Справа № 551/841/15-ц
У Х В А Л А

іменем України

07 жовтня 2015 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Вергун Н.В.,

при секретарі Курінній Я.М.,

за участю представника скаржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки скаргу ОСОБА_2 на дії заступника начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3,-

в с т а н о в и в :

18 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії заступника начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3

В обґрунтування поданої скарги, ОСОБА_2 послався на те, що у Жовтневому відділі державної виконавчої служби ОСОБА_4 міського управління юстиції на примусовому виконанні знаходився виконавчий лист Шишацького районного суду Полтавської області від 28 травня 2015 року, виданий за результатами розгляду справи №551/167/14-ц, про стягнення з ОСОБА_4 державного авіаційного орденів Жовтневої революції та Трудового червоного прапору виробничого підприємства на його користь 27 931 грн. 35 коп. середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі та

3 000 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

17 серпня 2015 року йому стало відомо, що виконавче провадження було витребувано та перевірено заступником начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3, внаслідок чого дії начальника та старшого державного виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ визнані незаконними.

Такі дії заступника начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_3, на думку скаржника, є такими, що вчинені із перевищенням службових повноважень та із численними порушеннями норм чинного законодавства.

Незважаючи на своєчасність повідомлення про місце, дату та час розгляду справи, скаржник ОСОБА_2 до суду не зявився, надавши представництво своїх інтересів згідно довіреності ОСОБА_1 / а. с. 170 /.

Представник скаржника за довіреністю ОСОБА_1 з огляду на допущення з боку заступника начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 ряду порушень вимог чинного законодавства, просив визнати дії останнього незаконними та скасувати, винесені ним, постанови. З метою недопущення в подальшій роботі посадовою особою виконавчої служби подібних недоліків, просив на вказані порушення реагувати окремою ухвалою.

Заступник начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, надавши суду письмові заперечення проти скарги та клопотання про розгляд справи у його відсутність та відсутність представника / а. с. 35 47 /.

У відсутність представника посадової особи державної виконавчої служби, дії якої оскаржуються, просила й ОСОБА_5, яка вважала за необхідне залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - розпорядника майна боржника, арбітражного керуючого ОСОБА_6 / а. с. 32 - 34 /.

Зважаючи на думку представника скаржника ОСОБА_1, а також з огляду на субєктивний склад осіб, які беруть участь у розгляді скарг, що визначений положеннями ч. 1 ст. 386 ЦПК України, своєчасність повідомлення боржника про розгляд справи, суд на місці ухвалив про відсутність підстав для задоволення клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, - розпорядника майна боржника, арбітражного керуючого ОСОБА_6

Не зявився в судове засідання й представник органу державної виконавчої служби, на виконанні якого знаходився виконавчий лист.

На адресу суду від державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4 міського управління юстиції ОСОБА_7 надійшли письмові пояснення на скаргу ОСОБА_2, який, поміж іншого, просив провести розгляд скарги останнього за відсутності представника відділу, при винесенні рішення покладався виключно на розсуд суду / а. с. 55 58 /.

Незважаючи на своєчасність повідомлення про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання не зявився представник боржника ОСОБА_4 державного авіаційного орденів Жовтневої революції та Трудового червоно прапору виробниче підприємство, причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду скарги не заявив.

Вислухавши пояснення представника скаржника на підтримання поданої скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд приходить до висновку про задоволення скарги ОСОБА_2, виходячи з наступного.

Так, в ході розгляду скарги встановлено, що 28 травня 2015 року Шишацьким районним судом Полтавської області на підставі рішення Апеляційного суду Полтавської області від 18 травня 2015 року у справі №551/167/14-ц видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 державного авіаційного орденів Жовтневої революції та Трудового червоного прапору виробничого підприємства на користь ОСОБА_2 27 931 грн. 35 коп. середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі та 3 000 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування моральної шкоди / а. с. 63 /.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів / посадових осіб /, що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» / далі Закон /, Інструкцією з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року / далі Інструкція /, іншими нормативно-правовими актами, що були прийняті відповідно до Закону та іншими законами.

На виконання вимог обумовлених нормативно - правових актів, 01 липня 2015 року старшим державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4 міського управління юстиції ОСОБА_8 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 47986140 / а. с. 77 /.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надіслано боржнику та стягувану / а. с. 78 80 /.

Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень постанова про відкриття виконавчого провадження боржником отримана 06 липня 2015 року, а стягувачем 07 липня 2015 року / а. с. 79 80 /.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження № 47986140 ані боржником, ані стягувачем постанова про відкриття виконавчого провадження від 01 липня 2015 року не оскаржувалася.

Окрім цього, на підставі заяви ОСОБА_2 та ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» 01 липня 2015 року старшим державним виконавцем Мазій М.А. були винесені постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження і постанова про арешт коштів боржника, які також були направлені боржнику та ним не оскаржувалися / а. с. 81 /.

09 липня 2015 року на адресу Жовтневого відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4 міського управління юстиції надійшла заява представника боржника ОСОБА_9 про подовження строку для добровільного виконання рішення до 13 липня 2015 року у звязку із несвоєчасним отриманням постанови про відкриття виконавчого провадження / а. с. 102 /.

У звязку з чим та у відповідності з вимогами ч.1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», 13 липня 2015 року старшим державним виконавцем Жовтневого ВДВС ХМУЮ ОСОБА_8 винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій до 13 липня 2015 року включно. Копію постанови надіслано сторонам виконавчого провадження / а. с. 106 /.

Наступного ж дня, старшим державним виконавцем Мазій М.А. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 3 093 грн. 13 коп. та постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 12 грн. 72 коп. Копії вказаних постанов надіслано на адресу боржника та не оскаржувалися / а. с. 123 124 /.

Поряд з цим, 14 липня 2015 року старшим державним виконавцем Мазій М.А. винесено постанову й про виправлення помилки, якою виправлено помилку у постанові про арешт коштів боржника від 01 липня 2015 року. Копію постанови надіслано сторонам виконавчого провадження та ними не оскаржено / а. с. 126 /.

16 липня 2015 року на адресу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» разом із супровідним листом надіслано три платіжні вимоги на суму 34 037 грн. 20 коп.

24 липня 2015 року на адресу Жовтневого ВДВС ХМУЮ стягувач ОСОБА_2 подав заяву щодо надання реквізитів та просив стягнуті на його користь грошові кошти перерахувати за реквізитами його представника ОСОБА_1, якому згідно довіреності від 06 лютого 2014 року, яка посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_4 міського нотаріального округу ОСОБА_10, поміж іншого, довірено право одержувати від імені ОСОБА_2 присуджене майно та кошти / а. с. 133 /.

Цього ж дня старшим державним виконавцем Мазій М.А. складено розпорядження №47986140/1 про перерахування стягнутих грошових коштів / а. с. 136 /.

28 липня 2015 року заступником начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_3 винесено постанову №175/12/2/15 про проведення перевірки виконавчого провадження та його витребування / а. с. 144 /.

Згідно даної постанови, підставою для витребування та перевірки виконавчого провадження стало те, що за даними ЄДРВП боржник знаходиться за адресою м. Харків, вул. Сумська, 134, що за підвідомчістю належить до території обслуговування Київського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4 міського управління юстиції.

30 липня 2015 року на адресу Жовтневого ВДВС ХМУЮ надійшла заява представника боржника ОСОБА_9 про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» / а. с. 137 /.

11 серпня 2015 року заступником начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 винесено постанову №175/12/21/15 про результати перевірки законності виконавчого провадження / а. с. 146 151 /.

Згідно вказаної постанови, дії старшого державного виконавця Жовтневого ВДВС ОСОБА_4 міського управління юстиції ОСОБА_8 визнані такими, що вчинені з порушеннями вимог:

- статей 20, 25 / незаконне винесення постанови про відкриття виконавчого провадження/,

- ч. 5 ст. 41 / незаконне винесення постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій/,

- частин 2,5 ст. 45 / складання розпорядження про перерахування грошових коштів іншій особі, а не стягувачу визначеному виконавчим документом за рішенням суду/,

- ч.1 ст.66 / накладення арешту на грошові кошти відокремленого підрозділу, до отримання відомостей щодо відсутності коштів у боржника/ Закону України « Про виконавче провадження»;

