АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2015 м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Лисака І.Н., Міцнея В.Ф.

секретар: Паучек І.І.

за участю: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк», треті особи ОСОБА_4, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_5, Шевченківський відділ Державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, в інтересах якої за довіреністю діє ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 січня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Посилалася на те, що 11.04.2012 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_5 вчинено виконавчий напис щодо звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 у м. Чернівці, що належить їй на праві власності на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в рахунок погашення кредитної заборгованості. Позивачка вважає, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням норм чинного законодавства, оскільки сума заборгованості зазначена у виконавчому написі нотаріуса та письмовій вимозі є різною, а тому не може вважатися безспірною.

Крім цього, позивачка не отримувала письмову вимогу про усунення порушення.

Позивачка є майновим поручителем і відповідає за виконання зобов'язань боржника лише в межах вартості предмета іпотеки. Проте, у оскаржуваному виконавчому написі сума заборгованості становить набагато більше ніж вартість предмета іпотеки.

Безпідставним є стягнення з позивача плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 3000 грн., виходячи із Закону України «Про захист прав споживачів».

Просила визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення суду ОСОБА_3, інтереси якої за довіреністю представляє ОСОБА_1, подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що виконавчий напис вчинено з дотриманням вимог чинного законодавства, зокрема ст.ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а також законність дій нотаріуса встановлено судовим рішенням, а згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України ці обставини, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна.

Згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 3 березня 2004 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 3 березня 2004 року за № 283/8882, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Виконавчий напис на іпотечному договорі, що передбачає задоволення вимоги іпотекодержателя за основним зобов`язанням, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами основного зобов'язання, вчиняється нотаріусом за умови подання іпотекодержателем документів, достатніх для встановлення безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов'язання.

Судом першої інстанції встановлено, що 5 грудня 2007 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Чернівецької філії та ОСОБА_4 був укладений договір відновлювальної кредитної лінії №909, зі змінами та доповненнями, за умовами якого банк надав ОСОБА_4 кредит в сумі 1000000 грн., з відсотковою ставкою за користування кредитом в розмірі 16,5% річних, строком до 28 листопада 2017 року.

25 грудня 2007 року в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, між банком та ОСОБА_4, ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки, із змінами та доповненнями від 28 січня 2010 року, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 у м. Чернівці.

24 листопада 2011 року ПАТ «Державний ощадний банк України» направив ОСОБА_3 досудову вимогу щодо відкликання кредиту, в якій запропоновано в 30-денний строк погасити заборгованість за кредитом перед Банком в розмірі 1160663,46 грн.., в тому числі заборгованість за кредитом в сумі 1000000 грн.., заборгованість за процентами в сумі 145030,54 грн.., заборгованість за пенею в сумі 15632,46 грн.. Дану вимогу позивачка отримала 1 грудня 2011 року (а.с.96-97).

Доводи апеляційної скарги про неотримання позивачкою вимоги про дострокове погашення кредиту спростовуються матеріалами справи, в яких міститься поштове повідомлення про вручення.

11 квітня 2012 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_5 вчинено виконавчий напис щодо звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 у м. Чернівці, в рахунок задоволення вимог банку за кредитним договором у розмірі 1251029,56 грн., в тому числі кредит 1000000 грн., відсотки 217687,85 грн., пеня 33341,71 грн., а також витрати, понесені Банком у зв»язку із вчиненням виконавчого напису у розмірі 3000 грн. (а.с.9).

Таким чином, приватному нотаріусу на підтвердження повідомлення боржника про усунення порушення, була надана вимога банку щодо здійснення дострокового погашення кредиту від 24 листопада 2011 року, в якій зазначена сума заборгованості станом на 24 листопада 2011 року складала 1 160 663,46 грн., а виконавчий напис вчинено нотаріусом 11 квітня 2012 року на підставі наданого банком розрахунку заборгованості станом на 10 квітня 2012 року та з урахуванням вже збільшеної заборгованості, яка становила 1 251 029,56 грн., про яку ОСОБА_3 взагалі не повідомлялася. Крім того, у вимозі банку від 24 листопада 2011 року не було повідомлено позивачку про те, що сума заборгованості зі спливом часу може змінюватись, оскільки будуть нараховані суми передбачені кредитним договором.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що виконавчий напис вчинений нотаріусом без дотриманням Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про іпотеку» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій та за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості.

Є помилковими посилання суду на ст..61 ч.3 ЦПК України про те, що судовим рішення відносно оспорюваного виконавчого напису нотаріуса вже було ухвалено рішення і встановлено правомірність його вчинення.

Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

При цьому, суд першої інстанції зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 10 жовтня 2013 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 4 грудня 2013 року було встановлено відповідність дій нотаріуса щодо вчинення спірного виконавчого напису вимогам законодавства.

Однак, застосовуючи норму ч. 3 ст.61 ЦПК України, суд не врахував, що за її змістом не потребують доказування саме обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду.

Оскільки Шевченківським районним судом м.Чернівці були встановлені обставини, що стосуються отримання ОСОБА_4 письмової вимоги, а не позивачкою ОСОБА_3, а тому підстав для визнання встановленими обставин щодо даного позову немає.

За таких обставин ухвалене у справі судове рішення не може вважатися законним й обґрунтованим, тому відповідно до п.3 ч.1 ст..309 ЦПК України воно підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов»язані зі сплатою судового збору.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах якої за довіреністю діє ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 січня 2015 року скасувати.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_5, вчинений 11 квітня 2012 року за реєстраційним номером 1283, на договорі іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотеко держателя від 25 грудня 2007 року, зареєстрованим за №6608, яким запропоновано звернути стягнення за рахунок коштів від реалізації квартири АДРЕСА_1 що належить на праві власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 609 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту вступу його в законну силу.

Головуючий: підпис

Судді: підписи