печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року cуддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада 6" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1, ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ТОВ "Рада 6", керуючись п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України, звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011, судовий наказ може бути виданий за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Отже, судом видаються судові накази у разі відсутності між сторонами спору про право, що підтверджуються наявністю письмового договору про надання послуг, доказів виникнення боргу та його розмірів, а також за наявності документів, які вказують на правильність і безспірність розрахунків з застосуванням тарифів на відповідні послуги.

Відповідно до ЖК Української РСР із змінами від 15.05.2013 № 239-VII, зокрема ст. 162 передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Відповідно до ст. 540 ЦК України, якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів, договір про надання житлово-комунальних послуг від 21.05.2014, укладений між ТОВ "Рада 6" та ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Проте у розрахунку заборгованості, наданому заявником станом на 31.07.2015, вказана власником лише ОСОБА_1

Оскільки заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на їхню безспірність, що ТОВ "Рада 6" не виконано, у свою чергу, свідчить про наявність спору про право, який має бути вирішений у позовному провадженні, а тому суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу у повному обсязі.

При цьому, суд роз'яснює, що відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, але, заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно ч. 2 ст. 99 ЦПК України, у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 99, 100, 101 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

У прийнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада 6" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1, ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Литвинова