- абз. 3 ч. 15, ст. 16, ч.5 ст. 19 / винесення постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, внесення заборони до державних реєстрів рухомого та нерухомого майна/,

- ч.ч.3, 5 ст. 19 / накладення арешту на кошти боржника, на які розповсюджується дія мораторію; стягнення коштів, на які розповсюджується дія мораторію; стягнення коштів за виконавчим документом, на які розповсюджується дія мораторію / Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Одночасно визнано бездіяльність старшого державного виконавця Жовтневого ВДВС ОСОБА_4 міського управління юстиції ОСОБА_8 такою, що порушує вимоги п. 4 ч.1 ст. 26 /не винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження/ Закону України «Про виконавче провадження», п.1.12.3 / складання постанови про арешт коштів боржника інших процесуальних документів без застосування ЄДРВП / Інструкції з організації примусового виконання рішень; визнано бездіяльність начальника Жовтневого ВДВС ОСОБА_4 міського управління юстиції ОСОБА_11 такою, що суперечить ч.1 ст. 83 / не здійснено належного контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання виконавчого документа старшим державним виконавцем Жовтневого ВДВС ОСОБА_4 міського управління юстиції ОСОБА_8А./, ч.2 ст. 83 / не винесення постанов: про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт коштів боржника, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, розпорядження про перерахування грошових коштів / Закону України « Про виконавче провадження», п. 3.8.6 / не звернувся до керівника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо прийняття рішення стосовно обєднання виконавчих проваджень у зведене чи приєднання виконавчого документа до зведеного та визначення органу ДВС, який буде здійснювати виконання зведеного виконавчого провадження / Інструкції з організації примусового виконання рішень.; доручено начальнику Жовтневого ВДВС ОСОБА_4 міського управління юстиції ОСОБА_11 зобовязати старшого державного виконавця Жовтневого ВДВС ОСОБА_4 міського управління юстиції ОСОБА_8 провести процесуальні дії щодо повернення незаконно стягнутих з боржника коштів виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій, моральної шкоди у строк до 25 серпня 2015 року. Контроль за виконанням п.5 постанови покладено на начальника Жовтневого ВДВС ОСОБА_4 міського управління юстиції ОСОБА_11, якого також зобовязано повідомити письмово про виконання п. 5 постанови управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області у строк до 27 серпня 2015 року.

12 серпня 2015 року старшим державним виконавцем Жовтневого ВДВС ХМУЮ ОСОБА_12 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» / а. с. 141 /.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів / посадових осіб / - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів / посадових осіб /, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону

підлягають примусовому виконанню / далі рішення/.

Згідно положень ст.1 Закону України «Про державну виконавчу службу», державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб / далі рішень / відповідно до законів України.

Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

У відповідності з вимогами ст. 3 Закону України «Про державну виконавчу службу», органами державної виконавчої служби є:

- департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень;

- управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

- районні, районні у містах, міські / міст обласного значення /, міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

За правилами ст. 84 Закону України «Про виконавче провадження», здійснювати перевірку законності виконавчого провадження мають право:

- директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та його заступники щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у будь якому структурному підрозділі органів державної виконавчої служби;

- заступники начальника Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі начальники управлю державної виконавчої служби, їх заступники щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень таких управлінь і районних, міських / міст обласного значення /, районних у містах відділах державної виконавчої служби, підпорядкованих зазначеним управлінням юстиції.

Вищевказаний перелік посадових осіб є вичерпним.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України №115/5 від 30 січня 2015 року, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 року за № 100/26545, головні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі перейменовано на головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Таким чином, заступник начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_3 не мав законних підстав для здійснення витребування та перевірки виконавчого провадження, оскільки законодавством не передбачено повноважень заступника начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції для здійснення витребування та перевірки виконавчих проваджень.

Виходячи із принципу верховенства Закону, суд вважає, що перейменування структурних підрозділів Міністерства юстиції України, шляхом винесення відповідного наказу за своєю правовою природою не може підміняти внесення відповідних змін до законодавства.

Окрім цього, суд звертає увагу й не те, що витребування та перевірка виконавчого провадження № 47986140 супроводжувалися й іншими порушеннями законодавства.

