Справа № 315/503/15-ц
Номер провадження № 2/315/192/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області в складі головуючого: судді Телегуз С.М., при секретарі Дмитренко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що за рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 13 серпня 2013 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів прибутку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та на утримання ОСОБА_2, як дружини, у розмірі 1/8 частини з усіх видів прибутку до досягнення донькою трьох років, тобто до 12.10.2015 року, починаючи з 15 квітня 2013 року. Проте, з моменту його постановлення, його матеріальний стан суттєво погіршився. На даний момент він ніде не працює, інших джерел доходу не має, в звязку з чим у нього виникла заборгованість по аліментах, для погашення якої він бере кошти в борг. Просив зменшити розмір стягуваних з нього аліментів з 1/4 частини всіх видів заробітку до 320 грн. на утримання доньки, та з 1/8 частини всіх видів заробітку до 100 грн. на утримання дружини.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити його в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечувала, наполягаючи на тому, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з позивача не є завеликим, зменшення аліментів суперечитиме інтересам дитини, оскільки витрати пов'язанні з утриманням доньки є дуже значними, вона фактично сама її виховує та утримує, хоча не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Крім того пояснила, що відповідач працюючи неофіційно і отримуючи кошти всіляко ухиляється від сплати аліментів і постійно має заборгованість. Просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову, виходячи із наступного.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни його матеріального стану. Обовязковість зменшення розміру аліментів законом не встановлена.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 13 серпня 2013 року з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів прибутку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та на утримання ОСОБА_2, як дружини, у розмірі 1/8 частини з усіх видів прибутку до досягнення донькою трьох років, тобто до 12.10.2015року, починаючи з 15 квітня 2013 року (а.с.7 ).

Підставою для подання даного позову позивачем зазначено те, що його матеріальний стан після винесення рішення суду про стягнення аліментів суттєво погіршився. Він ніде не працює, оскільки не може тривалий час знайти роботу. Однак доказів, в чому полягає погіршення його майнового стану з часу ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів позивач не надав. Як вбачається з рішення суду від 13.08.2013 року ОСОБА_1 на момент слухання справи ніде не працював, в центрі зайнятості на обліку не значився. Всі ці обставини були враховані судом при винесенні рішення і визначенні розміру аліментів. Рішення суду ОСОБА_1 не оскаржував.

На даний час, відповідно до довідки Гуляйпільського районного центру зайнятості від 23.03.2015 року за № 341, ОСОБА_1 як безробітний також не зареєстрований ( а.с.14). Тобто позивач, не маючи постійної роботи, на облік в центр зайнятості не став, що вказує на його байдуже ставлення як до свого матеріального стану так і до сплати аліментів.

Виходячи з вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, які розяснювалися сторонам в судовому засіданні, суд вважає, що позивачем не доведені підстави для зменшення розміру аліментів.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позову, так як нічого для позивача з часу ухвалення рішення суду не змінилось, а визначений рішенням Гуляй пільського районного суду Запорізької області від 13 серпня 2013 року розмір стягуваних з ОСОБА_1 на утримання його доньки та дружини аліментів відповідає вимогам законодавства, з урахуванням можливостей обох батьків щодо утримання дитини, та потреб самої дитини, і передбачені законом підстави для його зменшення відсутні.

Крім того, позивач в позовних вимогах просить зменшити аліменти до 320 та 100 грн. на місяць. Однак, в даному випадку мова йде не про зменшення розміру аліментів, а про зміну форми визначення розміру аліментів, що не передбачено законодавством.

Керуючись ст. ст. 15, 57-60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 84, 150, 180-182, 192 Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_4