КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3749/15-ц
Провадження № 2/552/1570/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2015 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

при секретарі - Павленко Л.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації, треті особи Полтавська міська рада, інтернет-видання газети «Коло усі новини Полтавщини», інтернет-видання «Полтавщина»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсної інформації відносно нього поширену відповідачем 23 квітня 2015 року на 49 сесії шостого скликання Полтавської міської ради, а саме «…пан ОСОБА_4 шахрайськими діями вкрав у людей 1000 павільйонів та зареєстрував за собою їх, тим самим вкравши у людей все майно…», зобовязати відповідача спростувати дану інформацію шляхом письмового звернення до інтернет-видання газети «Коло усі новини Полтави» , інтернет-видання «Полтавщина» із зазначенням тексту: «Я, ОСОБА_5 офіційно спростовую заявлену мною інформацію 23.04.2015 року на 49 сесії 6 скликання Полтавської міської ради та заявляю, що пан ОСОБА_4 не вчиняв кримінального правопорушення щодо крадіжки майна у підприємців ринку «Речовий», стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 50 000 грн., майнову шкоду у розмірі 50 000 грн. та зобовязати відповідача кошти, які будуть стягнуті судовим рішенням перерахувати на розрахунковий рахунок Благодійного фонду «Полтавський Батальйон Небайдужих». У заяві посилався на те, що інформація поширена відповідачем не відповідає дійсності та принижує його честь, гідність і ділову репутацію, як громадянина та заслуженого працівника у сфері послуг України. Дана негативна інформація має характер наклепу та не є оціночним судженням, тому підлягає спростуванню у той же спосіб, що і була поширена. Моральну шкоду оцінює в 50 000 грн. Принизливі, недостовірні висловлювання відповідача, принижують позивача, як керівника ПАТ «Полімпекс», стали джерелом розповсюдження негативних слухів та пліток, що блокує діяльність ПАТ «Полімпекс», тим самим приводить до зниження прибутків, тому розмір втраченої вигоди становить 50 000 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення та пояснив, що на адресу Полтавської міської ради надійшли колективні звернення підприємців ринку «Речовий», зміст яких і був доведений відповідачем на сесії Полтавської міської ради та відповідно прийнято рішення щодо звернення до компетентних органів щодо перевірки обставин викладених підприємцями. Вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та просив відмовити у їх задоволенні.

Представник третьої особи Полтавської міської ради ОСОБА_3 надав суду письмові заперечення,відповідно яких вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, пояснив, що на адресу Полтавської міськради надійшли колективні звернення підприємців ринку «Речовий», такі ж звернення надійшли і від різних юридичних осіб щодо захисту прав на майно. Відповідач як міський голова м. Полтави, діючи в межах своїх повноважень, не вчинив жодних дій щодо поширення інформації відносно позивача, мало місце реалізація особою конституційних прав та обовязків. Просив відмовити у задоволенні позову.

Треті особи інтернет-видання газети «Коло усі новини Полтавщини», інтернет-видання «Полтавщина» в судове засідання своїх представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, клопотань про відкладення не надходило.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованої Україною, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

За змістом цієї норми свобода слова, преси, як захисника інтересів громадськості, критика представників держави, висловлення своєї думки в процесі обговорення питань, що становлять громадський інтерес, є однією з найважливіших свобод людини.

Втрутитись у процес реалізації цієї норми національна влада може лише у випадках, передбачених ч.2 ст.10 Конвенції, зокрема, якщо це передбачено законом, направлено на захист репутації або прав інших осіб і є необхідним у демократичному суспільстві.

Аналіз зазначеного національного законодавства та ст.10 Конвенції і практики її застосування свідчить про те, що межі свободи вираження думок залежить від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені.

Право на недоторканість ділової репутації та честь і гідність публічної особи підлягають захисту лише у випадках, коли політичний, державний або громадський діяч доведе, що інформація поширена "з явним злим умислом", тобто з нехтуванням питання про їх правдивість чи неправдивість, а не з метою доведення до громадськості тверджень про наміри і позицію політичних лідерів, інших публічних осіб та сформувати про них свою думку.

Статтями 297, 299 ЦК України визначено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканість своєї ділової репутації.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про інформацію" під інформацією слід розуміти будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. В силу ст. 30 цього Закону ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

При вирішенні даного спору, суд враховує положення абз.6 п. 3 рішення Конституційного Суду України у справі про поширення відомостей від 10 квітня 2003 року № 8рп/2003, згідно з яким проблеми, пов'язані з особливостями реалізації права громадян на свободу вираження поглядів і критику стосовно дій (бездіяльності) посадових та службових осіб, неодноразово були предметом розгляду Європейського суду з прав людини. Застосовуючи положення статті 10 Конвенції про захист прав людини та основних свобод в рішеннях у справах "Нікула проти Фінляндії", "Яновський проти Польщі" та інших, Суд підкреслює, що межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої ж інформації щодо звичайних громадян.