Зокрема, відповідно до п. 9.4 Інструкції, про проведення перевірки виконавчого провадження та його витребування відповідною посадовою особою виноситься вмотивована постанова, у якій мають бути зазначені:

- підстави витребування цього виконавчого провадження;

- у мотивувальній частині - обставини, що зумовили проведення перевірки та витребування виконавчого провадження, а у разі прийняття рішення про зупинення виконавчого провадження - також обґрунтування необхідності зупинення виконавчого провадження на час його перевірки;

- обґрунтування необхідності здійснення такої перевірки з обов'язковим зазначенням об'єктивності можливих негативних наслідків її непроведення, які можуть суттєво вплинути на хід виконання або мати резонансне значення / при прийнятті рішення про доцільність проведення перевірки виконавчого провадження з власної ініціативи /;

- у резолютивній частині - реквізити витребуваного виконавчого провадження та орган ДВС, у якому воно перебуває на виконанні, строки здійснення перевірки виконавчого провадження з моменту його надходження до органу ДВС, який його витребував, чи підлягає воно зупиненню на строк проведення перевірки, а також посадові особи, на яких покладається обовязок направлення цього виконавчого провадження до органу ДВС, що здійснюватиме його перевірку, та строки направлення для перевірки виконавчого провадження.

Однак, як убачається із змісту оскаржуваної постанови від 28 липня 2015 року в ній не зазначено обґрунтування необхідності здійснення перевірки матеріалів виконавчого провадження, не зазначено й об'єктивності можливих негативних наслідків її непроведення, які можуть суттєво вплинути на хід виконання або мати резонансне значення. На думку суду, юридична адреса боржника-юридичної особи, що знаходиться у іншому, ніж орган ДВС, районі м. Харкова не може бути достатньою підставою для витребування виконавчого провадження, оскільки Закон України «Про виконавче провадження» допускає подібні ситуації. Зокрема, у разі знаходження виконавчого документа на примусовому виконанні за місцезнаходженням майна боржника.

Заступником начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_3 не надано суду достатніх та необхідних доказів наявності обставин, що підтвердили б необхідність витребування та проведення перевірки виконавчого провадження №47986140.

Таким чином, судом встановлено, що постанова про проведення перевірки виконавчого провадження та його витребування №175/12/2/15 від 28 липня 2015 року винесена заступником начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_3 незаконно та необґрунтовано.

Поряд з цим, в ході розгляду скарги ОСОБА_2 судом встановлені наступні порушення норм чинного законодавства, що були допущені заступником начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 під час винесення постанови №175/12/2/15 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 11 серпня 2015 року.

Так, відповідно до п. 9.5 Інструкції, про результати перевірки виконавчого провадження посадовою особою, яка його витребовувала, виноситься постанова, у якій мають бути зазначені:

- підстави для здійснення перевірки цього виконавчого провадження;

- у мотивувальній частині - коротко зміст проведених виконавчих дій та їх відповідність вимогам чинного законодавства;

- у резолютивній частині - висновок з урахуванням вимог чинного законодавства щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні; визначаються особа, яку зобовязано вжити заходів щодо усунення порушень законодавства (у разі їх виявлення), особа, на яку покладено здійснення контролю за виконанням цієї постанови; встановлюється строк виконання цієї постанови; надається інша необхідна інформація; зазначається коло осіб, яким надсилаються копії постанови, та порядок оскарження постанови.

Суд не може погодитися із висновками заступника начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_3 щодо порушення старшим державним виконавцем Жовтневого ВДВС ОСОБА_4 міського управління юстиції ОСОБА_8 статей 20, 25, п.4 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, ОСОБА_2 у заяві про відкриття виконавчого провадження вказав адреси можливого місцезнаходження майна боржника, зокрема: вул. Примакова, 46, вул. Цементна, 3, вул. Постишева, 93 та пр. Ілліча, 118А у Жовтневому районі м. Харкова як підставу для звернення до Жовтневого ВДВС ОСОБА_4 міського управління юстиції. Водночас з тим, законодавством не передбачено обовязок стягувача надавати підтвердження місцезнаходження майна боржника за вказаними у заяві про відкриття виконавчого провадження адресами та перелік такого майна. Натомість, і державний виконавець позбавлений законних підстав для перевірки інформації, що викладена у заві стягувача. Окрім того, боржник не оскаржив постанову про відкриття виконавчого провадження у порядку, що передбачений ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження » статтями 382-388 ЦПК України, що засвідчує згоду боржника із місцем виконання рішення.

