Провадження № 2/263/3649/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року. м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді Скриниченко Т.І.,

при секретарі Момот А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення середнього заробітку та компенсації за затримку в виплаті заробітної плати,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» (далі ОСОБА_2 «Азовелектросталь») про стягнення середнього заробітку та компенсації за затримку в виплаті заробітної плати. В обґрунтування позову зазначено, що позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем з 28.02.2007 та звільнений з ОСОБА_2 «Азовелектросталь» 27.07.2015 у звязку із скороченням штату. У день розрахунку відповідачем не було проведено повного розрахунку. Починаючи з серпня 2014 року, відповідач припинив виплачувати заробітну плату у повному розмірі, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 27462,71 грн., але згодом заборгованість з заробітної плати було виплачено, тому просить стягнути середній заробіток та компенсацію.

За заявою позивача позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати ухвалою суду від 17.11.2015 року залишено без розгляду.

Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник відповідача ОСОБА_2 «Азовелектросталь» до судового засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав довідку про розмір середньоденної заробітної плати, про розмір компенсації. У запереченнях зазначив, що станом на 09.10.2015 року заборгованість по заробітній платі перед позивачем сплачена на загальну суму 27462,71 гривень. Щодо стягнення компенсації за затримку при розрахунку, позивач не додав до позову жодних доказів на підтвердження того, що звертався до відповідача з вимогою про виплату компенсації.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 28.02.2007 року по 27.07.2015 року перебував у трудових відносинах із ОСОБА_2 «Азовелектросталь», що підтверджується записами у трудовій книжці позивача. Був звільнений у звязку із скороченням штату, відповідно ст. 40 п.1 КЗпП України.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно повідомлення ОСОБА_2 «Азовелектросталь» №3163 від 15.10.2015, середньомісячна та середньоденна заробітна платня з розрахунку 2-х останніх місяців перед звільненням ОСОБА_3, розрахована відповідно Постанови КМУ №100 від 06.02.1995 складає відповідно 1389,85 грн. та 60,43 грн.

На підставі ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Таким чином, при розгляді справи було встановлено, що відповідачем при звільненні позивача не було проведено виплату всіх сум, що належать йому від підприємства, але відповідачем 29.09.2015 сплачено заборгованість з заробітної плати, тому за період з 28.07.2015 року (наступна дата після звільнення) по 29.09.2015 з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд керується наступним.

Відповідно до п. 20 Постанови від 24 грудня 1999 року № 13 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. У разі не проведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Позивачем заявлено позовні вимоги щодо стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Оскільки відповідач здійснив виплату заборгованості з заробітної плати позивачу лише 29.09.2015, то суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 «Азовелектросталь» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період з 28.07.2015 року по 29.09.2015 року, при цьому розмір середнього заробітку суд розраховує відповідно до графіку № 1 на 2015 рік, наданий відповідачем.

Згідно графіку працюючих в одну зміну, кількість робочих днів починаючи з 28.07.2015 року по 29.09.2015 року склала 45 днів.

З матеріалів справи вбачається, що розмір середньоденного заробітку складає 60,43 грн., що не заперечується сторонами по справі.

Таким чином, розмір середнього заробітку за період з 28.07.2015 року по 29.09.2015 року складає: 45 днів х 60,43 грн. = 2719,35грн.

При цьому суд зазначає, що цей розрахунок зроблений відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, згідно пункту 8 якого нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться

шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Таким чином на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за затримку розрахунку у розмірі 2719,35 грн.

Згідно ст.1, ст.2, ст.3, ст.4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Виплата компенсації проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць на індекс інфляції за період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації проводиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

На підставі зазначених вимог закону відповідач повинен виплатити позивачу компенсацію втрати частини його доходів, яка обчислюється відповідно до ст.4 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових коштів у зв'язку з порушенням терміну їх виплати», затвердженого постановою КМ України №159 від 21.02.2001р.

Згідно листа ОСОБА_2 «Азовелектросталь» №3598 від 01.12.2015 , розмір компенсації за затримку виплати заробітної плати в вересні 2015 року, склав 3146,59 грн., з розміром якою позивач погодився.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 487,20 грн.

Керуючись, ст. ст. 115 - 117, 233 КЗпП України, ст. ст. 10,11, 60, 61, 88, 208, 212-215, ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення середнього заробітку та компенсації за затримку в виплаті заробітної плати - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь», юридична адреса: м. Маріуполь, вул. Машинобудівельників, 1 () на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в розмірі 2719,35 грн. (дві тисячі сімсот девятнадцять грн. 35 коп.), компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату 3146,59 гривень, а всього 5865 (пять тисяч вісімсот шістдесят пять) гривень 94 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь»на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.І.Скрипниченко