Свобода дотримуватися своїх поглядів є основною передумовою інших свобод, гарантованих статтею 10 Європейської конвенції з прав людини, і вона користується майже абсолютним захистом у тому сенсі, що можливі обмеження, закладені в пункті 2 цієї статті. Крім того, поряд з інформацією чи даними, що підлягають перевірці, стаття 10 захищає і погляди, критичні зауваження або припущення, правдивість яких не може бути піддана перевірці на правдивість. Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів.

У судовому засіданні був оглянутий відеозапис наданий позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог та який містить фрагмент засідання Полтавської міської ради, проте даний відеозапис не відображає повного запису сесійного засідання Полтавської міської ради, та є лише фрагментом.

При встановленні обставин у справі, судом приймається до уваги витяг з протоколу сорок девятої сесії Полтавської міської ради шостого скликання, де зафіксовано вся хронологія подій , а саме доведення відповідачем як міським головою до відому депутатів звернення підприємців комунального ринку «Полімпекс», які надійшли як на адресу Полтавської міської ради так і інших різних установ. У зверненні зазначено щодо привласнення чужого майна, реєстрація права власності на торгівельні павільйони за ТОВ «Полімпекс» . Відповідачем доведено до відому депутатів обставини викладені у зверненні з зазначенням термінології, що міститься у ньому та надав свої судження даному питанню.

За результатами розгляду, прийнято рішення «Про розгляд звернення підприємців, які здійснюють свою діяльність на комунальному ринку «Речовий» по вул. Фрунзе,34»а» м. Полтави, де вирішено звернутися до Президента України, Генерального прокурора України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби Безпеки України, Міністерства юстиції України, Комітету Верховної ради України з питань запобіганні і протидії корупції, Національного антикорупційного бюро, з приводу здійснення належної перевірки фактів зазначених у зверненнях підприємців, які здійснюють свою діяльність на комунальному ринку «Речовий» стосовно здійснення державної реєстрації права приватної власності за ПАТ «Полтімпекс» на новозбудовані обєкти та оскаржити в установленому порядку дії державних реєстраторів Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області щодо здійснення державної реєстрації права приватної власності ПАТ «Полімпекс» .

Зазначене вказує на те, що спірна інформація є оцінкою дій, висловлювання відповідача у виступі на сесії Полтавської міської ради не можна витлумачити як такі, що містять фактичні дані, оскільки вони не містять ствердження про порушення позивачем законодавства чи моральних принципів, а лише доводять до відому присутніх інформації, що надійшла на адресу Полтавської міської ради.

Аналіз змісту висловлювань відповідача говорить про те, що вони направлені не на приниження честі, гідності чи ділової репутації позивача, а на доведення до відома депутатів Полтавської міської ради ситуації, що склалась на комунальному ринку «Речовий»

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст.10 Європейської конвенції «Про захист прав людини і основних свобод».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лінгенс проти Австрії суд розрізняє факти та оціночні судження. В рішенні зазначається, що існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного ст.10 Конвенції. Суд зазначив, що свобода вираження поглядів являє собою одну з важливих засад демократичного суспільства та одну з базових умов його прогресу та самореалізації кожного. Предмет пункту другого статті 10 застосовується не тільки до інформації чи ідей, які були отримані зі згоди чи розглядаються як необразливі чи як малозначущі, але й до тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти.

Відповідно до п. 19 Постанови № 1 Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності, та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Тому, суд дійшов до висновку, що інформація , яка доведена відповідачем на сорок девятої сесії Полтавської міської ради шостого скликання , не містить фактичних даних, оскільки відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідної дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати.

Вирішуючи даний спір в межах заявлених вимог, суд визнає, що висловлювання відповідача було викладено з питань серйозного суспільного, громадського інтересу, а тому застосована термінологія не може вважатися надмірною.

Суд вважає, що в розумінні ст. 30 Закону України «Про інформацію», позивач вважаючи, що подана інформація висловлена відповідачем порочить честь, гідність та ділову репутацію , був вправі скористатися наданим йому законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи із метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Критична оцінка певних фактів і обставин,думки та судження, не можуть бути підставою для задоволення заявлених вимог, у тому числі моральної та майнової шкоди.

Тобто свобода висловлювань, крім фактичних даних, які можна підтвердити, включає також погляди, критику , припущення. Особа ,що висловила свої погляди, а не факти не може бути зобов'язана доводити їх правдивість. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Крім того , позивач є публічною особою, займає посаду керівника ПАТ «Полімпекс», здійснює громадську діяльність , тому має бути відкритим для критики та повинен бути готовий до неї, нести тягар особливої , підвищеної цікавості до його діяльності.

За таких обставин підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст..ст.10,11,60,209,212-215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Київський районний суд м. Полтави до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що не були присутніми в судовому засіданні протягом цього ж строку з дня отримання копії рішення .

Головуючий Ж.В.Кузіна