Таким чином, у старшого державного виконавця Мазій М.А. були відсутні будь які обґрунтовані підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Щодо порушення старшим державним виконавцем Жовтневого ВДВС ОСОБА_4 міського управління юстиції ОСОБА_8 положень 2, 5 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження », суд звертає на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження», за письмовою заявою стягувача - фізичної особи чи його представника / за наявності відповідних повноважень / стягнуті грошові суми можуть бути перераховані державним виконавцем на зазначений ним рахунок у банку або в іншій фінансовій установі чи надіслані на адресу стягувача поштовим переказом, що здійснюється за його рахунок, крім переказу аліментних сум.

24 серпня 2015 року стягувач ОСОБА_2 подав на адресу Жовтневого ВДВС ОСОБА_4 міського управління юстиції заяву щодо надання реквізитів. Згідно вказаної заяви стягувач просив переказати стягнуті грошові кошти за реквізитами свого представника ОСОБА_1, що уповноважений отримувати від його імені присуджені майно та кошти.

Із змісту скарги ОСОБА_2 слідує, що він 29 липня 2015 року за допомогою системи електронних переказів коштів Приват24 отримав вказані грошові кошти від свого представника ОСОБА_1

Оскільки вказана обставина жодною із сторін не спростовується, суд приходить висновку, що ОСОБА_2 скористувався, належним йому правом щодо надання більш зручних для нього реквізитів.

Стосовно встановленої ч.5 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» заборони на виплату стягнутих грошових коштів іншим особам, які не є стягувачами, суд зазначає, що вказана норма в першу чергу існує для захисту інтересів стягувачів. Зважаючи на те, що інтереси ОСОБА_2, як стягувача за виконавчим провадженням, не порушено, йому здійснена виплата стягнутих за виконавчим документом грошових сум, суд не вважає перерахування грошових коштів ОСОБА_2 через реквізити його представника ОСОБА_1 порушенням з боку старшого державного виконавця Жовтневого ВДВС ОСОБА_4 міського управління юстиції ОСОБА_8 Натомість, зволікання із перерахуванням стягнутих грошових сум було б порушенням законних прав та інтересів ОСОБА_2 як стягувача у виконавчому провадженні.

При розгляді скарги ОСОБА_2 суд також вбачає неправильне застосування з боку заступника начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 положень ч.1 ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів у обсязі, достатньому для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи / крім майна, вилученого з обороту або обмежуваного в обороті / незалежно від того, хто фактично використовує це майно. Тобто, вказана норма регулює звернення стягнення на інше, окрім грошових коштів, майно боржника-юридичної особи в разі відсутності у боржника грошових коштів в обсязі, достатньому для покриття заборгованості.

Однак, відповідно до ч.2 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу

чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші

цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у

банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах

у депозитарних установах.

За правилами ч. 4 ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках, а також на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Таким чином, ч.2 ст. 52 та ч.4 ст. 65 у сукупності із ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» дали законні підстави старшому державному виконавцю Жовтневого ВДВС ОСОБА_4 міського управління юстиції ОСОБА_8 одночасно з відкриттям виконавчого провадження накласти арешт на грошові кошти боржника, що знаходилися на його рахунках, а також на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Щодо порушення, на думку заступника начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_3, старшим державним виконавцем Жовтневого ВДВС ОСОБА_4 міського управління юстиції ОСОБА_8 абз.3 ч. 15, ст. 16, ч.5 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд зазначає наступне.

Ухвалою господарського суду у справі №922/5397/13 від 15 квітня 2015 року порушено провадження у справі про банкрутсво ОСОБА_4 державного авіаційного підприємства та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, що передбачає зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів / обов'язкових платежів /, термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів / обов'язкових платежів /, застосованих до дня введення мораторію.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів / обовязкових платежів /, термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобовязань та зобовязань щодо сплати податків і зборів / обовязкових платежів / , застосованих до дня введення мораторію.

