбавити ОСОБА_3 батьківських прав стосовно її доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2., та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовна заява мотивована тим, що позивач є бабусею неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_5 Відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків, вихованням дітей не займаються, внаслідок чого ОСОБА_5 проживає разом з бабусею та знаходиться на її утриманні, проте доходу позивача не вистачає для повноцінного утримання онуки. ОСОБА_2 проживає разом з матір'ю, проте вона не має постійного місця проживання та відповідно до характеристики, яку надала голова квартального комітету № 6 ОСОБА_3, характеризується з негативного боку, зловживає спиртними напоями, веде неупорядкований спосіб життя.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що вона намагалась утримувати доньку шляхом періодичного надання їй грошових коштів та на день розгляду справи працевлаштувалась, проживає разом з позивачем та своїми дітьми, наголосила на тому, що вона виправиться, буде займатися вихованням дітей, створювати їм необхідні умови для життя та розвитку.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До матеріалів справи долучено його нотаріально посвідчену заяву, у якій ОСОБА_2 визнав позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав та просив розглядати справу без його участі.

Представник третьої особи у судовому засіданні позовні вимоги підтримала частково та просила задовольнити позов лише в частині позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., а також позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав стосовно її доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2., посилаючись не те, що з часу складання висновку Органу опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради стосовно доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав ставлення ОСОБА_3 до її сина змінилось на краще.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши викладені у позовній заяві обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2., її матір'ю є ОСОБА_3, а відомості про батька у свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, виданого 18.02.2002р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, внесені на підставі ч.1 ст.135 СК України.

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1., його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим 15.01.2010р. Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 63.

За змістом ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 з родиною не проживає, вихованням та матеріальним утриманням неповнолітнього сина не займається, не піклується про стан його здоров'я, не цікавиться життям та його розвитком, фактично самоусунувся від виховання ОСОБА_2, що підтверджується висновком Органу опіки та піклування Ленінської районної ради № 1/14-39 від 19.02.2015р., а також наявною в матеріалах справи заявою від 07.02.2015р., засвідченою приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, у якій ОСОБА_2відмовився від своїх батьківських прав щодо його сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., а також цивільний позов до нього про позбавлення батьківських прав визнав та просив розглядати без його участі.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про свідоме ухилення ОСОБА_2від виконання обов'язків по вихованню свого неповнолітнього сина, що згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стосовно позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно її доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2., та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., суд зазначає наступне.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином, суд може позбавити батька або матір їх батьківських обов'язків лише у виключних випадках коли вони свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків та, як наслідок, негативно впливають на духовний та моральний розвиток дитини.

При цьому, за змістом п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 протягом восьми років проживала окремо від доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2., та весь цей час повноцінним утриманням дитини займалась її бабуся.

Водночас, проживаючи протягом тривалого часу окремо від доньки, ОСОБА_3 періодично надавала їй невеликі грошові кошти та регулярно спілкувалась із нею, що підтвердила донька у судовому засіданні, та як наслідок свідчить про підтримання між ними особистих відносин і прямого контакту.

Син відповідача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., постійно проживає з матір'ю, утримується за її рахунок, відвідує підготовчу школу.

При цьому, під час розгляду справи ОСОБА_3 працевлаштувалась, переїхала до дому матері та проживає в ньому разом зі своїми дітьми і разом із позивачем бере участь у їх утриманні, що не заперечувалось сторонами у судовому засіданні.

З наданих пояснень ОСОБА_3 вбачається, що вона намагається виправитись та буде піклуватись про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя.

З урахуванням встановлених у справі обставин, суд вважає висновок органу опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради в частині доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно її доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2., та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., передчасним, оскільки він зроблений без урахування зміни ставлення ОСОБА_3 до виховання своїх неповнолітніх дітей.

Враховуючи вищевказане, а також те, що позбавлення батьківських прав, тобто прав наданих батькам до досягнення їхніми дітьми повноліття на їх виховання, захист їх інтересів, та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки, беручи до уваги факт того, що ОСОБА_3 на момент розгляду справи проживає разом зі своїми дітьми та бере участь у їх утриманні спільно з позивачем, суд не вбачає підстав для позбавлення її батьківських прав. Однак, враховуючи пояснення позивача стосовно того, що повернення доньки до дому носить мінливий характер та згодом остання знову може покинути дітей і припинити піклуватись про них, суд вважає за необхідне попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2., та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., а також покладасти на Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов'язків стосовно доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2., та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 160, 164 СК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради, про позбавлення батьківських прав задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У задоволенні вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відмовити.

Попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2., та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Покласти на Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов'язків стосовно доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2., та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяА.В. Нижний