Як вбачається із матеріалів справи, виконавчий лист Шишацького районного суду Полтавської області у справі №551/167/14-ц від 28 травня 2015 року про стягнення з ОСОБА_4 державного авіаційного орденів Жовтневої революції та Трудового червоного прапору виробничого підприємства на користь ОСОБА_2 27 931 грн. 35 коп. середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі та 3 000 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування моральної шкоди виданий на виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 18 травня 2015 року.

Таким чином, зобов'язання ОСОБА_4 державного авіаційного підприємства перед ОСОБА_2 виникло після введення господарьским судом Харківської області мораторія на задоволення вимог кредиторів. Тобто, стягнення за вказаним виконавчим документом не підпадає під дію мораторію.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 5 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом », дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється, зокрема, на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне та інше соціальне страхування.

За таких обставин, доручення заступника начальника управління державної виконавчої служби Головного теритріального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 начальнику Жовтневого ВДВС ОСОБА_4 міськогоу правління юстиції ОСОБА_11 зобов'язати старшого державного виконавця Мазій М.А. вжити процесуальних дій щодо повернення стягнутих сумм виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій, моральної шкоди є протиправним.

Суд зауважує, що вчинення подібних процесуальних дій / повернення стягнутих грошових сум / без відповідного рішення суду, що набрало законної сили, не передбачено ані Законом України «Про виконавче провадження», ані Законом України «Про державну виконавчу службу», ані Інструкцією з організації примусового виконання рішень, ані будь-яким іншим нормативно-правовим актом. Вчинення подібних процесуальних дій виходить за межі повноважень державного виконавця та є не властивими правовій природі функціонування державної виконавчої служби.

Стосовно порушення старшим державним виконавцем Жовтневого ВДВС ОСОБА_4 міського управління юстиції ОСОБА_8 п.1.12.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень суд приймає до уваги те, що вказане порушення жодним чином не вплинуло на права сторін виконавчого провадження, адже боржником вказана постанова отримана та не оскаржена.

Водночас, вказана постанова отримана і прийнята до виконання банківськими установами, які наклали арешт на грошові кошті боржника.

Зважаючи на викладене, суд не може погодитися із висновком заступника начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 щодо порушення начальником Жовтневого ВДВС ОСОБА_4 міського управління юстиції ОСОБА_11 положень ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо порушення начальником Жовтневого ВДВС ОСОБА_4 міського управління юстиції ОСОБА_11 положень п. 3.8.6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, відповідно до якого якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншому органі ДВС в межах регіону, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, звертається до керівника органу ДВС вищого рівня щодо прийняття рішення стосовно обєднання виконавчих проваджень у зведене чи приєднання виконавчого документа до зведеного та визначення органу ДВС, який буде здійснювати виконання зведеного виконавчого провадження, суд зазначає наступне.

Вищевказана норма не містить імперативної вказівки на строк, у який начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, звертається до керівника органу ДВС вищого рівня щодо прийняття рішення стосовно обєднання виконавчих проваджень у зведене чи приєднання виконавчого документа до зведеного та визначення органу ДВС, який буде здійснювати виконання зведеного виконавчого провадження

Разом з тим, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України « Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Термін «своєчасно» розкривається законодавцем у ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до ч.2 якої державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Оскільки між відкриттям виконавчого провадження - 01 липня 2015 року та отриманням стягувачем грошових коштів - 29 липня 2015 року минуло менше, ніж один місяць, суд погоджується із доводами скаржника щодо відсутності необхідності передавати виконавче провадження до іншого органу ДВС України.

Зважаючи на викладене, суд вважає скаргу ОСОБА_2 на дії заступника начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 обґрунтованою, а прийняті ним рішення такими, що порушують права скаржника, а від так підлягають скасуванню.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 388 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 383-388 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 на дії заступника начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3, - задовольнити.

Визнати дії заступника начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 щодо витребування та проведення перевірки виконавчого провадження № 47986140, - незаконними.

Постанову заступника начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 від 28 липня 2015 року про проведення перевірки виконавчого провадження та його витребування, - скасувати.

Постанову заступника начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 від 11 серпня 2015 року про результати перевірки законності виконавчого провадження, - скасувати.

Стягнути з управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Шишацький районний суд Полтавської області шляхом подачі в пятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Головуюча: